номер провадження справи 24/47/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 Справа № 908/552/19

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: Бойчун Н.Д., адвокат, на підставі посвідчення адвоката від 18.05.2000 та ордеру про надання правової допомоги серія КВ №419273 від 07.02.2019

від відповідача: Притула В.І., адвокат, довіреність № 19/2019 від 21.12.2018, посвідчення адвоката № 0646 від 11.11.2016

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/552/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛГ-ГРУП" (61052, м. Харків, вул. Червоножовтнева, буд. 37/34, ідентифікаційний код 39027847)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімн. 207, ідентифікаційний код 34604386)

про стягнення 1044021,09 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛГ-ГРУП" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою вих. № 01/03 від 01.03.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення основного боргу в сумі 862 685,20 грн., пені в сумі 129 420,72грн., інфляційних витрат у сумі 40 487,91 грн., трьох процентів річних у сумі 11 427,26 грн. за договором поставки № СТМ/25032015 від 25.03.2015.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 11.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/552/19 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/47/19. Підготовче судове засідання призначено на 08.04.2019.

02.04.2019 ТОВ "Український Рітейл" надано суду відзив, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Зазначив, що з поданих позивачем видаткової та товарно-транспортної накладних неможливо встановити хто саме їх підписав, оскільки міститься лише підпис та печатка ТОВ "Український Рітейл" у видаткових накладних, без зазначення посади та даних особи, яка вчинила підпис, а у товарно-транспортних накладних міститься лише прізвище та підпис без зазначення посади. Вважає, що позивачем не надано належних доказів поставки товару, а подані документи, на думку відповідача, не є належними в розумінні чинного законодавства.

Ухвалою суду від 08.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 14.05.2019.

10.04.2019 на адресу суду від ТОВ "АЛГ-ГРУП" надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується доводами відповідача, оскільки наведені у відзиві заперечення проти позову є безпідставними, таким, що суперечать умовам договору поставки та спростовуються наданими позивачем доказами.

Ухвалою від 14.05.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 29.05.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього у судовому засіданні учасника процесу.

Учасник процесу оголосили про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № СТМ/25032015 від 25.03.2015, внаслідок чого сума основного боргу за поставлений товар становить 862 685,20 грн. За порушення строків оплати відповідачу нараховано пеня у розмірі 129 420,72 грн., інфляційних витрат у сумі 40 487,91 грн. та 3% у сумі 11 427,26 грн. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання не прибув. Свою позицію виклав у відзиві, який надійшов до суду 02.04.2019. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У письмовій відповіді на відзив, що надійшла до суду 10.04.2019 р., позивач зазначив, що відповідачем не надано доказів відмови від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару. Видаткові накладні містять найменування, кількість, ціну, дату поставки товару, підписані сторонами. Сторонами підписувалися акти звіряння за договором, які відображають загальну суму заборгованості на певну дату та фіксують стан розрахунків між сторонами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 29.05.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛГ-ГРУП" (Постачальник) укладений договір поставки № СТМ/25032015 (з протоколом узгодження розбіжностей), за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобов`язується в порядку та строки, встановлені договором, виготовити та передати товар у власність Покупця у визначеній кількості, відповідної якості та за обумовленою ціною, а останній прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у даному договорі.

Згідно п. 1.2 договору, найменування, асортимент та ціна постачаємого товару зазначається у додатку № 2 до даного договору "Специфікація", який є невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, у кількості та на дату, вказану у замовленні, власними транспортними засобами та за власний рахунок. У випадку підписання сторонами графіку поставок (додаток № 7), строк поставки визначається відповідно визначеного графіку.

Замовлення передаються покупцем нарочно, по факсимільному зв`язку або електронному зв`язку, а у випадку відсутності таких - телефонограмою. При використанні сторонами засобу передачі замовлення шляхом електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції сторони підписують додаток № 3. Замовлення повинно містити інформацію: номер та дату замовлення; номер та дату договору; найменування постачальника; найменування покупця; асортимент товару; кількість та ціну товару; дату поставки товару постачальником на склад або магазин, вказаний покупцем; адресу складу або магазину, вказаного покупцем (п. 2.2 договору в редакції протоколу розбіжностей).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місті поставки товару в момент отримання товару від постачальника відповідно до супровідних документів. Покупець має право прийняти товар без спеціальної перевірки за якістю, якщо товар знаходиться у спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів.

У пункті 6.1 договору сторони визначили, що ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами специфікації та може бути змінена виключно по передньому узгодженню з покупцем не менш ніж за 60 календарних днів до змін.

Відповідно до п. 6.4 договору, оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017 року. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору ні одна зі сторін у письмовій не заявить про його розірвання, договір автоматично пролангирується на кожний наступний рік (п. 12.1.).

Договір поставки № СТМ/25032015 від 25.03.2015 з протоколом розбіжностей підписано уповноваженими особами сторін та скріплено печатками підприємств.

Закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору, яке мало місце в період дії Договору (п. 12.2 Договору).

Сторони не надали суду доказів припинення дії договору. Отже, умови договору є чинними на момент розгляду даної справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ "Український Рітейл" товар на загальну суму 3 616 053,20 грн., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними долученими до матеріалів справи.

Отже, позивачем умови договору виконані належним чином, жодних претензій відповідачем не заявлялось.

Проте, оплата товару у строк, визначений договором, у повному обсязі здійснена не була.

Згідно з Актом звірення розрахунків, складеним станом на 31.01.2018 сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар на початок періоду - на 01.01.2018 (сальдо початкове) складала 604 000,40 грн.

Ця заборгованість виникла починаючи з поставки 14.11.2017, що підтверджується також Актом звірення розрахунків, складеним станом на 30.11.2017, даними бухгалтерського обліку позивача - карткою рахунку 361, Актами звіряння розрахунків, складеними та підписаними позивачем і відповідачем станом на 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018, 31.05.2018, 30.06.2018, 31.08.2018,30.09.2018, 30.11.2018, з яких вбачається, що сума заборгованості 604 000,40 грн. врахована сторонами в їх бухгалтерському обліку розрахунків при виведенні сальдо (різниці між надходженнями і витратами) за кожен місяць 2018 року.

Поставки та оплати, що здійснювали сторони протягом 2018 року підтверджуються видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, податковими накладними.

У Розрахунку позовних вимог наведена інформація щодо всіх поставок та оплат у 2018 році у розрізі кожної видаткової накладної, із зазначенням дати поставки/платежу, номеру та дати відповідного первинного документу, суми поставки та оплати, порядку зарахування оплати, а також періоди прострочення оплати та суми боргу за такі періоди.

Так, з урахуванням боргу у сумі 604 000,40 грн. (станом на 01.01.2018), на протязі 2018 року позивачем було поставлено товар на загальну суму 3 616 053.20 грн., з них оплачено відповідачем товар на суму 2 753 368,00 грн.

Відповідно до Акту звірення розрахунків, складеному та підписаному сторонами станом на 30.11.2018 заборгованість відповідача перед позивачем становила 862 685,20 грн.

Згідно п. 2.6 договору поставки, зобов`язання з поставки товару вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів Покупцю відповідно до умов даного Договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 6.6 Договору поставки, сторони проводять звірку розрахунків за здійсненими поставками товару, для чого Покупець готує проект Акту звірення і направляє його Постачальнику. У разі не отримання від Постачальника узгодженого Акту звіряння протягом 10 днів з дати направлення або аргументованих заперечень в той же строк, Акт звірення вважається узгодженим Постачальником, а суми розрахунків - підтвердженими.

Отже, підписані сторонами Акти звіряння розрахунків, які щомісячно складав Покупець, підтверджують, що Постачальник виконав свої зобов`язання з поставки товару у вказану в Актах дату, Покупець підтвердив розмір своєї заборгованості перед Постачальником, а у сторін відсутній спір щодо відображених у них даних щодо поставок та оплат.

Поставлений товар був прийнятий відповідачем, про що свідчить також печатка відповідача на видаткових накладних та товарно-транспортних накладних. Зазначена в них дата є датою поставки.

Таким чином, з дня поставки товару у відповідача виникли зобов`язання згідно з умовами Договору поставки (п. 6.4.) та нормами чинного законодавства сплатити отриманий товар протягом 30 календарних днів.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару стала підставою звернення позивача до суду з позовом, за яким було відкрито провадження по даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором поставки.

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами з підстав того, що видаткова накладна та товарно-транспортна накладна містять підпис та печатку ТОВ "Український Рітейл ", проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис.

При цьому відповідач зазначає, що надання таких документів є порушенням п.3.6. Договору поставки, а отже на підставі п.3.8 Договору поставки відповідач може відстрочити платежі за поставки, поки позивачем не будуть надані належні документи на супроводження товарів.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з такого.

Умовами договору № СТМ/25032015 від 25.03.2015 сторони визначили порядок приймання товару.

Як зазначалося вище, згідно п. 2.6 договору поставки, зобов`язання з поставки товару вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів Покупцю відповідно до умов даного Договору та чинного законодавства України.

Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець має право відмовитися від приймання товару або прийняти товар, якщо якість товару відповідає вимогам договору (п. 3.4 Договору).

Якщо при прийманні товару виявилась невідповідність (помилки) у супровідних документах або невідповідність товару, що приймається, супровідним документам, у момент приймання товару складається акт розбіжностей за участі представника покупця та особи, яка безпосередньо доставила (передала) товар, в якому зазначаються виявлені при прийманні розбіжності. (п. 3.5 Договору).

Якщо супровідні документи не будуть надані разом із товаром, покупець має право відстрочити дату розрахунків з постачальником на термін затримки оформлення (надання) необхідних документів (п. 3.8 Договору).

Статтею 666 ЦК України, встановлено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару. Також у матеріалах справи відсутнє листування з боку відповідача стосовно виправлення будь-яких невідповідностей у супровідних документах, відсутності супровідних документів на товар, тощо.

Враховуючи відсутність будь-яких звернень відповідача до позивача з приводу відсутності або неналежного оформлення супровідних документів на товар, суд визнав безпідставним посилання відповідача на відстрочку дати розрахунків.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд враховує, що на усіх видаткових накладних міститься відбиток круглої печатки юридичної особи - відповідача. Неістотні недоліки у видаткових накладних, про які зазначив відповідач, не роблять дані накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів. Суд також враховує, що відповідачем здійснювалася часткова оплата поставленого товару.

Доказів у спростування того факту, що товар не отримано або не отримано його разом із пакетом документів, визначеним договором відповідач не надав.

Відповідно до ст. ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання не належних товаросупровідних документів на товар.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір боргу в сумі 862 685,20 грн. Сума боргу підтверджується двостороннім актом звіряння розрахунків станом на 30.11.2018.

Згідно з чинним законодавством України, акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов`язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов`язку. Проте, в розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за договором поставки № СТМ/25032015 від 25.03.2015.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог в частині стягнення основного боргу за поставлений товар у розмірі 862 685,20 грн.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення 129 420,72 грн. пені за загальний період з 02.03.2018 по 18.02.2019 по кожній накладній.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов`язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Приписами ч. 6 вказаної статті унормовано, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 8.10 договору, у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в момент порушення, від суми неоплаченого товару, за кожний день прострочення платежу.

Судом встановлено, що відповідачу правомірно нараховано пеня в сумі 129 420,72 грн., оскільки це не суперечить п. 8.10. Договору та діючому законодавству. Вимоги в цій частині є доведеними та задовольняються судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 11 427,26 грн. 3% річних за загальний період з 02.03.2018 по 18.02.2019 та 40 487,91 грн. інфляції за період з 15.12.2017 по 18.02.2019.

Розрахунок 3 % річних у розмірі 11 427,26 грн. та 40 487,91 грн. інфляції виконаний з дотриманням норм законодавства, а тому вимога в цій частині судом задовольняються.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Позивач також заявив до стягнення з відповідача суму витрат на оплату послуг адвоката (професійну правничу допомогу) у розмірі 45 000,00 грн.

В обґрунтування клопотання щодо стягнення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 45 000,00 грн. позивач посилається на договір № 07/02 про надання правової (правничої) допомоги, укладений між позивачем та Адвокатом Бойчун Н.Д., відповідно до п. 2 додаткового договору № 1 якого гонорар Адвоката за надання правової допомоги складає 45 000,00 грн.

Розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги у додатку №1 до додаткового договору № 1до договору № 07/02 про надання правової (правничої) допомоги від 07.02.2019.

22.02.2019 позивачем перераховано адвокату 45 000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 200.

29.03.2019 складено акт приймання - передачі надання правової допомоги, з якого вбачається що правова допомога надана у повному обсязі.

Положеннями ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги критерії розумності та об`єктивності з урахуванням характеру та складності спору між сторонами, обсяг наданих послух, суд покладає на відповідача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 45 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.3 договір № 07/02 про надання правової (правничої) допомоги фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором не включаються в розмір гонорару та оплачуються Клієнтом окремо, шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Адвоката.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Платіжним дорученням № 328 від 27.03.2019 позивачем відшкодовано понесені витрати адвоката на придбання проїзних документів у загальній сумі 2 441,56 грн., пов`язані з розглядом справи № 908/552/19, зокрема обов`язковою явкою представника у судове засідання відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.03.2019 (копія виписки банку та копії посадочних документів містяться в матеріалах справи).

Враховуючи положення ст. 123 ГПК України, на відповідача покладаються витрати адвоката на придбання проїзних документів у загальній сумі 2 441,56 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 15 660,32 грн.

Керуючись ст. ст. 123, ,129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімн. 207, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛГ-ГРУП" (61052, м. Харків, вул. Червоножовтнева, буд. 37/34, ідентифікаційний код 39027847) - борг у сумі 862 685 (вісімсот шістдесят дві тисячі) грн. 20 коп., пеню у сумі 129 420 (сто двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять) грн. 72 коп., інфляції у сумі 40 487 (сорок тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 91 коп., три проценти річних у сумі 11 427 (одинадцять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 26 коп., витрат на правову допомогу у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп., витрат, пов`язаних з розглядом справи сумі 2 441 (дві тисячі чотириста сорок одна) грн. 56 коп. та 15 660 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 32 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян