ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1272/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліетилен ПАК", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Полімер", м.Дніпро

про стягнення 96 176,86 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліетилен ПАК" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Полімер" і просить суд стягнути 76 322,00 грн. - суму вартості поставленої продукції, 15 264,40 грн. - штрафу, 4 590,46 грн. - пені та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №1 від 08.01.2019р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, поштове відправлення №49 5 повернуто на адресу суду з відміткою поштового зв`язку «Укрпошта» «за закінченням строку зберігання», в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 надіслана Відповідачу на адресу, за якою він зареєстрований згідно з витягом з ЄДРЮОФОПГФ від 01.04.2019р. 49008, м.Дніпро, вул.Робоча, 69. Втім, згідно інформації з Укрпошта поштове відправлення за №49 5 під час доставки відправлення вручено не було «за закінченням строку зберігання».

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.19р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліетилен ПАК" (далі-Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Полімер" (далі-Відповідач, Покупець) укладений Договір поставки №1 (далі - Договір) (а.с.45-46).

Відповідно до умов п.1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити на умовах цього договору продукцію (далі-Товар) згідно з заявкою Покупця, яка є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений за цим Договором товар.

Як зазначено у п.2.2. Договору, товар відпускається по 100% передплаті згідно рахунку.

Згідно п.3.1. Договору, Покупець подає заявку на конкретну партію товарів згідно асортименту, цінам вказаним в Специфікаціях Продавця до цього Договору. Заявка на поставка приймається вповноваженим представником Постачальника в усній формі, чи у письмовому вигляді, з допомогою факсу, електронної пошти за надходженням Постачальника чи його представника.

Пунктом 4.3. Договору визначено, товар вважається переданим Постачальником та прийнятим Покупцем з моменту підписання видаткової накладної.

Відповідач згідно видаткової накладної №1 від 09.01.2019 року отримав від Позивача поставлений останнім товар (поліетилен) на загальну суму 46 530,00 грн. у відповідності до рахунку №1 від 09.01.2019 року;

за видатковою накладною №3 від 15.01.2019 року Відповідачем було отримано товар (поліетилен) на загальну суму 60 120,00 грн. у відповідності до рахунку №3 від 15.01.2019 року;

за видатковою накладною №5 від 18.01.2019 року Відповідачем було отримано товар (поліетилен) на загальну суму 41 322,00грн. у відповідності до рахунку №5 від 18.01.2019 року.

Отримання вищезазначеного товару Відповідачем на загальну суму 147 972,00грн. підтверджується власноручно проставленими підписом та печаткою на видаткових накладних, а також: довіреністю №5 Відповідача, дійсною до 19 січня 2019 року, та товарно-транспортними накладними.

Позивач в позовній заяві вказує про те, що рахунки на оплату товару надавалися Позивачем Відповідачу шляхом направлення даних документів по електронній пошті Покупцю. Факт виникнення даних господарських зобов`язань між сторонами також підтверджується реєстрацією ТОВ «ПОЛІЕТИЛЕН ПАК» податкових накладних №1 від 09.01.2019 року, № 3 від 15.01.2019 року, № 6 від 18.01.2019 року, у передбачені чинним податковим законодавством України строки, якими також підтверджується поставка товару Відповідачу на вказану у рахунках та видаткових накладних суму.

Після отримання товару, Відповідачем було перераховано наступні суми грошових коштів на банківський рахунок Позивача:

09.01.2019 року у сумі 46 530,00 грн. згідно рахунку на оплату № 1 від 09 січня 2019р.

18.01.2019 року у сумі 3 120, 00 грн. згідно рахунку на оплату № 3 від 15 січня 2019р.

22.01.2019 року у сумі 2 000,00 грн. згідно рахунку на оплату № 3 від 15 січня 2019р.

23.01.2019 року у сумі 5 000,00 грн. згідно рахунку на оплату № 3 від 15 січня 2019р.

24.01.2019 року у сумі 15 000,00 грн. згідно рахунку на оплату № 3 від 15 січня 2019р.

Як вбачається Відповідач за поставлений товар розрахувався частково у сумі 71 650,00 грн., у зв`язку із чим заборгованості перед Позивачем становить 76 322,00 грн.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 76 322,00 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 76 322,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У разі несвоєчасної оплати Товар проти п.2.2. Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. У разі затримання платежу Покупцем більше 30 календарних днів з дня відвантаження Товару, Постачальник має право нарахувати, а Покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20% від вартості відвантаженого Товару. (п.5.3. Договору).

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 4 590,46 грн. за період з 25.01.2019р. по 27.03.2019р.

Перевіривши правильність розрахунку пені, суд зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак він є меншим ніж сума розрахована судом, тому ці вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача пені у сумі 4 590,46 грн. є такими що підлягають задоволенню в сумі заявленої Позивачем.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу 20% штрафу у розмірі 15 264,40 грн.

Перевіривши правильність розрахунку 20% штрафу, суд погоджується з останнім та вважає, що вони підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі 76 322,00 грн. - суму вартості поставленої продукції, 15 264,40 грн. - штрафу, 4 590,46 грн. пені.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.174, 193, 216-218, 230 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610-612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Полімер", (49008, м.Дніпро, вул.Робоча, буд.69, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліетилен ПАК", (49038, м.Дніпро, площа Десантників, буд.1, ) 76 322,00 грн. - суму вартості поставленої продукції, 15 264,40 грн. - штрафу, 4 590,46 грн. - пені та судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

18.06.2019р.

Повне рішення складено 18.06.2019