ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Справа№ 911/2164/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Заболотний А.М. ( довіреність №2-415д від 28.12.2018)

від відповідача: Хом`як В.П. (довіреність №б/н від 17.08.2018)

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж"

на рішення господарського суду Київської області від 06.12.2018 р.

у справі №911/2164/18 (суддя - Чонгова С.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж"

про стягнення 472 903,64 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" про стягнення 472 903,64 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 06.12.2018 р. позов задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на користь акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" 467 558,39 грн. пені за порушення строків поставки устаткування за період прострочення з 30.09.2017 по 11.03.2018, а також 7013,38 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині стягнення 5344,61 грн. у задоволенні відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що розмір штрафних санкції були узгоджені сторонами при укладенні договору, і чинним законодавством не передбачена можливість односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" - звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 06.12.2018 р. у справі №911/2164/18 в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог на суму 46 520,67 грн. та задовольнити клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" про зменшення штрафних санкцій, що підлягають стягненню за договором будівельного підряду "під ключ" №10.КБ/2016 від 07.12.2016 року на 50%.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення не враховано те, що пеню нараховано поза межами шестимісячного строку, визначеним у ч.6 ст. 232 ГК України. Окрім того, апелянт просив в скарзі зменшити штрафні санкції, що підлягають стягненню за договором на 50 %.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ «Нафтогазмонтаж» та призначено справу до розгляду на 26.03.2019 рік.

18.03.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача, у судовому засіданні, підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Представник позивача, у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.12.2016 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, було укладено договір будівельного підряду "під ключ" №10.КБ/2016 (далі - договір підряду) (а.с.15).

За умовами договору підряду (п.п.1.1, 1.3) замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами і засобами, а також необхідними матеріалами виконати проектно-вишукувальні роботи, погодити в державній експертній організації відповідно до чинного законодавства розроблену проектно-кошторисну документацію, отримати позитивний висновок, побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов договору та здати у встановлений строк об`єкт, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити закінчений будівництвом та обладнаний об`єкт. Найменування та місцезнаходження об`єкту - Облаштування Ульяновського ГКР. Монтаж компресорних агрегатів на УКПНГ Ульяновського ГКР. Встановлення адсорбційної осушки газу на УКПГ Ульяновського ГКР Дніпропетровська область. Роботи "під ключ" (далі - об`єкт), с. Трудолюбівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області.

Строк виконання робіт погоджений сторонами в розділі 2 договору підряду, відповідно до якого початок виконання проектних робіт - після передачі замовником за актом приймання-передачі завдання на проектування, Технічних вимог до УОГ. Початок виконання будівельно-монтажних робіт - протягом п`яти днів після передачі замовником будівельного майданчика. Закінчення виконання робіт - до 31.03.2017. Строки виконання проектних та будівельно-монтажних робіт та поставки устаткування передбачені у графіку виконання робіт (додаток № 3) та графіку поставки устаткування (додаток №4). Ці додатки є невід`ємними частинами даного договору. Місце виконання робіт: с. Трудолюбівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області.(а.с.24-25)

Порядок виконання робіт, матеріально-технічного забезпечення, передача будівельного майданчика та проектно-кошторисної документації визначена сторонами у розділі 3 договору підряду, відповідно до п.3.6 якого устаткування згідно з переліком та за цінами, визначеними в специфікації устаткування (додаток №5) поставляється підрядником комплектно на об`єкт в строки згідно з графіком поставки.(а.с.25)

Відповідальність сторін погоджена в розділі 8 договору підряду,згідно з п.п.8.2, 8.3, 8.6 якого за порушення строків поставки устаткування з вини підрядника, останній сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченої поставки, за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. У випадку, коли таке прострочення тривало більше 30-ти робочих днів, підрядник сплачує замовнику додатково штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого устаткування. У разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт (етапів робіт) підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 10 % від вартості робіт (етапів робіт), з яких допущено прострочення виконання. В разі прострочення підрядником з його вини строку виконання робіт та/або поставки устаткування, замовник має право відмовитись від приймання виконання робіт та/або поставки устаткування та розірвати договір відповідно до умов цього договору. Якщо замовник не відмовився від виконання простроченого підрядником зобов`язання, останній має нести відповідальність у вигляді штрафу (пені) згідно п. 8.2 договору до моменту виконання зобов`язання.

Разом з тим, за умовами п.12.7 договору підряду сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання.

31.03.2017 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору підряду (а.с.30), в якій сторони дійшли згоди внести зміни до договору шляхом визначення у п.2.3 договору дати закінчення виконання робіт - до 15.06.2017 та визначення у п.2.4 договору, що "строки виконання проектних та будівельно-монтажних робіт та поставки устаткування передбачені: у Графіку виконання робіт (додаток № 1-а), поставки обладнання та матеріалів (додаток № 2-а). Ці додатки є невід`ємною частиною даного договору".(а.с.30-31)

В п.8.3 графіку виконання робіт по об`єкту (додаток №1-а до додаткової угоди №1 від 31.03.2017) передбачено здійснення поставки устаткування у строк до 15.05.2017.

07.10.2017 між сторонами була укладена додаткова угода №2, якою сторони погодили, зокрема, вартість устаткування - 31585354,20грн. (а.с.32)

Згідно з актом №1 від 09.10.2017 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) від 19.10.2017, відповідачем було передано позивачу змонтоване устаткування на суму 31094319,00грн. (а.с.47)

Відповідно до акту №1 від 12.03.2018 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) від 12.03.2018 відповідачем було передано позивачу змонтоване устаткування на суму 491035,20грн.(а.с.49)

Оскільки відповідач порушив строки поставки устаткування, визначені відповідно до умов договору будівельного підряду № 10.КБ/2016 та додатковими угодами до нього, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення пені у сумі 472903,64 грн. за період з 30.09.2017 по 11.03.2018, зазначивши, що порушення умов договору, щодо поставки обладнання тривало й після 29.09.2017.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що розмір штрафних санкції та порядок їх виплати були узгоджені сторонами при укладенні договору, оскільки відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання за договором будівельного підряду від 07.12.2016 року , то позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково в розмірі 467 558,39 грн. за період з 30.09.2017 року по 11.03.2018 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ст. 875 Цивільного кодексу України).

Як унормовано ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін .

Відповідно до ст. ст. 655, 692 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

В силу ч. 2 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В свою чергу ч. 1 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Як вже зазначалось вище та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач своєчасно свої зобов`язання за договором № 10.КБ/2016 будівельного підряду «під ключ» не виконав у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом про стягнення пені.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за період з 30.09.2018 по 06.10.2018 позивач не вірно нараховує пеню на суму вартості устаткування у розмірі 33342000,00 грн., оскільки додатковою угодою №2 сторонами була погоджена та встановлена остаточна вартість устаткування саме у сумі 31585345,20 грн і саме на таку суму здійснена остаточна поставка устаткування.

За умовами п.6.2 договору, ціна договору встановлюється незмінною на весь об`єкт та може уточнюватися після розробки та затвердження ПКД та протягом строку дії договору, якщо: а) замовник змінює в процесі будівництва проектні рішення, що призводить до зміни обсягів робіт та вартісних показників; б) виникають обставини непереборної сили - надзвичайні обставини та дії, які не можуть бути передбачені сторонами під час укладення договору; в) змінюється законодавство з питань оподаткування та з інших питань, обов`язкове застосування положень якого призводить до зміни вартості робіт та матеріалів; г) вартість об`єкту згідно з розробленою та затвердженою проектно-кошторисною документацією є меншою від ціни договору на момент укладення. В такому випадку ціна договору зменшується згідно затвердженої ПКД. Зміни ціни погоджується шляхом підписання двосторонньої додаткової угоди до договору, у порядку передбаченому чинним законодавством України.

Як зазначено в п.1 додаткової угоди №2, на підставі об`єктивних обставин (поява погодженої проектно-кошторисної документації "Облаштування Ульянівського ГКР". Встановлення установки адсорбційної осушки газу на УКПНГ Ульянівського ГКР"), сторони дійшли згоди внести зміни до договору будівельного підряду "під ключ" №10.КБ/2016 від 07.12.2016.

Отже, уклавши додаткову угоду сторони погодили зміну вартості устаткування, яка передбачена п. 6.1 договору №10.КБ/2016 будівельного підряду "під ключ" від 07.12.2016 і становить 31585345,20грн.

Відповідно до п. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як унормовано вимогами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Одним із правових наслідків порушення зобов`язання, згідно ст. 611 ЦК України є сплата боржником неустойки.

За умовами п. 8.2 договору, за порушення строків поставки устаткування з вини підрядника, останній сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченої поставки, за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. У випадку коли така прострочка тривала більше 30-ти робочих днів підрядник сплачує замовнику додатково штраф у розмірі 7% від вартості не поставленого устаткування.

Частиною 6 ст. 232 ГПК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції рішенням господарського суду Київської області від 19.10.2017 у справі №911/2314/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 та постановою Верховного суду від 20.06.2018, відповідачу було нараховано та стягнуто у судовому порядку штрафні санкції за порушення умов договору у розмірі 5711659,72грн, у тому числі - 2333940,00грн штрафу за порушення строків поставки устаткування відповідно до п. 8.2 договору, 31137801,92 грн. пені за порушення строків поставки устаткування відповідно до п.8.1 договору за період з 16.05.2017 по 29.09.2017, а також 239917,80грн штрафу за порушення строків виконання робіт відповідно до п.8.3 договору.

В силу ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, відповідно до рішення господарського суду Київської області від 19.10.2017 року у справі № 911/2314/17 встановлено факт порушення виконання відповідачем умов договору № 10.КБ/2016 від 07.12.2016 року у зв`язку з несвоєчасним виконанням робіт відповідачем, оскільки додатковою угодою № 1 до вищевказаного договору передбачено здійснення поставки устаткування у строк по 15.06.2017 року, в той час як відповідно до акту №1 та довідки про вартість виконаних робіт та витрати (К-3) відповідачем було змонтоване устаткування лише 12.03.2018 року. При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення умов договору щодо поставки обладнання тривало після 29.09.2017 року, оскільки як вже зазначалось вище, обладнання змонтовано лише 12.03.2018 року.

Аналізуючи зазначене та приймаючи до уваги, що порушення умов договору щодо поставки обладнання тривало після 29.09.2017 року, колегія суддів вважає вірним висновок суду про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення пені на підставі п. 8.2. договору будівельного підряду «під ключ» від 07.12.2016 року за період з 30.09.2017 по 11.03.2018 рік в розмірі 467558,39 грн. (за період з 30.09.2017по 18.10.2017 на суму боргу 31585354,20 грн.(додаткова угода №2) складає 411042,28 грн., після підписання акту №1 приймання передачі обладнання від 19.10.2017 року на суму 31094319,00 грн. (31585354,20 грн. - 31094319,00 грн. = 491035,20 грн. за період з 19.10.2017 рік по 11.03.2018 рік, на суму боргу 491035,20 грн. складає 56516,11 грн.)

Щодо доводів апеляційної скарги про невірне нарахування пені поза межами шестимісячного строку визначеним у ч.6 ст. 232 ГК України, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки умовами п 8.6 договору сторонами договору погоджено, що в разі прострочення підрядником з його вини строку виконання робіт та/ або поставки устаткування, замовник має право відмовитись від приймання виконання робіт та/або поставки устаткування та розірвати договір відповідно до умов цього договору. Якщо замовник не відмовився від виконання простроченого відрядником зобов`язання, останній має нести відповідальність у вигляді штрафу (пені) згідно п.8.2 до моменту виконання зобов`язання.

Відносно клопотання апелянта про зменшення суми пені на 50 %, заявленого ним на підставі ч.1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551ЦК України колегія суддів приходить до висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази виняткових обставин, які призвели до порушення ним зобов`язання, невідповідність розміру штрафних санкції наслідкам порушення та інших обставин, з якими законодавець пов`язує право суду на зменшення штрафних санкції. Окрім того, розмір штрафних санкції був узгоджений сторонами при укладенні договору, і чинним законодавством не передбачена можливість односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов за бажанням відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Київської області від 06.12.2018 року у справі № 911/2164/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" на рішення господарського суду Київської області від 06.12.2018 року у справі № 911/2164/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 06.12.2018 року у справі № 911/2164/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).

Матеріали справи № 911/2164/18 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 12.06.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко