ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2019 р. Справа№ 910/16362/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Чорногуза М.Г.
суддів: Агрикової О.В.
Чорної Л.В.
секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Бобер А.В., довіреність № 419 від 28.01.19
від відповідача: Пономаренко О.В., представник, адвокат згідно ордеру серії ЛГ №002210 від 03.04.19
від третьої особи: не з`явився
розглянувши матеріали апеляційної скарги Корпорації "Таско"
на рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року (повний текст складено 20.03.2019 р.)
у справі № 910/16362/18 (суддя Курдельчук І.Д.)
за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир
до Корпорації "Таско"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Військова частина НОМЕР_1
про стягнення 422 025,22 грн., -
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1 короткий зміст позовних вимог:
1.1.1. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 422 025,22 грн. (т.І, а.с.3-8).
1.1.2. Позовні вимоги обґрунтовані з огляду на невиконання відповідачем обов`язку щодо вивільнення нерухомого військового майна, у зв`язку з чим відповідачу нараховано неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення: серпень 2016 року жовтень 2018 року у сумі 610 525,28 грн., яку останнім оплачено лише у розмірі 188500,06 грн.

1.2 короткий зміст рішення суду першої інстанції:
1.2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі №910/16362/18 позов задоволено повністю (т.ІІ, а.с.71-77).

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги:
1.3.1. Корпорація "Таско" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі № 910/16362/18, в якій просить: "Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2019 по справі № 910/16362/18 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:
2.1.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2019 року, апеляційна скарга Корпорацїя "Таско" у судовій справі №910/16362/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді Чорна Л.В., Тищенко А.І.
2.1.2. 12 квітня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді Чорна Л.В., Тищенко А.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Корпорації "Таско" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 р. Справу № 910/16362/18 призначено до розгляду на 25 квітня 2019 року.
2.1.3. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 25.04.2019 у відпустці, для розгляду справи № 910/16362/18 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді Чорна Л.В., Агрикова О.В.
2.1.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25 квітня 2019 року апеляційну скаргу Корпорації "Таско" на рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі № 910/16362/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді Чорна Л.В., Агрикова О.В
2.1.5. У судовому за сіданні 25 квітня 2019 року на стадії дослідження доказів оголошено перерву до 28 травня 2019 року, а у судовому засіданні 28 травня 2019 року на 11 червня 2019 року.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
2.2.1. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції неправильно надав оцінку запереченням відповідача, невірно встановив обставини справи, не застосував ст. 614 ЦК України, не вірно застосував ч. 2 ст. 758 ЦК України.
2.2.2. Відповідач вказує, що не користується орендованим майном з 04.11.2016 р. та відсутність своєї вини у неможливості вивільнення орендованого приміщення з огляду на відсутність доступу до нього.
2.2.3. Суд першої інстанції не врахував, що Рівненський апеляційний господарський суд у справі №906/627/17 не прийняв до уваги докази на підтвердження перебування представників відповідача на технічній території ВЧ.
2.2.4. Також відповідач просив прийняти до уваги нові докази.

2.3 узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
2.3.1 Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що договір припинив свою дія. З моменту припинення дії договору та до моменту пред`явлення позову сторонами акти приймання-передачі майна не підписані, майно не вивільнено, тому відповідачу нараховано визначено ст. 785 ЦК України неустойку.
2.3.2 У поданих в процесі апеляційного перегляду поясненнях позивача зазначено, що на час закінчення договору розмір орендної плати складав 10130,03 грн. в т.ч. ПДВ, а тому загальний розмір неустойки за період з червня 2016 року по жовтень 2018 року складає 547021,62 грн. Оскільки з моменту припинення договору відповідачем сплачено 188500,06 грн., сума неустойки, яка підлягає сплаті відповідачем складає 358521,56 грн.

2.4 інші процесуальні дії у справі:
2.4.1. У судовому засіданні 11 червня 2019 року представник Корпорації "Таско" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
2.4.2. Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир у судовому засіданні 11 червня 2019 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
2.4.3. Представник Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання 11 червня 2019 року не з`явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", шляхом направлення на повідомлену суду адресу, що підтверджується реєстром на відправлення кореспонденції з повідомленням (судова повістка), а також шляхом оприлюднення 04.06.2019 р. у Єдиному реєстрі судових рішень ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 р. за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/Review/82128787.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.
2.4.4. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника третьої особи.

Мотивувальна частина.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини;
3.1.1. 31.07.2006 Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною району Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління (правонаступником якої відповідно до директиви від 18.01.2008 №Д-322/1/01 Міністерства оборони України є Відділ; орендодавець) та Корпорацією (орендар) укладено Договір оренди (т.І, а.с. 24-29).
Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення, майстерня, площею 688,8 кв.м. в будівлі №8 (майстерня) в/м №8, розташоване за адресою: Житомирська область, с. Вільшанка, вул. Західна, 20 Чуднівського району, що знаходиться на балансі та обліковується в Бердичівській КЕЧ району, вартість якого визначена за експертною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 159 664 грн. (пункт 1.1 Договору).
Термін дії Договору до 10 (десяти) років (пункт 1.2 Договору).
Назване у пункті 1.1 Договору нерухоме майно орендодавець передає орендарю для використання під цех з ремонту та утилізації боєприпасів (пункт 1.4 Договору).
Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору та акта приймання-передачі майна (Додаток №2) (пункт 2.1 Договору).
У разі припинення Договору майно повертається орендарем орендодавцю у належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Орендодавець повинен скласти акт приймання-передачі та прийняти майно протягом одного місяця (пункт 2.4 Договору).
Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю Договором. Майно вважається повернутим орендодавцю із моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (пункт 2.5 Договору).
Договір діє з 31.07.2006 по 25.07.2016 (пункт 10.1 Договору).
3.1.2. Позивач передав, а відповідач прийняв в оренду для використання за призначенням "цех по ремонту та утилізації боєприпасів", що підтверджується Актом приймання-передачі нежитлових приміщень в оренду від 31.07.2006, який підписано уповноваженими представниками Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною району Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління та Корпорацією та скріплено печатками вказаних юридичних осіб (т.І, а.с. 30).
3.1.3. Після закінчення дії Договору відповідачем не повернуто орендоване приміщення позивачу, останній у липні 2017 року звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Корпорації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_1 та Центральне територіальне управління внутрішнього аудиту, про зобов`язання усунення перешкод у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні №8 та прилеглої території.
3.1.4. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.12.2017 у справі №906/627/17 у задоволенні позову відмовлено (т.І, а.с. 50-56).
3.1.5. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 рішення Господарського суду Житомирської області від 07.12.2017 у справі №906/627/17 скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Корпорації усунути перешкодити у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні інв. №8 площею 688,8 кв.м.; в цій частині прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено; зобов`язано Корпорацію усунути Відділу перешкоди у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні інв. №8 площею 688,8 кв.м. за адресою: Житомирської область, с. Вільшанка, вул. Західна 20, Чуднівського району; в решті рішення суду залишено без змін (т.І, а.с. 39-49).
Вказаною постановою встановлено таке:
"По закінченню дії Договору Відділ неодноразово надсилав на адресу Корпорації попередження про припинення Договору та вивільнення орендованих приміщень від 22.09.2016 №4151 та від 25.08.2016 №3448 (т.ІІ, а.с. 23).
Крім того, представниками Відділу в односторонньому порядку були складені акт приймання-передачі орендованого майна та акт інвентаризації.
30.09.2016 на адресу відповідача був надісланий супровідний лист №4302 про підписання зазначених актів та вивільнення орендованих нежитлових приміщень.
В свою чергу, відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що станом на день подання позову зазначені акти були підписані, отже, нерухоме військове майно за адресою: Житомирська область, с. Вільшанка, вул. Західна 20, Чуднівського району в/м №8, не вивільнено.
Матеріали справи містять аудиторський звіт від 25.05.2017 №234/3/31/аз за результатами фінансового аудиту та аудиту відповідності Відділу за період 01.06.2013 по 28.02.2017, з якого встановлено, що будівля інв№8, майстерня, розташована на території Військової частини НОМЕР_1 відповідачем не вивільнена."
Враховуючи положення ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі №906/627/17 є преюдиційними та не доказуються при розгляді даної справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Договір є таким, що припинив свою дію 25.07.2016.

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин;
3.2.1. Укладений правочин за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна.
3.2.2. Позивачем виставлено відповідачу рахунки щодо компенсації земельного податку за період з серпня 2016 по грудень 2017 р.: №624 за серпень у сумі 10,65 грн.; за вересень 2016 р. №699 на суму 10,65 грн.; №772 за жовтень 2016 р. у сумі 10,65 грн.; за листопад 2016 р. №846 на суму 10,65 грн.; №921 за грудень 2016 р. на суму 10365 грн.; №150 за січень-квітень 2017 р. у сумі 45,15 грн.; за травень 2017 р. у сумі 11,29 грн.; №296 за червень 2017 р. у сумі 11,29 грн. (т.І, а.с. 131, 139, 144, 149, 154, 168, 170, 175).
3.2.3. Позивачем виставлено відповідачу рахунки щодо оренди приміщень за період з серпня 2016 по грудень 2017 р.: за серпень 2016 р. з пдв 10130,03 грн.; за вересень 2016 р. з пдв 10130,03 грн.; за жовтень 2016 р. на суму 10130,03 грн.; за 2016 р. з пдв грн.; за 2016 р. з пдв грн.; за 2016 р. з пдв грн.; за 2016 р. з пдв грн.; за 2016 р. з пдв грн.; №812 за листопад 2016 р. у сумі 10130,03 грн.; №886 за грудень 2016 р. у сумі 10130,03 грн.; №33 за січень 2017 р. на суму 10130,03 грн.;№72 за лютий 2017 р. у сумі 10130,03 грн.; №111 за березень 2017 р. у сумі 10342,77 грн.; №194 за квітень у сумі 10528,93 грн.; за травень 2017 р. на суму 10623,70 грн.; №345 за червень 2017 р. у сумі 10761,81 грн.; (т.І, а.с. 134, 141, 151, 156, 159, 163, 165, 173, 177).
3.2.4. Відповідно до актів здачі-приймання робіт: у серпні 2016 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8441,69 грн., з пдв 10130,03 грн., крім того компенсація земельного податку 10,65 грн.; у вересні 2016 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8441,69 грн., з пдв 10130,03 грн., крім того компенсація земельного податку 10,65 грн.; у жовтні 2016 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8441,69 грн., з пдв 10130,03 грн., крім того компенсація земельного податку 10,65 грн.; у листопаді 2016 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8441,69 грн., з пдв 10130,03 грн., крім того компенсація земельного податку 10,65 грн.; у грудні 2016 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8441,69 грн., з пдв 10130,03 грн., крім того компенсація земельного податку 10,65 грн.; у січні 2017 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8441,69 грн., з пдв 10130,03 грн., крім того компенсація земельного податку 0 грн.; у лютому 2017 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8441,69 грн., з пдв 10130,03 грн., крім того компенсація земельного податку 0 грн.; у березні 2017 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8618,97 грн., з пдв 10342,77 грн., крім того компенсація земельного податку 0 грн.; у квітні 2017 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8774,11 грн., з пдв 10528,93 грн., крім того компенсація земельного податку 45,16 грн.; у травні 2017 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8853,08 грн., з пдв 10623,70 грн., крім того компенсація земельного податку 11,29 грн.; у червні 2017 р. вартість оренди приміщень без пдв становила 8968,17 грн., з пдв 10761,81 грн., крім того компенсація земельного податку 11,29 грн. (т.І, а.с. 133, 136, 142, 147, 152, 157, 160, 162, 166,172, 178).
3.2.5. Відповідачем оплачено позивачу орендну плату у загальній сумі 188499,66 грн. згідно платіжних доручень: №1931 від 16.08.2016 р. згідно рахунку №589 у сумі 10130,03 грн., №2169 від 14.09.2016 р. згідно рахунку №665 у сумі 10130,03 грн.; №2546 від 20.10.2016 р. за жовтень 2016 р. згідно рахунку №738 на суму 10130,03 грн.; №2890 від 30.11.2016 за листопад 2016 р. у сумі 10130,03 грн.; №3032 на суму 10130,03 грн.; за січень 2019 №3294 на суму 10130,03 грн.; за лютий 2017 р. у сумі 10130,03 грн.; за березень 2017 р. у сумі 10342,77 грн.; за квітень 2017 р. у сумі 10528,93 грн.; за травень 2017 р. у сумі 10623,70 грн.; №5063 за червень 2017 р. у сумі 10761,81 грн.; №6354 за липень-вересень 2017 р. у сумі 32285 грн.; №6838 за жовтень-листопад 2017 р. у сумі 21523,62 грн.; №548 за грудень 2017 р. у сумі 21523,62 грн. (т.І, а.с. 132, 135, 140, 145, 150, 155, 158, 161, 164, 171, 176, 179, 181, 183).
3.2.6. Відповідачем оплачено позивачу компенсацію земельного податку згідно платіжних доручень: №2170 згідно рахунку №699 у сумі 10,65 грн. за вересень 2016 р.; №2545. згідно рахунку №772 у сумі 10,65 грн.; №2891 згідно рахунку №846 на суму 10,65 грн., №3033 згідно рахунку №921 на суму 10,65 грн.; №4521 за січень-квітень 2017 р. у сумі 45,16 грн.; №4504 за травень 2017 р.; №5077 за червень 2017 р. у сумі 11,23 грн.; №6355 за липень-вересень 2017 р. у сумі 33,87 грн.; №6839 за жовтень-листопад 0217 р. у розмірі 22,58 грн.; №549 за грудень 2017 р. у сумі 22,58 грн.(т.І, а.с. 138, 143, 148, 153, 167; 168, 180, 182, 184).
3.2.7. КЕВ м. Житомир звернувся до відповідача з вимогою від 13.11.2018 р. №5523, у якій зазначав про нарахування неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення (серпень 2016 жовтень 2018) у сумі 610525,28 грн., у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо повернення майна та враховуючи сплату відповідачем 188500,06 грн., вимагав сплатити неустойку у розмірі 422025,22 грн. В якості додатка до листа зазначено рахунок №733 на суму 299376,96 взамін рахунку №618, розрахунок суми неустойки, рахунок №734 (т.І, а.с. 33, 34-38).
Доказів виконання вказаної вимоги матеріали справи не містять.

3.3. доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;
3.3.6. Положення ч. 2 ст. 785 ЦК України пов`язують право нарахування неустойки саме з фактом невиконання обов`язку з повернення орендованого майна.
3.3.7. Договором визначено обов`язок орендаря повернути орендоване майно за актом приймання-передачі.
Таким чином належним доказом повернення майна з оренди є саме акт приймання-передачі.
3.3.8. Доказів підписання сторонами акту приймання-передачі майна з оренди матеріали справи не містять.
3.3.9. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки, в силу приписів ст. 785 ЦК України, є обґрунтованими.
3.3.10. За доводами позивача, за період з серпня 2016 р. по жовтень 2018 р. (тобто за 27 місяців) ним нараховано відповідачу неустойку у розмірі 610525,28 грн.
3.3.11. Відповідачем, з доводами позивача, сплачено позивачу в рахунок орендної плати 188500,06 грн. враховуючи викладене, позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача неустойку у розмірі 422025,22 грн.
3.3.12. Позивачем здійснено розрахунок неустойки за кожний місяць користування майном шляхом індексації суми орендної плати з ПДВ за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць та множення добутку таких сум на 2.
3.3.13. Останнім місяцем дії договору був липень 2016 року. Шляхом підписання та скріплення печаткою Акту здачі-прийняття робіт (послуг) від 08.07.2016 р. (т.І, а.с. 129) відповідач визнав те, що орендна плата за приміщення за липень 2016 року становить 8441,69 грн. без ПДВ та 10130,03 грн. з ПДВ.
3.3.14. Оскільки Договір оренди припинив свою дію 25.07.2016 р., що також встановлено судами у справі №906/627/17, положення цього договору щодо індексації орендної плати у період після припинення дії договору не можуть бути застосовані під час здійснення розрахунку неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю, як такі, що втратили чинність.
3.3.15. Враховуючи викладене, за перерахунком колегії суддів розмір неустойки складає 547021,62 грн. (10130,03х27х2).
3.3.16. Наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями підтверджується оплата відповідачем орендних платежів у розмірі 188499,66 грн. при цьому позивач погоджується з тим, що відповідачем оплачено в рахунок орендної плати 188500,06 грн., колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у сумі 358521,56 грн. (547021,62-188500,06), а рішення суду першої інстанції зміні.
3.3.17. Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач після повернення позивачу за актом приймання-передачі майна, не позбавлений права на звернення до суду з метою захисту права власності на належне йому рухоме майно, що перебуває на території оренованого майна.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду:
3.4.1. Матеріалами справи підтверджено, я відповідачем не спростовано те, що орендоване за договором №Д-322/1/01 майно за актом приймання-передачі не повернуто, з огляду на що у позивача виникло право вимагати сплату відповідачем неустойки.

ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи
4.1.1. Враховуючи те, що відповідачем орендоване майно за актом приймання-передачі з оренди не повернуто, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном.
4.1.2. Разом з тим, на переконання колегії суддів, з огляду на припинення дії укладеного сторонами договору, підстави для застосування визначеного у ньому порядку розрахунку орендної плати є безпідставним. Отже рішення суду в частині визначення розміру неустойки підлягає зміні.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
4.2.1. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
4.2.2. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
4.2.3. Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
4.2.4. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).
4.2.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
4.2.6. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).
4.2.7. Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
4.2.8. Відповідно до ч. 1ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:
5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу
5.1.1. Обґрунтування апеляційної скарги зводиться до відсутності у відповідача доступу до належного йому майна (яке перебуває на території об`єкту оренди), що на його думку свідчить про відсутність його вини у неповерненні орендованого майна.
Вказані доводи не спростовують того, що в силу умов договору та вимог закону, доказом повернення майна з оренди є підписаний акт приймання-передачі. Доказів підписання якого, як і доказів звернення відповідача з метою підписання акту приймання-передачі майна з оренди матеріали справи не містять. Наявне у матеріалах справи листування сторін, вини відповідача у неповерненні майна з оренди за актом приймання-передачі не спростовує, як і не спростовує обов`язку повернути орендоване майно за актом приймання-передачі після закінчення договору оренди. Відповідачем не доведено того, що заборона на вивезення належного йому рухомого майна з орендованого приміщення перешкоджала поверненню орендованого майна за актом приймання-передачі. Права витребування такого майна у позивача, відповідач не позбавлений.
5.1.2. Також колегія суддів зазначає про безпідставність тверджень відповідача про те, що він сплатив 188699,83 грн., а не 188500,06 грн. оскільки у вказаний розрахунок відповідач враховує крім орендних платежів також і платежі здійснені в рахунок компенсації земельного податку, яка плати за користування орендованим майном не стосується.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
6.1.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повного задоволення заявлених позивачем вимог.
6.1.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі №910/16362/18 підлягає зміні.
6.1.3. Апеляційна скарга Корпорації "Таско" на рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі № 910/16362/18 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
7.1.1. Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру присудженої до стягнення неустойки, за результатами чого позовні вимоги підлягають задоволенню на 84,96 %, підлягає також зміні рішення суду в частині розмірі присудженого до стягнення судового збору до 5378,29 грн. (6330,38х84,96%).
7.1.2. Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України слід покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Корпорації "Таско" на рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі № 910/16362/18 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі №910/16362/18 змінити, шляхом викладення резолютивної частини рішення у наступній редакції:
"1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Корпорації "Таско" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 5/2 "Б"; ідентифікаційний код 22866094) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир (10014, м. Житомир, вул. Дмитра Донцова, 20; ідентифікаційний код 08492505) 358521 (триста п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять одну) грн. 56 коп. неустойки та 5378 (п`ять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 29 коп. судового збору."
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
4. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Корпорацію "Таско".
5. Справу №910/16362/18 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 12.06.2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Л.В. Чорна