ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

10.06.2019 року Справа № 904/46/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 у справі №904/46/19 (суддя Петренко І.В., повне рішення складено 11.03.2019)

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг

про стягнення 98635грн.23коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 у справі №904/46/19 позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ «НАК «Нафтогаз України») задоволено частково, з комунального підприємства теплових мереж (далі КПТМ) "Криворіжтепломережа" на користь позивача стягнуто 38682грн.91коп. пені, 11052грн.26коп. трьох процентів річних, 10217грн.16 коп. інфляційних втрат, в решті в позові відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу №4848/1617-БО-5/3 від 31.10.2016 в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат є обгрунтованими, а також з наявності підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої до стягнення пені на 50 процентів;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права просить це рішення скасувати в частині зменшення пені, прийняти в цій частині нове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що згідно з ч.3 ст.219 Цивільного кодексу України суд має право зменшити розмір відповідальності якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії другої сторони зобов`язання, але, у даному випадку, матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення неправомірних дій з боку позивача, про те, що однією з обов`язкових умов застосування ст.233 Господарського кодексу України є дослідження судом майнового стану сторін і боржника, і кредитора, обставини, які зумовили прострочення, про те, що відповідно до консолідованого звіту про фінансовий стан за кінець 2017 року торгова дебіторська заборгованість компанії становить 58988 тис. грн. та має тенденцію до зростання у 2016 році становила 49209тис. грн., торгова кредиторська заборгованість у 2017 році становила 8137 тис. грн., відстрочені податкові зобов`язання складають 67304 тис. грн., про те, що наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі, для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2017/2018 років, про те, що компанія забезпечує галузі економіки і населення природним газом, тобто, як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави, про те, що несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, а також про те, що здійснюючи підприємницьку діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе зобов`язань;

- відповідач вважає рішення господарського суду обгрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження понесення ним збитків саме через неналежне виконання відповідачем умов договору, а також на те, що позивачем було застосовано більшість можливих господарських санкцій.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2019 справу №904/46/19 за апеляційною скаргою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 прийнято до провадження та ухвалено розглянути апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2016 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальником) та КПТМ «Криворіжтепломережа» (споживачем) укладено договір постачання природного газу №4848/1617-БО-5/3, на підставі п.1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач оплатити його на умовах договору.

Згідно з п.1.2 договору природний газ, що підлягає поставці використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Відповідно до п.3.4 договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання оформлюється актом приймання-передачі.

П.6.1 договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

П.8.2 договору встановлена відповідальність споживача у разі прострочення споживачем оплати згідно з п.6.1 договору у вигляді сплати пені в розмірі 21 проценти річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який нараховується пеня, розрахованої від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Матеріали справи свідчать також і про те, що на виконання умов договору позивач, протягом жовтня-грудня 2016 року, березня 2017 року передав відповідачу природний газ на загальну суму 10044460грн.48коп..

Оплата вартості переданого природного газу здійснена відповідачем з порушенням строків, встановлених п.6.1 договору.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою позивачем нарахована пеня в сумі 77365грн.81коп. за загальний період з 26.11.2016 по 15.01.2017, три проценти річних в сумі 11052грн.26коп. за вказаний період та інфляційні втрати в сумі 10217грн.16коп. за період з грудня 2016 по січень 2017року.

Докази оплати вартості переданого природного газу в установлені договором строки відповідач не надав.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 названого Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором №4848/1617-БО-5/3 від 31.10.2016 в частині своєчасної оплати вартості переданого йому позивачем природного газу та ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростували таке порушення, господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 11052грн.26коп. трьох процентів річних та 10217грн.16коп. інфляційних втрат.

В процесі розгляду справи господарським судом відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованої пені до 50 процентів.

Клопотання обгрунтовано тим, що споживання газу по договору здійснювалося виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями. Станом на 01.07.2018 дебіторська заборгованість КПТМ «Криворіжтепломережа» становить - 632 600,6 тис. грн., у тому числі: населення - 357435,6 тис. грн., бюджетні організації - 854,8 тис. грн., госпрозрахункові підприємства - 72065,8 тис. грн.. У зв`язку з тим, що споживачі мають заборгованість за спожиті послуги теплопостачання перед КПТМ «Криворіжтепломережа», підприємство не змогло розрахуватися з позивачем в повному обсязі. З метою примусового стягнення заборгованості КПТМ «Криворіжтепломережа» лише у грудні 2018 подано до районних судів м. Кривого Рогу позовних заяв на суму 3577417грн.80коп., до господарських судів за аналогічний період на суму 115374грн.82коп..

Відповідачем було зазначено також і те, що у відділах примусового виконання рішень перебувають виконавчі документи про стягнення заборгованості з фізичних осіб, а також з юридичних осіб на загальну суму 20554259грн.72коп..

На підтвердження викладених у клопотанні обставин відповідачем до матеріалів справи надані: інформація про фінансові результати і дебіторську заборгованість КПТМ «Криворіжтепломережа» станом на 01.07.2018; інформація про проведену претензійно-правову роботу юридичним відділом КПТМ «Криворіжтепломережа» по юридичним та фізичним особам за період з 01.12.2018 по 31.12.2018; інформація по виконавчим документам, пред`явленим до виконання за період з 01.12.2018 по 31.12.2018; баланс (звіт про фінансовий стан) на 01.10.2018.

Згідно з ч. 1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотне значення можуть мати обставини, які стосуються причин невиконання або неналежного виконання зобов`язання, незначного прострочення у виконанні зобов`язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо.

Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зменшуючи розмір пені на 50 процентів, господарський суд правильно зазначив, що підприємство відповідача має стратегічне значення для регіону, метою діяльності останнього є постачання споживачам теплової енергії.

Окремо слід звернути увагу на той факт, що станом на момент звернення з позовом заборгованість відповідача по оплаті погашена в повному обсязі.

З огляду на викладене господарський суд обгрунтовано встановив наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з останнього на 50 процентів.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені правомірно задоволені господарським судом в сумі 38682грн.91коп..

Таким чином, рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому зменшення суми пені саме на 50 процентів, як вбачається з оскаржуваного рішення, здійснено господарським судом безпосередньо з урахуванням заперечень позивача та відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження завдання збитків останньому.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 у справі №904/46/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд