ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.06.2019р. Справа №905/583/19

за позовом: Державного підприємства «Енергоринок» (юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (юридична адреса: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Комерційна, 8, )

про стягнення 59920,60 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство «Енергоринок», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м.Краматорськ про стягнення штрафу у розмірі 59920,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №4260/02 від 25.09.2007р. купівлі-продажу електроенергії між ДП «Енергоринок» та ВАТ «ПЕМ-Енерговугілля» в частині відхилення фактичного обсягу купівлі електричної енергії від замовленого, що стало підставою для нарахування штрафу згідно з положеннями укладеного між сторонами договору.

Ухвалою суду від 03.04.2019р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/583/19, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві б/н від 23.04.2019р. проти задоволення позовних вимог заперечив з посиланням на відсутність вини останнього та вказував, що при формуванні повідомлень на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» керується даними звичайного рівня споживання електроенергії у відповідний період року з урахуванням певних, відомих йому на момент формування повідомлення, обставин (погодні умови, заплановані аварійно-ремонтні роботи, зупинка чи обмеження виробництва підприємствами споживачів тощо).

Крім того, у відзиві Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» вказувало, що господарським судом Донецької області розглядається справа №905/361/19 за позовом Державного підприємства «Енергоринок» до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про стягнення, зокрема, штрафу у розмірі 725113,71 грн. Тобто, з огляду на те, що предметом у розглядуваній справі є стягнення неустойки (штрафу) (порушення вересня 2018 року), враховуючи положення ст.61 Конституції України, вимоги позивача є неправомірними, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас, відповідач просив суд зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу на 90%.

У відповіді №01/44-9326 від 11.05.2019р. Державного підприємства «Енергоринок» на відзив б/н від 23.04.2019р. Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» позивач проти доводів, викладених у відзиві заперечував, з посиланням на те, що обов`язок відповідача здійснювати закупівлю електричної енергії у межах замовлених обсягів прямо визначений договором, виконання якого не може бути поставлено у залежність від структури споживання. Крім того, умовами п.4.15 договору №4260/02 від 25.09.2007р. передбачено право відповідача на корегування замовленого обсягу купівлі електричної енергії, та скориставшись наданим останньому правом Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» навпаки збільшило обсяг закупівлі на 1051000 кВт/год, що у відсотковому значенні становить 2,21% від заявленого обсягу (повідомлення №9-1 від 14.09.2018р.).

Крім того, відповідач зазначав, що вимоги, заявлені у справі №905/361/19 та у розглядуваному спорі не є тотожними, оскільки предметом позовних вимог та підстави застосування штрафних санкцій у справах №905/361/19 та №905/583/19 є відмінними, хоча і пред`явлені у зв`язку з неналежним виконанням умов договору №4260/02 від 25.09.2007р. Так, зокрема, заявлений до стягнення в рамках справи №905/361/19 штраф нарахований відповідно до п.7.3.2 укладеного сторонами правочину; в той час, як предметом позовних вимог у справі №905/583/19 є стягнення штрафу у сумі 59920,60 грн за порушення п.7.4.4 договору купівлі-продажу щодо відхилення у вересні 2018 року фактичного обсягу закупівлі електроенергії від замовленого, внаслідок чого, за твердженням позивача, відсутні обставини, які б свідчили про подвійне притягнення відповідача до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Заперечення на відповідь на відзив, подання яких в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком відповідача, до господарського суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

25.09.2007р. між позивачем (ДПЕ) та відповідачем (ЕК) укладено договір №4260/02 купівлі-продажу електроенергії, за умовами п.2.1 якого ДПЕ зобов`язується продавати, а ЕК зобов`язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.3.1 договору №4260/02 від 25.09.2007р., сторони дотримуються умов договору між членами Оптового ринку електроенергії України (ДЧОРЕ) і додатків до ДЧОРЕ, що є його невід`ємними частинами, та керуються його положеннями при виконанні цього договору. У разі внесення змін до ДЧОРЕ, які матимуть наслідком неузгодженості між положеннями ДЧОРЕ та умовами цього договору, перевагу мають положення ДЧОРЕ.

За змістом п.3.2 договору №4260/02 від 25.09.2007р. (в редакції додаткової угоди №11292/01 від 09.06.2015р.) ДПЕ продає, а ЕК купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності (додаток 4 до цього договору) та в точках обліку різниці перетоків електричної енергії, в обсягах, які визначаються згідно з розділом 4 цього договору. Точки обліку електричної енергії наведені у додатку №1 до цього договору «Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку». Право власності на електричну енергію, яка постачається за цим договором, переходить від ДПЕ до ЕК в момент передачі електричної енергії в точках поставки та в точках обліку різниці перетоків електричної енергії.

Цей договір укладено на термін з 01.10.2007р. до 31.12.2007р. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати цей договір за один місяць до дати закінчення строку дії цього договору (п.11.6 договору №4260/02 від 25.09.2007р.).

Факт перебування сторін у договірних відносинах на момент виникнення спірних правовідносин учасниками розгляду справи не заперечується та підтверджується наявністю обставин укладання позивачем та відповідачем додаткових угод №6910/02 від 10.05.2011р., №9937/02 від 09.10.2013р., №11292/01 від 09.06.2015р., №12566/03 від 07.09.2016р., №16085/01 від 26.12.2018р. до договору №4260/02 від 25.09.2007р., складання акту купівлі-продажу електроенергії від 30.09.2018р. (поставка вересня 2018 року) тощо.

За приписами п.4.1 укладеного сторонами правочину (в редакції додаткової угоди №11292/01 від 09.06.2015р., ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК, що розташована на контрольованій території. При цьому повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надаються ЕК виключно стосовно контрольованої території.

Умовами п.4.1.1 договору №4260/02 від 25.09.2007р. передбачено, що повідомлення про місячне (по годинах) споживання електричної енергії надається ЕК електронною поштою на адресу ДПЕ до 25 числа місяця, попереднього до розрахункового. Повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надається ЕК до ДПЕ факсимільним зв`язком за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК. Оригінал наданого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб. В повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обов`язково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт/год) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн), а також розміри оплати по декадах або етапах.

За приписами п.4.15 договору купівлі-продажу електроенергії, в разі необхідності ЕК може скорегувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення корегування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним зв`язком скореговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до п.4.1.1 цього договору. Оригінал скорегованого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб.

Як свідчать матеріали справи, на виконання приписів п.4.1.1 договору №4260/02 від 25.09.2007р. Приватним акціонерним товариством «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» скеровано позивачу повідомлення №9 від 31.08.2018р. на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в Оптовому ринку електричної енергії України, за змістом якого замовлений обсяг купівлі електроенергії у вересні 2018 року було визначено відповідачем на рівні 46449000 кВт/год на загальну суму 69532114 грн. Вказане повідомлення зареєстровано позивачем 31.08.2018р. за №9841.

Водночас, з огляду на передбачене умовами п.4.15 укладеного сторонами правочину право відповідача на корегування замовленого обсягу купівлі електричної енергії, 14.09.2018р. ЕК направлено Державному підприємству «Енергоринок» повідомлення №9-1 від 14.09.2018р., в якому визначено обсяг купівлі електроенергії у вересні 2018 року на рівні 47500000 кВт/год вартістю 71199725 грн.

Відповідно до п.п.4.10, 4.11, 4.13 зазначеного договору ДПЕ надсилає ЕК поштою до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим акт купівлі-продажу електроенергії, підписаний зі свого боку у двох примірниках; ЕК в триденний термін після отримання актів купівлі-продажу зі свого боку підписує їх у двох примірниках та надсилає до ДПЕ один примірник поштою; документом, який підтверджує факт переходу права власності на електроенергію від ДПЕ до ЕК, є підписаний з боку ДПЕ та ЕК та скріплений печатками акт купівлі-продажу електроенергії.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2018 року на виконання умов договору №4260/02 від 25.09.2007р. сторони підписали акт купівлі-продажу електроенергії обсягом 43362,653 тис. кВт/год на загальну суму 75361810,64 грн.

З огляду на те, що замовлений обсяг місячного споживання електричної енергії відповідно до повідомлення №9 від 31.08.2018р. (з урахуванням змісту повідомлення №9-1 від 14.09.2018р.) становив 47500 тис. кВт/год, приймаючи до уваги, що фактичне споживання енергоносія у вересні 2018 року становило 43362,653 тис. кВт/год, Державне підприємство «Енергоринок» звернулось до відповідача з претензією №705/32 (вих.№03/32-14104 від 02.11.2018р.) про сплату штрафних санкцій на підставі підп.7.4.4 п.7.1 договору №4260/02 від 25.09.2007р., яка була залишена відповідачем без задоволення.

Відтак, приймаючи до уваги наведені обставини, Державне підприємство «Енергоринок» звернулось до суду з розглядуваним позовом.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а уповноважена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначалось, у відповідності до повідомлення №9-1 від 14.09.2018р. Приватним акціонерним товариством «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» визначено місячний обсяг купівлі електроенергії у вересні 2018 року на рівні 47500 тис. кВт/год.

Одночасно, як свідчить акт купівлі-продажу електроенергії за спірний період, фактичний обсяг купівлі електричної енергії ЕК за розрахунковий місяць (вересень 2018 року) становив 43362,653 тис. кВт/год на загальну суму 75361810,64 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, при прийнятті цього рішення суд виходить з того, що Приватним акціонерним товариством «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» допущено відхилення фактичного обсягу купівлі електричної енергії від замовленого у вересні 2018 року на 8,71% (в бік зменшення) (43362,653 * 100 / 47500 = 91,29%; 100% - 91,28% = 8,71%).

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно з підп.7.3.3 п.7.3 договору №4260/02 від 25.09.2007р. ЕК несе відповідальність за невідповідність місячного обсягу електричної енергії, що ЕК купила у ДПЕ, обсягу електричної енергії, який ЕК замовила.

За приписами підп.7.4.4 п.7.4 укладеного сторонами правочину ДПЕ має право в разі відхилення фактичного обсягу купівлі електричної енергії ЕК за розрахунковий місяць від замовленого (відповідно до повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії згідно з п.4.1.1 цього договору з врахуванням п.4.15 цього договору) на величину, що перевищує 5,0% нарахувати ЕК штраф у розмірі 1% від вартості різниці між фактичним та замовленим обсягом електричної енергії.

Як вище встановлено судом, відповідачем допущено відхилення фактичного обсягу купівлі електроенергії від замовленого у вересні 2018 року на 8,71% (в бік зменшення), у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф у загальному розмірі 59920,60 грн.

Здійснений позивачем розрахунок є арифметично вірним.

Викладені у відзиві Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» твердження стосовно того, що предметом розгляду у справах №905/361/19 та №905/583/19 є вимоги про стягнення неустойки (штрафу), що суперечить приписам ст.61 Конституції України, до уваги судом не приймаються враховуючи наступне.

За приписами ст.217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються, в тому числі, такі види господарських санкцій як штрафні санкції.

За змістом ч.4 ст.231 вказаного кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини. Сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Більш того, сторони в цивільно-правовому договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства лише якщо в них прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або з суті відносин між сторонами (п.3 ч.1 ст.3, ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України).

Умовами укладеного сторонами правочину сторони погодили нарахування наступних штрафних санкцій: пені в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за порушення строків оплати за отриману електроенергію (п.7.3.2); штрафу у розмірі 1% від вартості різниці між фактичним та замовленим обсягом електричної енергії в разі відхилення фактичного обсягу купівлі електроенергії від замовленого на величину, що перевищує 5% (підп.7.4.4 п.7.4); штрафу у розмірі 0,03% від недоплаченої суми за порушення умов договору щодо подекадної оплати купованої електроенергії (п.6.3.2); штрафу у розмірі 0,05% від недоплаченої суми за порушення умов договору щодо поетапної оплати купованої електроенергії (п.6.19).

Разом з тим, з представлених відповідачем документів не вбачається, що заявлена до стягнення сума штрафу за договором №4260/02 від 25.09.2007р. в рамках справи №905/361/19 нарахована на підставі підп.7.4.4 п.7.4 вказаного договору купівлі-продажу електроенергії.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи встановлений господарським судом факт допущення Приватним акціонерним товариством «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» відхилення фактичного обсягу купівлі електричної енергії у вересні 2018 року на 8,71% (в бік зменшення), суд дійшов висновку щодо правомірності стягнення з відповідача штрафу у розмірі 59920,60 грн згідно з положеннями укладеного між сторонами договору.

Посилання відповідача на приписи постанови №6-2003цс15 від 21.10.2015р. Верховного Суду України до уваги судом не приймаються, оскільки фактичні обставини, за яких прийнято вказане судове рішення не є тотожним правовідносинам, у зв`язку з виникненням яких був поданий розглядуваний позов.

Як зазначалось, у відзиві б/н від 23.04.2019р. Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» просило суд зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу на 90%.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач посилається на наступні обставини:

- здійснення господарської діяльності в умовах проведення антитерористичної операції на території Донецької області суттєво відобразилось на економічному стані та загальному рівні життєдіяльності у регіоні;

- не компенсування державою в особі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на користь відповідача суми недоотриманої компенсації втрат в розмірі 23149199,81 грн від постачання електроенергії пільговим категоріям споживачів на території НКТ;

- систематичне порушення умов розрахунків за спожиту електричну енергію споживачами та зменшення надходжень грошових коштів на рахунок від підприємств-споживачів, про що свідчать звіти про розрахунки за спожиту електричну енергію;

- неможливість стягнення відповідачем заборгованості з боржників, які є державними підприємствами та підприємств, які мають екологічну броню;

- зростання виробничих витрат на відновлення постачання електроенергії, зменшення об`ємів споживання через пошкодження ліній та зупинки підприємств-споживачів;

- встановлення мораторію на здійснення примусового виконання рішень зі стягнення заборгованості з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, а також державних вугледобувних підприємств (Закони України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» та «Про відновлення платоспроможності боржника державних вугледобувних підприємств»);

- зупинення органами державної виконавчої служби виконавчих проваджень щодо примусового стягнення заборгованості на користь товариства на загальну суму 1238809 тис. грн, та фактична неможливість примусового виконання судових рішень на суму 9396,44 тис. грн.

За висновками суду, представлені відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не свідчать про винятковість розглядуваного випадку та наявність об`єктивних обставин, що виключали б можливість для покупця електричної енергії належним чином виконати свої зобов`язання за договором. Наразі, за висновками суду, розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, є співрозмірним з порушенням.

Відтак, враховуючи у сукупності викладені вище фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зменшення штрафу не підлягає задоволенню.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не впливають на висновки суду щодо розгляду справи по суті.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, позовні вимоги Державного підприємства «Енергоринок» до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про стягнення штрафу у розмірі 59920,60 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1921 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Комерційна, буд.8, ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, ) штраф у розмірі 59920,60 грн, а також судовий збір у розмірі 1921 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 03.06.2019р.

Повний текст рішення складено та підписано 10.06.2019р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця