ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/596/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Корпорації Енергоресурс-інвест

до Товариства з обмеженою відповідальністю Опт-торгбуд

про стягнення 434 117, 01 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області 05.03.2019 року надійшла позовна заява № 92 від 28.02.2019 року Корпорації Енергоресурс-інвест до Товариства з обмеженою відповідальністю Опт-торгбуд про стягнення 556 281,10 грн., з яких 276 858,79 грн. основного боргу, 45 996,36 грн. пені, 221 487,04 грн. штрафу, 3 891,00 3% річних та 8 047,91 грн. інфляційних у зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем умов Договору № 24-4/18 від 23.04.2018 року в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року у справі № 911/596/19 позовну заяву Корпорації Енергоресурс-інвест залишено без руху.

Через канцелярію Господарського суду Київської області представником позивача у встановлений судом строк подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, якою останній уточнив позовні вимоги та просив стягнути 434 117, 01 грн. з яких 276 858,79 грн. основного боргу, 29 938,59 грн. пені, 110 743,52 грн. штрафу, 2 503,00 грн. 3% річних та 14 073,11 грн. інфляційних у зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем умов Договору № 24-4/18 від 23.04.2018 року.

Таким чином, предметом розгляду даного спору є стягнення з відповідача 434 117,01 грн., з яких 276 858,79 грн. основного боргу, 29 938,59 грн. пені, 110 743,52 грн. штрафу, 2 503,00 грн. 3 % річних та 14 073,11 грн. інфляційних.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак справа є незначної складності, вимог про розгляд такої справи лише за правилами загального позовного провадження Господарським процесуальним кодексом не передбачено, ціна даного позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, а відтак суд вважає, що дана справа є малозначною, у зв`язку з чим справа № 911/596/19 підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 01.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі № 911/596/19, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні № 087 про вручення 26.10.2018 року відповідачу ухвали Господарського суду Київської області від 16.04.2019 року про відкриття провадження у справі № 911/596/19, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018 року між Корпорацією Енергоресурс-інвест (далі - позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Опт-торгбуд (далі - відповідач, Замовник) було укладено Договір № 24-4/18 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується виготовити і поставити, а Замовник прийняти і оплатити теплогідроізольовані сталеві труби та елементи, комплектування, вироби з мінеральної вати на основі базальтового волокна для теплових мереж (далі Продукція), згідно відповідної Специфікації.

Загальна сума поставки за Договором складає 1 476 805,28 грн. з ПДВ (п. 3.1 Договору).

Замовник оплачує поставлену Виконавцем Продукцію та транспортні послуги за ціною, передбаченою у Специфікації відповідно до виставленого Рахунку (п. 4.1 Договору).

Початок виконання замовлення по Договору поступлення авансової оплати в розмірі 50% від суми Договору на р/рахунок Виконавця (п. 5.2 Договору).

Остаточний розрахунок за поставлену партію Продукції проводиться Замовником протягом 45 календарних днів з дати отримання Продукції згідно видаткових накладних. Датою передачі продукції від Виконавця Замовнику вважається момент вручення Продукції. Дата передачі Продукції визначається згідно з видатковою накладною, товаро-транспортною накладною (п. 5.3 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 8.2 Договору).

Як стверджує позивач, на виконання зобов`язань за Договором ним було поставлено відповідачу Товар на загальну суму 1 390 865,43 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 0511-9 від 11.05.2018 року на суму 741 652,52 грн., № 0711-11 від 11.07.2018 року на суму 624 361,69 грн., № 0711-1 від 11.07.2018 року на суму 24 851,22 грн., які підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені їх печатками.

Однак, відповідач в порушення п. 5.3 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати отриманого Товару не виконав, розрахувався частково 26.04.2018 року на суму 1 114 006,64 грн., відтак за відповідачем рахується заборгованість в сумі 276 858,79 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 276 858,79 грн. боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 276 858,79 грн.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати Товару, позивач згідно уточнених позовних вимог просить стягнути з 29 938,59 грн. пені на підставі п. 9.2 Договору за період з 25.08.2018 по 13.12.2018 року, 110 743,52 грн. штрафу на підставі п. 9.3 Договору, 2 503,00 грн. 3 % річних та 14 073,11 грн. інфляційних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 25.08.2018 по 13.12.2018 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Частиною 2 ст. 217 Господарського кодексу України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за порушення термінів оплати Продукції Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, встановленої на цей період, нараховану на суму простроченого платежу за кожний день прострочення. Строк нарахування пені, а також строк позовної давності щодо її стягнення за цим пунктом становить три роки (п. 9.2 Договору).

За порушення Замовником строків оплати понад 1 календарний місяць Замовник зобов`язаний, окрім пені, сплатити на користь Виконавця штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченої частини Продукції за кожен місяць прострочення, однак сума штрафних санкцій не може перевищувати суму основного зобов`язання (п. 9.3 Договору).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних, судом встановлено, що вказані нарахування проведено по кожному періоду на фактичні суми заборгованості. Пеня нарахована в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Штраф нарахований в передбачений Договором спосіб.

Також, судом враховано, що пеня та штраф є окремими видами відповідальності і їх одночасне стягнення не суперечить нормам чинного законодавства, крім того, обидва види відповідальності та її розмір погоджені сторонами в Договорі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі в заявлених розмірах.

Відтак, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача судом покладається відшкодування витрат по сплаті судового збору в повному обсязі в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Корпорації Енергоресурс-інвест до Товариства з обмеженою відповідальністю Опт-торгбуд про стягнення 434 117,01 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Опт-торгбуд (07301, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 1, оф. 7, ідентифікаційний код 41153144) на користь Корпорації Енергоресурс-інвест (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 131, ідентифікаційний код 303336890) 276 858 (двісті сімдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 79 коп. основного боргу, 29 938 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 59 коп. пені, 110 743 (сто десять тисяч сімсот сорок три) грн. 52 коп. штрафу, 2 503 (дві тисячі п`ятсот три) грн. 00 коп. 3 % річних, 14 073 (чотирнадцять тисяч сімдесят три) грн. 11 коп. інфляційних та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 31.05.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін