ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 червня 2019 року Справа № 915/1554/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія «Ірлен» (пров. Парусний, 11а, оф. 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54025, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікахім» в особі ліквідатора Брука Олександра Борисовича ( АДРЕСА_1 Херсонське шосе, 100, кімн. 206, Інгульський район, м. Миколаїв, 54028, )

про: зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

07.06.2019 позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою за вих. 0606/01 від 06.06.2019 до відповідача про:

- зобов`язання голови комісії з припинення (ліквідатора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікахім» Брука Олександра Борисовича визнати борг (грошові вимоги) Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія «Ірлен» на суму 138552,30 грн.;

- включення кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія «Ірлен» на суму 138552,30 грн. до ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікахім» при припиненні товариства.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1554/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Як визначено ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам глави 1 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, зокрема, згідно приписів ч. 3 позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 ГПК України, у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Як витікає з системного аналізу наведених норм, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі неможливості подати ті чи інші докази, позивач зобов`язаний зазначити про це в позові та заявити клопотання про їх витребування.

Вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Частиною 8 ст. 111 ЦК України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Так, ухилення від розгляду кредиторських вимог, за нормою ч. 3 ст. 112 ЦК України є окремою підставою для звернення кредитора до суду із відповідним позовом.

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.04.2019, товариство-відповідач знаходиться у стані припинення. Разом з тим, доказів створення ліквідаційної комісії (призначення ліквідатора) або клопотання про їх витребування не додано, але позивачем, який звертається до юридичної особи відповідача, позовні вимоги викладено щодо голови комісії з припинення.

Позивачем не дотримано приписів п. п. 8-10 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України, зокрема,

- у позовній заяві відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових, копії яких додано до заяви;

- відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам п.1 ч. 1 ст. 164, ст. 172 ГПК України, а саме: до позовної заяви як доказ надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів додано копію опису вкладення у лист від 06.06.2019, з якої вбачається, що відповідачеві надіслано позовну заяву (вих. 0606/01 від 06.06.2019) на 47 аркушах, в той час як подана до господарського суду позовна заява вих. 0606/01 від 06.06.2019 на 9 аркушах та взагалі не зазначено про надіслання відповідачеві копій доданих до позовної заяви документів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви з урахуванням зазначених вище недоліків щодо її оформлення, а також належних доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія «Ірлен» №0606/01 від 06.06.2019 залишити без руху.

2.Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О.Ржепецький