ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3696/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом приватного підприємства "Торгівельні ряди", смт. Кегичівка Харківської області
до фізичної особи-підприємця Неєсалової Світлани Петрівни, смт. Кегичівка Харківської області
про стягнення коштів в сумі 97604,00 грн
за участю представників:

позивача - Ріпки В.О., керівника;

відповідача - Синєпольської О.В., довіреність №33 від 29.01.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торгівельні ряди" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Неєсалової Світлани Петрівни про стягнення 44480 грн. заборгованості з орендної плати, 7568 грн. інфляційних втрат, 1841 грн. 3% річних, 2015 грн. пені та 41700 грн. неустойки нарахованої на підставі частини другої статті 785 ЦК України за час прострочення повернення об`єкту найму, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди №27 від 15.06.2015 року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.01.2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.01.2019 року, після усунення позивачем недоліків, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3696/18 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

06.02.2019 року до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 3310) про розгляд справи в порядку загального провадження.

06.02.2019 року відповідач надав відзив (вх.№3311), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивач не надав суду належних доказів, які б доводили його право на стягнення заявлених у позовній заяві платежів. Крім того, на думку відповідача, єдиною особою, яка має за законом право вимагати оплату за фактичне користування земельною ділянкою в розмірі 12 кв.м. за адресою вул. Миру, 30, смт. Кегичівка, Харківської області , є Кегичівська селищна рада Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2019 року клопотання відповідача задоволено, вирішено здійснювати розгляд справи №922/3696/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.02.2019 року на 11:15 год.

11.02.2019 року позивач надав пояснення (вх.№ 3541) щодо наявності правових підстав для укладення із відповідачем спірного договору найму.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 25.02.2019 року до 12.03.2019 року та з 12.03.2019 року до 25.03.2019 року.

25.03.2019 року позивач надав відповідь на відзив (вх.№4862), в якій зазначив, що доводи відповідача не відповідають дійсним обставинам цієї справи та не підтверджені жодними доказами.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження до 13.05.2019 року, підготовче засідання відкладено на 15.04.2019 року на 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2019 року підготовче засідання відкладено на 02.05.2019 року на 11:45 год.

02.05.2019 року через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача надійшла заява про відвід судді Смірнової О.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.05.2019 року провадження у справі № 922/3696/18 було зупинено до розгляду іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, заяви відповідача про відвід судді Смірнової О.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.05.2019 року, після визнання заяви відповідача про відвід необґрунтованою, провадження у справі №922/3696/18 поновлено, підготовче засідання у справі призначено на 22.05.2019 року на 12:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.05.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.06.2019 року на 11:40 год.

Представник позивача у судовому засіданні 22.05.2019 року підтримав позов та відповідь на відзив, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.05.2019 року підтримав відзив, просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані ними докази, суд встановив наступне.

15.06.2015 року між Приватним підприємством "Торгівельні ряди" (позивач, Наймодавець) та фізичною особою-підприємцем Неєсаловою Світланою Петрівною (відповідач, Наймач) укладено договір найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" №27 (далі - Договір; т. 1 а.с. 33-38).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Наймодавець передає, а Наймач приймає у тимчасове платне користування торговельне місце у вигляді ділянки із твердим покриттям (далі - об`єкт найму), яке розташоване на ринку ПП "Торгівельні ряди" за адресою: 64003, вул. Миру, 30, смт. Кегичівка, Харківської області.

Умови передачі та повернення об`єкта найму визначені сторонами у розділі 2 Договору. Так, пунктом 2.1. передбачено, що вступ Наймача у користування об`єктом найму настає одночасно з підписанням сторонами Договору. За умовами п. 2.4. Договору, об`єкт найму вважається поверненим Наймодавцю з часу підписання сторонами акта приймання-передачі про фактичне повернення майна з оренди.

Вступ в користування об`єктом найму підтверджений тим, що відповідач підписав Договір та розмістив на об`єкті найму необхідний йому для торгівлі інвентар для здійснення продажу продукції - контейнер (кіоски, палатки, МАФ, тощо).

Об`єкт найму передавався відповідачу в тимчасове платне користування для торгівлі товарами на його розсуд з дотриманням вимог чинного законодавства України (пункт 1.3.).

Розмір плати за користування об`єктом найму в межах строку дії договору становив 695 грн. щомісячно (пункт 3.1. Договору).

Плата за користування об`єктом найму повинна була сплачуватись відповідачем помісячно в готівковій формі у якості передоплати до 20 числа щомісячно (пункт 3.4. Договору).

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що він діє з 15 червня 2015 року по 05 січня 2016 року (але не більше одного року).

Відповідно до п. 6.2. Договору, зміна умов або розірвання договору проводиться за погодженням сторін, які оформлюються додатковою угодою і є невід`ємною частиною цього договору.

У випадку відсутності заперечень Наймодавця та Наймача про припинення дії договору протягом одного місяця до його закінчення він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені Договором, про що укладається додаткова угода у письмовому вигляді (п. 6.6. Договору).

07.02.2016 року, у зв`язку із закінчення строку дії Договору, позивач надав відповідачу додаткову угоду про внесення змін до п. 3.1. (розмір плати) та п. 6.1. (строк дії) Договору, яка не була підписана останнім.

По закінченню строку дії та припиненню договору відповідач зобов`язався повернути Наймодавцю об`єкт найму згідно з актом приймання-передачі в стані, не гіршому від його стану на момент передачі в найм з урахуванням зносу у встановлених розмірах (п. 4.1.10. Договору).

Позивач зазначає, що починаючи з 20.02.2016 року відповідач припинив сплату орендної плати за користування об`єктом найму та в порушення умов пункту 4.1.10. Договору із 15.06.2016 року не повернув об`єкт найму позивачеві за актом приймання-передачі до цього часу.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1 та 2 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 3 ст. 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути, серед іншого, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 765 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за Договором за період з 20.02.2016 року по 21.12.2018 року в загальному розмірі 44480,00 грн.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається, зокрема, на пункти 3.1. та 5.1.6. Договору, якими передбачено, що розмір плати за користування об`єктом найму в межах строку дії договору становив 695 грн. щомісячно. При затримці повернення з вини Наймача торговельного місця після припинення дії цього Договору Наймач сплачує плату за користування об`єктом найму у подвійному розмірі.

Крім того, на вказану заборгованість позивачем нараховано 7568 грн. інфляційних втрат, 1841 грн. 3% річних та 2015 грн. пені.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 44480 грн. заборгованості з орендної плати, 7568 грн. інфляційних втрат, 1841 грн. 3% річних та 2015 грн. пені, виходячи з наступного.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина перша статті 763 ЦК України).

Частиною 4 статті 284 ГК України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 7 статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Як вже було зазначено, пунктом 6.1. Договору передбачено, що він діє з 15 червня 2015 року по 05 січня 2016 року (але не більше одного року).

У випадку відсутності заперечень Наймодавця та Наймача про припинення дії договору протягом одного місяця до його закінчення він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені Договором, про що укладається додаткова угода у письмовому вигляді (п. 6.6. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору, зміна умов або розірвання договору проводиться за погодженням сторін, які оформлюються додатковою угодою і є невід`ємною частиною цього договору.

Таким чином, умовами Договору встановлено чіткий строк його дії - по 05 січня 2016 року. При цьому його поновлення можливе лише за умови підписання сторонами додаткової угоди.

Згідно зі статтею 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Оскільки в даному випадку додаткова угода про поновлення строку дії Договору між сторонами не укладалась, суд зазначає, що вказаний договір припинив свою дію з 06.01.2016 року.

Враховуючи викладене, після припинення дії Договору припинився і обов`язок відповідача сплачувати орендну плату на підставі умов Договору.

Крім того, позивачем одночасно нараховано заборгованість з орендної плати та неустойку на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України протягом періоду з 15.06.2016 року по 21.12.2018 року.

При цьому суд зазначає, що одночасне стягнення орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, за один і той же період користування наймачем орендованим майном (за період з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна за актом) є неможливим, оскільки є притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України.

Відповідна правова позиція неодноразово висвітлювалась Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13.02.2018 року у справі № 910/12949/16 та від 17.12.2018 року у справі № 906/1037/16.

Таким чином, вимога про стягнення 44480 грн. заборгованості з орендної плати є незаконною та такою, що підлягає відхиленню. Оскільки вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних є похідними від вимоги про стягнення заборгованості, суд також відмовляє в задоволенні вказаних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, після закінчення строку дії Договору, вимоги п. 4.1.10. Договору та приписи ч. 1 ст. 785 ЦК України не виконав, об`єкт найму за актом прийому-передачі позивачу не повернув.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦК України).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст. 614 ЦК України.

Враховуючи встановлений судом факт неповернення відповідачем об`єкту найму за актом прийому-передачі після закінчення строку дії Договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки нарахованої на підставі частини другої статті 785 ЦК України в сумі 41700 грн. за період з 15.06.2016 року по 21.12.2018 року.

Суд звертає увагу, що зазначені відповідачем у відзиві обставини лежать поза межами розгляду цієї справи, оскільки ані право власності на землю, ані питання реєстрації Договору оренди земельної ділянки та майна від 01.09.1998 року № 10, укладеного з Кегичівською селищною радою, ані розірвання вищезазначеного договору не є предметом судового розгляду у даній справі.

Таким чином, позовні вимоги Приватного підприємства "Торгівельні ряди" підлягають частковому задоволенню в сумі 41700 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 614, 626, 785, ч. 3 ст. 509, ч. 1 ст. 759, ч.ч. 1, 5 ст. 762, ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 283-285, 291 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Неєсалової Світлани Петрівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (64003, Харківська область, Кегичівський р-н, смт Кегичівка, вул. Миру, 57, ідентифікаційний код 30193473) неустойку в сумі 41700,00 грн. та 752,79 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.06.2019 року.

Суддя О.В. Смірнова