РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2019Справа № 910/2926/19
За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни

до Приватного підприємства «Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора»

про стягнення 19578,64 євро

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" про стягнення 19 578,64 євро, що становить 619 438,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано свої зобов`язання за Договором №285-2012 від 17.04.2012 повернення кредиту, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом у розмірі 19587,64 євро за період з 01.02.2015 по 31.03.2015.

Ухвалою суду від 14.03.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.03.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 14.03.2019 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.04.2019 відкрито провадження у справі № 910/2926/19, ухвалено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, процесуальні документи були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04074 , м. Київ, вулиця Вишгородська, буд. 4, кв. 59.

Станом на дату розгляду справи поштове відправлення № 457 про вручення відповідачу ухвали від 01.04.2019 не було вручене під час доставки, про що вказано у довідці форми 20: "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідачів, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачам ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/2926/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідачі не скористались своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (кредитор) та Приватним підприємством "Перша Алчевська Недержавна залізнична Експедиційна Контора" (позичальник) укладено кредитний договір від 17.04.2012 № 285-2012, відповідно до предмету позивач надає відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у використання грошові кошти, надалі «Кредит», на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього, що складають невід`ємну частину договору.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 2 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Договором про внесення змін та доповнень № 16 від 26.09.2014 року до Кредитного договору № 285 - 2012 від 17.04.2012 сторони погодили термін остаточного повернення кредиту 25.09.2015 включно. За продовження користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитору комісію в розмірі 25000,00 грн на поточний рахунок кредитора в день підписання даного договору про внесення змін та доповнень.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 від 20.03.2015 було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20.03.2015 року. Було призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Антоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

22.02.2016 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк та делегування повноважень ліквідатора" продовжено процедуру ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" по 19.03.2018, продовжено повноваження ліквідатора Славкіної М.А. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" по 19.03.2018 включно.

15.02.2018 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 474 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк та делегування повноважень ліквідатора" продовжено процедуру ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" з 20.03.2018 по 19.03.2020, продовжено повноваження ліквідатора Славкіної М.А. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" з 20.03.2018 по 19.03.2020 включно.

Відповідно до п. 1.1. та пп. 1.1.1. Договору кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит). Кредит надається у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 1715557,00 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на дату укладання договору становить 18011080,53 грн.

Процентна ставка за користування кредитом 8,9% процентів річних (п. 1.1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору, надання кожного траншу оформляється додатковою угодою, в якій встановлюється сума траншу та строк його використання. При цьому термін, остаточного повернення будь-якого траншу не може бути пізніше, ніж термін вказаний у підпункті 1.1.2. договору.

Додатковими угодами № 1 від 07 серпня 2012 року, № 2 від 21 серпня 2012 року, № 3 від 22 серпня 2012 року, № 4 від 28 серпня 2012 року, № 5 від 05 вересня 2012 року, № 6 від 06 вересня 2012 року, № 7 від 10 жовтня 2012 року, № 8 від 20 листопада 2012 року, № 9 від 17 грудня 2012 року, № 10 від 26 лютого 2013 року, № 11 від 21 березня 2013 року, № 12 від 26 березня 2013 року, № 13 від 17 квітня 2013 року, № 14 від 21 січня 2014 року, сторонами було погоджено, що позивач надає відповідачу транши кредиту в розмірі 101826,00 євро, 70000,00 євро, 50000,00 євро, 70000,00 євро, 10000,00 євро, 90000,00 євро, 100000,00 євро, 100000,00 євро, 50000,00 євро, 100000,00 євро, 235200,00 євро, 120000,00 євро, 100000,00 євро, 189000,00 євро відповідно.

На виконання умов Договору та додаткових угод, якими сторонами було погоджено надання траншів кредиту, кредитодавець перерахував позичальнику 101826,00 євро, 70000,00 євро, 50000,00 євро, 70000,00 євро, 10000,00 євро, 90000,00 євро, 100000,00 євро, 100000,00 євро, 50000,00 євро, 100000,00 євро, 235200,00 євро, 120000,00 євро, 100000,00 євро, 189000,00 євро.

Дані обставини були встановлені в рішенні суду у справі №910/5746/15-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни до Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" про стягнення 1 086 026,00 євро (станом на 30.01.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 19 855 346,37 грн.) заборгованості по кредиту, 30 197,56 євро (станом на 30.01.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 552 089,00 грн.) заборгованості за відсотками, 518,13 євро (станом на 30.01.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 9 472,75 грн.) пені за несвоєчасну сплату процентів, 65,97 євро (станом на 30.01.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 9 472,75 грн.) 3% річних.

Рішенням у справі № 910/5746/15-г від 17.06.2015 позов задоволено частково вирішено стягнути з Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, 1 086 026,00 євро (один мільйон вісімдесят шість тисяч двадцять шість євро) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 26 975 462,06 грн. (двадцять шість мільйонів дев`ятсот сімдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 06 копійок)) заборгованості по кредиту, 30 197,56 євро (тридцять тисяч сто дев`яносто сім євро 56 євроцентів) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 750 067,80 грн. (сімсот п`ятдесят тисяч шістдесят сім гривень 80 копійок)) заборгованості за відсотками, 518,13 євро (п`ятсот вісімнадцять євро 13 євроцентів) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 12 869,67 грн. (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 67 копійок)) пені за несвоєчасну сплату процентів, 65,97 євро (шістдесят п`ять євро 97 євроцентів) (що в еквіваленті станом на 17.06.2015 року становить 1 638,61 грн. (одна тисяча шістсот тридцять вісім гривень 61 копійка)) 3% річних. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 2.6. Договору сторони погодили, що проценти за користування траншем нараховуються банком наступним чином: проценти за користування траншем нараховуються з дня перерахування коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту фактичного повернення траншу (в тому числі і за період прострочення погашення траншу) (пп. 2.6.1.); проценти за користування нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п. 1.1.3. договору (пп. 2.6.2.); проценти за користування нараховуються щомісячно за поточний календарний місяць (пп. 2.6.3.); проценти за користування нараховуються на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за траншем (пп. 2.6.4.); проценти за користування нараховуються виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році (або 360 днів в році) та календарна кількість днів у місяці (пп. 2.6.5.); проценти за користування нараховуються у валюті кредиту (пп. 2.6.6.); проценти за користування нараховуються виходячи із умови, що враховується перший день зарахування траншу на поточний рахунок позичальника та/або перерахування траншу по контрактах, що кредитуються, і не враховується в останній день терміну користування кредитом/траншем (пп. 2.6.7.).

Додатковою угодою № 8 від 11 жовтня 2012 року та Договорами про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 285-2012 від 17.04.2012 № 11 від 26 вересня 2013 року та № 15 від 06 травня 2014 року, № 16 від 26 вересня 2014 року сторонами було погоджено, що терміном остаточного повернення кредиту є 25 вересня 2015 року включно, а також проценту ставку за користування кредитом: з 17.07.2012 року по 10.10.2012 року - 8,9% річних, з 11.10.2012 року по 25.11.2013 року - 13,4% річних, з 26.11.2013 року по 30.04.2014 року - 12% річних, з 01.05.2014 року - 11% річних.

Відповідно до п. 2.9. договору, кредитодавець має право призупинити надання траншів/кредиту та/або відкликати своє зобов`язання з надання траншів/кредиту (тобто воно є відкличним) та вимагати дострокового погашення заборгованості за договором у повному обсязі у разі, зокрема, наявності простроченої протягом більше 5 банківських днів заборгованості за траншами/кредитом, нарахованими процентами та комісіями, передбаченими договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" перед Публічним акціонерним товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за кредитним договором №285-2012 від 17.04.2012, доданої до матеріалів справи позивачем, у відповідача станом на 23.11.2018 існує заборгованість за нарахованими позивачем відповідачу процентами за користування кредитом. Станом на 23.11.2018 така заборгованість складає 756455,73 євро. Початок нарахування процентів 07.08.2012.

Відповідно до цього ж розрахунку відповідач в період з 12.09.2012 по 18.11.2015 сплатив заборгованість за користування кредитом у загальному розмірі 264008,30 євро.

Крім того, судовим рішенням у справі №910/5746/15-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни до Приватного підприємства "Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора" про стягнення (рішення набуло законної сили) було стягнуто з відповідача на користь позивача 30197,56 євро заборгованості з сплати процентів за користування кредитом по 31.01.2015.

Таким чином, станом на день подачі позову у відповідача перед позивачем існує заборгованість з сплати процентів за користування кредитом у розмірі 462249,87 євро (сума заборгованості за вирахуванням стягнутої за рішенням суду суми).

Позовним вимогами позивача є стягнути з відповідача проценти за користування кредитом за період з 01.02.2015 по 31.03.2015 у розмірі 19578,64 євро.

У розрахунку не міститься інформації щодо погашення даної заборгованості відповідачем, остання сплата процентів за користування кредитом була здійснена відповідачем 18.11.2014 у розмірі 10287,08 євро та 18.11.2015 у розмірі 5,08 євро.

Відповідно до зазначеного вище розрахунку в період з 01.02.2015 по 28.02.2015 було розраховано заборгованості за кредитом у розмірі 9291,56 євро, в період з 01.03.2015 по 31.03.2015 було розраховано заборгованості за кредитом у розмірі 10287,08 євро. Загальний розмір розрахованої заборгованості за кредитом відповідно до наведеного вище розрахунку в період з 01.02.2015 по 31.03.2015 складає 19578,64 євро.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що доказів повернення кредиту та процентів відповідачем не надано, спростування факту, того що відповідач допустив порушення своїх зобов`язань по сплаті кредиту та процентів за Договором, внаслідок чого, виникла заборгованість за кредитом, яка є предметом позову, не надав. Позовні вимоги позивача, щодо стягнення процентів за користування кредитом за період з 01.02.2015 по 31.03.2015 у розмірі 19578,64 євро визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

З огляду на розрахунок стягуваної грошової суми в іноземній валюті в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську, за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на день прийняття рішення (06.06.2019 року) Національним банком України встановлено курс євро до гривні в розмірі 3031,5211 грн. за 100 одиниць. Даний факт підтверджується даними розміщеними на офіційному сайті Національного Банку України (http://www.bank.gov.ua) станом на 06.06.2019 року.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19578,64 євро (станом на 06.06.2019 року за курсом НБУ еквівалентно 593530,60 грн.) заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати нарахованих процентів за користування кредитом в період з 01.02.2015 по 31.03.2015 року є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 19578,64 євро (станом на 06.06.2019 року за курсом НБУ еквівалентно 593530,60 грн.) заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Перша Алчевська Недержавна Залізнична Експедиційна Контора» (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, будинок 4, квартира 59, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 27-Т, ) заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 19578 євро (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) євро 64 євроцентів та 9291 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто одну) грн.. 59 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко