ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019м. ДніпроСправа № 904/638/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт", смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області

до Ерастівської дослідної станції державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, смт Вишневе П`ятихатського району Дніпропетровської області

про стягнення 3 602 383,05 грн.

Представники:

Від позивача: Пономарьов Є.А.

Від відповідача: Жерьобкін О.М.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Ерастівської дослідної станції державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, в якій просить стягнути (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) 2 700 104,28 грн. основного боргу, 482 837,87 грн. пені та 419 440,90 грн. 30% річних, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання умов договору поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції № 65, укладеного між сторонами 04.05.2018.

Ухвалою від 25.02.2019 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з призначенням підготовчого засідання на 25.03.2019.

Розпорядженням №517 від 18.04.2019 та протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019, у зв`язку з призначенням на посаду судді Вищого антикорупційного суду судді Воронька В.Д., справу № 904/638/19 передано на розгляд судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою суду від 18.04.2019 справу № 904/638/19 прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження. Призначено повторне проведення підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 13.05.2019.

08.05.2019 Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник Відповідача в судовому засіданні 13.05.2019 не заперечив проти наявності заборгованості, але у зв`язку з тяжким фінансовим становищем підприємства заявив усне клопотання про зменшення суми пені.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, та зазначив, що відзив на позов він не отримав.

Ухвалою суду від 13.05.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 03.06.2019.

30.05.2019 представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд збільшити позовні вимоги та стягнути з відповідача суму в розмірі 3 602 383,05 грн. де: 2 700 104,28 грн. - основна заборгованість, 482 837,87 грн. - пеня, 419 440,90 грн. - 30% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 54 035,75 грн.

Зазначена заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

30.05.2019 представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому зазначив, що не мав можливості виконати зобов`язання за договором внаслідок складного матеріального становища, що виникло в результаті слабкої врожайності сільськогосподарської продукції у 2018 році, а отже відповідач не отримав запланованого прибутку від продажу сільськогосподарської продукції що стало наслідком складного матеріального становища Ерастівської ДС ДУ Інституту зернових культур НААН України. За викладеного відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, що заявлені до стягнення у позові ТОВ НВФ «АГРОСВІТ» до Ерастівської ДС ДУ Інституту зернових культур НААН України, про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні 03.06.2019 сторони надали заяву в якій проти переходу до розгляду справи по суті не заперечували.

Ухвалою суду від 03.06.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити у повному осбязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, що заявлені позивачем до стягнення.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 03.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (продавець - позивач) та Ерастівською дослідною станцією державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (покупець-відповідач) укладено договір поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції №65.

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобов`язується здійснити постачання товарів безпосередньо пов`язаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції, покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива (далі товар), який покупець зобов`язується прийняти та оплатити, відповідно до п.1.2. цього договору на умовах, що вказуються сторонами в доповненнях.

Згідно з п. 1.2. договору, загальна кількість товару, «Еквівалент ціни Товару», «Погоджений курс», асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що постачається за даним договором визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у доповненнях до нього.

Відповідно до п. 1.3. договору, умови цього договору, щодо поставки товарів, викладені сторонами у відповідності до вимог Інкотермс Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати (в редакції 2010 року), які застосовуються сторонами з урахуванням особливостей, пов`язаних з внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, які виплавають з умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, базові умови поставки: продавець постачає товар покупцю на умовах "Франко-склад" (EXW), Кіровоградська область, Олександрівський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна товару, що постачається продавцем вказується сторонами в доповненнях до даного договору і визначається сторонами як «тверда ціна» та «попередня ціна».

Згідно з п. 3.2. договору, на товар, що передається покупцю на умовах товарного кредиту, встановлюється «Попередня ціна», яка визначається у гривнях, а також встановлюється «Еквівалент ціни товару» в іноземній валюті та зазначаються в Доповненнях до Договору, а також, визначається «Погоджений курс», який вказується в Доповненні;

- ціна на товари вітчизняного виробництва не підлягає коригуванню продавцем в сторону збільшення.

Відповідно до п. 3.4. договору, сторони домовились, що ціна цього Договору, може бути скоригована продавцем без додаткового погодження з покупцем, шляхом коригування вартості Доповнень згідно п. 3.3. Договору, за настання такої обставини:

- якщо з моменту укладення Доповнення до цього Договору до моменту зарахування грошових кошт: розрахунковий рахунок продавця (кінцевого терміну оплати, остаточного розрахунку), «Ринковий курс» продажу іноземної валюти (долар США, ЄВРО) за гривні, збільшився більш як на 1% від «Погодженого курсу» гривні до іноземної валюти, що вказаний в Доповненні.

Згідно з п. 3.5. договору, сторони погодили, що «Ринковий курс» визначається на підставі інформації, що є загальнодоступною та розміщеною на сайті «Фінансового порталу Мінфін» - за такими електронними адресами:

- ринковий курс продажу ЄВРО за гривні на міжбанківському валютному ринку визначається на електронному сайті за такою адресою: http://index.minfin.com.ua/;

- ринковий курс продажу долара США за гривні на міжбанківському валютному ринку визначається на електронному сайті за такою адресою: http://index.minfin.com.ua/.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що покупець зобов`язується оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в доповненнях до цього договору. Сторони за окремим доповненням до цього договору можуть вибрати іншу форму оплати за переданий товар.

Згідно з п. 11.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Сторони несуть наступну відповідальність: за порушення строків оплати переданого товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (абз. 1 п. 11.2. договору).

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання, продавець може вимагати від покупця, а останній зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30% річних від простроченої суми (п. 11.4 договору).

Згідно з п. 13.1. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

04.05.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №1/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 1 347 633,00 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 14 травня 2018 р. в сумі 134 763,30 грн., що становить 10% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 вересня 2018 р. в сумі 404 289,90 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 404 289,90 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 листопада 2018 р. в сумі 404 289,90 грн., що становить 30% вартості товару.

07.05.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №2/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 363 854,40 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 15 травня 2018 р. в сумі 36 385,44 грн., що становить 10% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 вересня 2018 р. в сумі 109 156,32 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 109 156,32 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 листопада 2018 р. в сумі 109 156,32 грн., що становить 30% вартості товару.

07.05.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №3/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 456 592,80 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 15 травня 2018 р. в сумі 45 659,28 грн., що становить 10% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 вересня 2018 р. в сумі 136 977,84 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 136 977,84 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 листопада 2018 р. в сумі 136 977,84 грн., що становить 30% вартості товару.

22.05.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №4/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 835 333,68 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 30 травня 2018 р. в сумі 83 533,37 грн., що становить 10% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 вересня 2018 р. в сумі 250 600,10 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 250 600,10 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 листопада 2018 р. в сумі 250 600,10 грн., що становить 30% вартості товару.

04.06.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №5/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 100 910,40 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 12 червня 2018 р. в сумі 10 091,04 грн., що становить 10% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 вересня 2018 р. в сумі 30 273,12 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 30 273,12 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 листопада 2018 р. в сумі 30 273,12 грн., що становить 30% вартості товару.

21.06.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №6/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 158 158,80 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 30 червня 2018 р. в сумі 15 815,88 грн., що становить 10% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 вересня 2018 р. в сумі 47 447,64грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 47 447,64 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 листопада 2018 р. в сумі 47 447,64 грн., що становить 30% вартості товару.

25.06.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №7/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 81 757,20 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 30 червня 2018 р. в сумі 8 175,72 грн., що становить 10% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 вересня 2018 р. в сумі 24 527,16 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 24 527,16 грн., що становить 30% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 листопада 2018 р. в сумі 24 527,16 грн., що становить 30% вартості товару.

12.10.2018 між сторонами було укладено Доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту №8/тк до договору №65 від 04.05.2018, в якому було узгоджено загальну вартість товару - 60 544,80 грн. та порядок оплати товару: Покупець зобов`язується сплатити зі отриманий ним товар в такому порядку:

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 20 жовтня 2018 р. в сумі 12 108,96 грн., що становить 20% вартості товару;

- Покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 1 листопада 2018 р. в сумі 48 435,84 грн., що становить 80% вартості товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 040 930,68 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними, а саме:

- №23/05-048 від 05.05.2018 на суму 983 778,60 грн.;

- №23/05-058 від 08.05.2018 на суму 363 854,40 грн.;

- №23/05-059 від 08.05.2018 на суму 456 592,80 грн.;

- №23/05-123 від 22.05.2018 на суму 835 333,68 грн.;

- №23/06-116 від 04.06.2018 на суму 100 910,40 грн.;

- №23/06-100 від 25.06.2018 на суму 81 757,20 грн.;

- №23/06-094 від 21.06.2018 на суму 158 158,80 грн.;

- №23/10-018 від 12.10.2018 на суму 60 544,80 грн.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково на суму 340 826,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с. 44).

Товар на суму 2 700 104,28 грн. відповідач не оплатив.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, в частині повної та своєчасної оплати товару та просить суд стягнути з відповідача, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 2 700 104,28 грн. - основної заборгованості, 482 837,87 грн. - пені за період з 20.11.2018 по 20.05.2019 та 419 440,90 грн. - 30% річних за період з 20.11.2018 по 27.05.2019, що і є причиною виникнення цього спору.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 2 700 104,28 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 419 440,90 грн. - 30% річних за період з 20.11.2018 по 27.05.2019.

Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Пунктом 11.4. договору, сторони узгодили, що відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання, продавець може вимагати від покупця, а останній зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30% річних від простроченої суми.

Судом перевірено додержання позивачем вимог законодавства при здійсненні розрахунку 30% річних, та встановлено, що позивачем було невірно визначено початок прострочення зобов`язання з оплати товару та розпочато розрахунок з 20.11.2018, тоді як прострочення з оплати товару настало лише з 21.11.2018. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 30% річних підлягають частковому задоволенню на суму 417 221,59 грн. за період з 21.11.2018 по 27.05.2019.

В решті позовних вимог про стягнення з 30% річних у сумі 2 219,31 грн. суд відмовляє.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 482 837,87 грн. за період з 20.11.2018 по 20.05.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами абз. 1 п. 11.2. договору встановлено, що за порушення строків оплати переданого товару покупець виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України, насамперед, загальні положення про забезпечення виконання зобов`язання, встановлені його статтями 546-548. Проте, норми Цивільного кодексу України не повністю поширюються на господарсько-правові штрафні санкції.

За правилами Цивільного кодексу України пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Судом перевірено додержання позивачем вимог законодавства при здійсненні розрахунку пені, та встановлено, що позивачем було невірно визначено початок прострочення зобов`язання з оплати товару та розпочато розрахунок з 20.11.2018, тоді як прострочення з оплати товару настало лише з 21.11.2018. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованими на суму 482 024,10 грн. за період з 21.11.2018 по 20.05.2019. Отже пеня на суму 813,77 грн. заявлена позивачем безпідставно.

При цьому, під час розгляду справи, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Дослідивши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв`язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме ч. 3 ст. 551 ЦК України і ст. 233 ГК України.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій обґрунтовано тим, що відповідач не мав можливості виконати зобов`язання за договором внаслідок складного матеріального становища, що виникло в результаті слабкої врожайності сільськогосподарської продукції у 2018 році, а отже відповідач не отримав запланованого прибутку від продажу сільськогосподарської продукції що стало наслідком складного матеріального становища Ерастівської ДС ДУ Інституту зернових культур НААН України. За викладеного відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, що заявлені до стягнення у позові ТОВ НВФ «АГРОСВІТ» до Ерастівської ДС ДУ Інституту зернових культур НААН України, про стягнення заборгованості.

Також відповідач зазначив, що згідно інформації Державної служби України з питань праці, у Відповідача станом на 01.04.2019р. наявна заборгованість із заробітної плати в сумі 1 018 300,00 грн., причина виникнення якої є тяжкий фінансовий стан підприємства пов`язаний з сезонністю робіт.

На підтвердження тяжкого фінансового стану Ерастівської ДС ДУ Інституту зернових культур відповідач надав звіти про фінансові результати (звіти про сукупний дохід) за 2018 рік та за І квартал 2019 року.

Згідно зі статтями 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що заявлена до стягнення пеня є надмірно великою, суд, забезпечуючи майновий баланс інтересів сторін, вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача, зменшити розмір пені на 50% та стягнути з відповідача 241 012,05 грн.

В частині стягнення пені у розмірі 241 825,82 грн. (813,77 грн. + 241 012,05 грн.) слід відмовити.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 2 700 104,28 грн. - основної заборгованості, 241 012,05 грн. - пені та 417 221,59 грн. - 30% річних.

В частині стягнення пені у розмірі 813,77 грн. слід відмовити у зв`язку з безпідставним нарахуванням, в частині стягнення пені у розмірі 241 012,05 грн. слід відмовити у зв`язку із зменшенням суми пені, що підлягає до стягнення.

В частині стягнення 30% річних у розмірі 2 219,31 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" до Ерастівської дослідної станції державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, про стягнення (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) 2 700 104,28 грн. основного боргу, 482 837,87 грн. пені та 419 440,90 грн. 30% річних - задовольнити частково.

Стягнути з Ерастівської дослідної станції державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (52150, Дніпропетровська область, П`ятихатський район, смт. Вишневе, вул. Тімірязева, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (28034, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1, ) основну заборгованість у розмірі 2 700 104,28 грн. (два мільйона сімсот тисяч сто чотири грн. 28 коп.), пеню у розмірі 241 012,05 грн. (двісті сорок одна тисяча дванадцять грн. 05 коп.), 30% річних у розмірі 417 221,59 грн. (чотириста сімнадцять тисяч двісті двадцять одна грн. 59 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 53 990,25 грн. (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто грн. 25 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог про стягнення пені у розмірі 241 825,82 грн. та 30% річних у розмірі 2 219,31 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.06.2019

Суддя Н.Г. Назаренко