ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/4544/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Кушніра І. В.,

здійснив розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 (суддя Новікова Р. Г.) і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2019 (головуючий - Широбокова Л. П., судді: Орєшкіна Е. В., Подобєд І. М.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс"

про стягнення збитків у сумі 404809,68 грн.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (далі - ТОВ "ДТЕК Східенерго", Замовник, клієнт) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі - ТОВ "Металургтранс", Товариство, Експедитор) про стягнення з відповідача 404809,68 грн. збитків.

2. Позовна заява обґрунтовується порушенням Експедитором пункту 2.3.3 укладеного між сторонами договору №70ТЕО/16 від 30.06.2016 (далі - договір №70ТЕО/16) шляхом незабезпечення своєчасного надання інструкцій для відправлення порожніх вагонів, внаслідок чого ПАТ "Українська залізниця" списало з особового рахунку ТОВ "ДТЕК Східенерго" плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в сумі 404809,68 грн.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2019, позов задоволено повністю.

4. Зазначені рішення та постанова мотивовані положеннями статей 11, 22, 611, 614, 623, 929, 933, 934 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 224, 225, 226 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" та статей 74, 269, 277 ГПК України, з урахуванням яких суди дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на доведеність завдання позивачу збитків у спірній сумі внаслідок неправомірних дій Експедитора, які полягали у несвоєчасному наданні інструкцій щодо напрямку руху вагонів, що призвело до їх простою та списання залізницею плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу, тоді як у разі вчасного надання інструкцій клієнт би вчасно відправив вагони та не поніс би вказаних витрат.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, ТОВ "Металургтранс" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій статей 16, 22, 526, 611, 614, 623 ЦК України, статей 193, 224, 225 ГК України та статей 7, 13, 74, 86, 236 ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) судами не враховано того, що за змістом пункту 2.1 договору №70ТЕО/16 оформлення залізничних перевізних документів на слідування вагонів належить до виключних обов`язків позивача, що підтверджується також договором від 28.12.2015 №ДФ/10027, укладеним між ТОВ "ДТЕК "Східенерго" та ПАТ "Українська залізниця", а причиною необхідності видачі клієнту Товариством змінених інструкцій і, як наслідок, причиною затримки та простою вагонів на станції Городній стала неможливість оформлення позивачем електронного перевізного документа СМГС в програмі АС Клієнт на відправку 18 порожніх вагонів відповідно до інструкції №6352 від 03.03.2017, обов`язок оформлення якого покладено на Замовника; 2) умовами договору №70ТЕО/16 не визначено строку, упродовж якого Експедитор має видати клієнту повторну інструкцію у випадку, якщо клієнт не зміг оформити електронний провізний документ СМГС в програмі АС Клієнт; 3) судами помилково залишено поза увагою ті обставини, що лише з 16.03.2017 було введено конвенційну заборону перевезення вантажів та порожніх вагонів на територію, тимчасово непідконтрольну Україні, тобто до 16.03.2017 відповідної заборони на перевезення вантажу не існувало, в зв`язку з чим позивачем не доведено належними і допустимими доказами неможливості відправки ним 03.03.2017 зі станції Городня 18-ти вагонів згідно з наданою Товариством інструкцією №6352 від 03.03.2017; 4) позивачем не доведено, що оформлення ним електронних перевізних документів СМГС не відбулося саме через заборону на перетин кордону вагонами відповідача та того, що інструкції Експедитора були "невиконуваними"; 5) підтвердженням недоведеності протиправної поведінки відповідача у простої спірних вагонів на станції Городній є те, що діям Експедитора з самостійної відправки 12 вагонів 14.04.2017 на адресу ПАТ "Веско", станція Дружковка Донецької залізниці транзитом через залізничні станції Російської Федерації передували дії Товариства з надання клієнту 23.03.2017 інструкції №8182 на відправку 24 вагонів на адресу ПАТ "Веско", тобто за одним і тим же напрямком на адресу одного і того ж одержувача спірні вагони Експедитор зміг відправити і оформити електронну накладну СМГС на ці вагони, а позивач не зміг; 7) судами не досліджено, чим була викликана зміна Експедитором інструкцій і чому саме позивач не зміг виконати надані йому інструкції та оформити залізничні накладні.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. Позивачем відзив на касаційну скаргу не подавався.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. 30.06.2016 між ТОВ "ДТЕК "Східенерго" (клієнт) і ТОВ "Металургтранс" (Експедитор) було укладено договір №70ТЕО/16, за умовами пунктів 1.1, 8.1, 9.6 якого Експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) клієнта, в рамках якого Експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі, а клієнт сплачує та приймає надані Експедитором послуги на умовах вказаного договору. Цей договір набуває чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2016, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного їх виконання. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка із сторін не заявить про його розірвання протягом 30-ти робочих днів до закінчення терміну його дії. Сторони визнають дійсність документів і письмових пояснень, підписаних та переданих з використанням факсимільного зв`язку та/або електронною поштою. Обмін оригіналами здійснюється на вимогу однієї із сторін протягом 30 календарних днів з моменту їх підписання. Сторони визнають, що рахунки, відомості, оперативні відомості, заявки, протоколи, акти наданих послуг, акти звірки та інші документи, відправлені електронною поштою, мають таку ж юридичну силу, що і документація, складена у письмовій формі до моменту обміну оригіналами.

9. Підпунктом 2.1.5 пункту 2.1 договору №70ТЕО/16 передбачено, що клієнт зобов`язаний забезпечувати оформлення залізничних перевізних документів на слідування приватних вагонів в навантаженому та порожньому стані відповідно до вимог Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне вантажне сполучення, інструкції Експедитора. Клієнт зобов`язаний організовувати відправлення вагонів (оформлення документів) виключно за напрямками, погодженими з Експедитором.

10. Згідно з підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 договору №70ТЕО/16 Експедитор зобов`язався надавати клієнту відповідні інструкції для відправлення навантажених вагонів і інструкції на порожні вагони до дати прибуття завантаженого вагону на станцію вивантаження шляхом направлення їх на електронну пошту або факсимільним зв`язком на телефон/факс.

11. Як вбачається з матеріалів справи, протягом березня-квітня 2017 року Товариством подавались наступні інструкції для заповнення клієнтом перевізних документів для відправлення зі станції Городня (Донецька залізниця) порожніх приватних вагонів:

1) 02.03.2017 - інструкція №6140 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів №№61317681, 61601886 (до станції Еперешке, Угорщина).

2) 03.03.2017 - інструкція №6520 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів №№54039987, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 56171002, 56619752, 57400384, 60619442, 60831880, 61322020, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 61317681, 61601886 (до станції Батєво, Львівська залізниця). Цим листом відповідачем також змінені попередньо надані інструкції стосовно вагонів №№61317681, 61601886.

Відповідно до пам`яток про забирання вагонів №177, 179, 180 вказані вагони були здані залізниці 03.03.2017.

12. ТОВ "ДТЕК "Східенерго" листом №559/18 від 03.03.2017 повідомило Експедитора про неможливість прийняття до перевезення вагонів №№56619752, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520 товарною конторою через заборону проїзду територією РФ та просив вжити заходи для відправлення цих вагонів зі станції Городня. Також було зазначено про те, що система АС Клієнт не приймає відомості, зазначені у листі №6250 від 03.03.2017.

13. 03.03.2017 інструкцією №6352 Експедитор змінив раніше надані інструкції в листах №6140 від 02.03.2017 і №6250 від 03.03.2017 та надав нову інструкцію для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів №№54039987, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 56171002, 56619752, 57400384, 60619442, 60831880, 61322020, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 61317681, 61601886 (до станції Должанська Донецької залізниці). Листом №6408 від 04.03.2017 відповідач просив вважати недійсним лист №6352 від 03.03.2017.

14. 06.03.2017 Експедитором надано інструкцію №6512 щодо заповнення перевізних документів стосовно приватних вагонів №№61317681, 61601886, 54039839, 54039987, 54066766, 56138233, 56171002, 61322020, 56619752, 61634242 (до станції Зверівська, Північнокавказька залізниця). Цим листом змінені попередньо надані інструкції стосовно вагонів №№61317681, 61601886, 54039987, 56171002, 61322020, 56619752.

15. Позивачем було оформлено перевізний документ №48853873 щодо вагону №56619752. Решта вагонів відправлена не була, оскільки програма АС Клієнт видавала заборону на оформлення накладної СМГС за реквізитами та напрямками, зазначеними відповідачем в інструкціях.

16. Листами від 11.03.2017 та від 13.03.2017, надісланими на електронну поштову адресу відповідача, позивач повідомив про тривале перебування вагонів №№55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501165, 55842520, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 61327136, 61634960, 61319042, 61317806 на станції Городній з вини Експедитора.

17. Листом від 20.03.2017, надісланим на електронну поштову адресу Товариства, клієнт просив Експедитора надати інструкцію для відправлення зі станції Городній вагонів №№55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501165, 55842520, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 61327136, 61634960, 61319042, 61317806.

18. 23.03.2017 Експедитором надано інструкцію №8182 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів №№55842512, 60619533, 60620051, 60832425, 61327136, 61634960, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 55842553, 56597016, 57400384, 60619442, 60831880, 61317806, 61319042, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 67537415, 68524800 (до станції Дружківка Донецької залізниці транзитом через залізничні станції Російської Федерації). Цим листом відповідачем змінені попередньо надані інструкції стосовно вагонів №№55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 57400384, 60619442, 60831880, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136.

19. Під час внесення позивачем відомостей, запропонованих відповідачем в інструкції №8182, програма АС Клієнт видала повідомлення про перебування цього перевезення поза межами дії дозволу ПАТ "Українська залізниця" щодо застосування накладної СМГС для перевезень між станціями України.

14.04.2017 накладна СМГС №49490386 на відправку порожніх вагонів №№61361952, 55832828, 60831880, 64315807, 55724041, 55825384, 64566136, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520 була оформлена Експедитором самостійно.

20. 21.04.2017 відповідач інструкцією №11373 змінив раніше надану інструкцію №6512 від 06.03.2017 та надав нову інструкцію для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів №№ 61317661 , 54039987 , 56171002 , 61322020 , 61601886 (до станції Валуйки).

Накладними СМГС №49599533, №49336258 від 21.04.2017, оформленими позивачем на підставі отриманих інструкцій відповідача в листі №11373 від 21.04.2017, порожні вагони №№61317661, 54039987, 56171002, 61322020, 61601886 були відправлені зі станції Городній до станції Валуйки.

21. Через затримку та простій вагонів на станції відправлення Городня у зв`язку з неоформленням перевізних документів за відсутністю напрямку руху вагонів на підставі пам`яток про забирання вагонів №179, 180 та актів загальної форми №45, №46, №13, №17, №20 ПАТ "Українська залізниця" списало з особового рахунку ТОВ "ДТЕК "Східенерго" плату за користування в сумі 392194 грн. 80 коп. (згідно з відомостями плати за формою ГУ-46 №180390001, №23039002, №28039003, №02049004, №07049005, №12049006, №15049007, №17049008, №22049009, №24049010) та збір за зберігання вантажу в сумі 12614 грн. 88 коп. (згідно накопичувальних карток за формою ДУ-92 №18030014, №23030017, №28030018, №02040019, №07040020, №12040021, №15040022, №17040023, №22040025, №24040026).

Списання коштів підтверджується переліками №, №20170323, №20170324, №20170328, №20170402, №20170404, №20170407, №20170411, №20170412, №20170415, №20170417, №20170418, №20170419, №20170422, №20170422, №20170424, №20170425.

Позиція Верховного Суду

22. Здійснивши розгляд касаційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

23. Відповідно до статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

24. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

25. Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою. Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

26. Частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" також передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

27. Згідно зі статтею 934 ЦК України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

28. Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

29. Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

30. Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

31. За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22, стаття 611, частина 1 статті 623 ЦК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

32. Таким чином позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.

33. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №902/320/17 зі спору про стягнення збитків з експедитора).

34. Виходячи з наведеного та в силу вимог статті 74 ГПК України саме позивач повинен довести факт завдання збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між цивільним правопорушенням та завданням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони.

35. Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

36. Згідно з частиною 1 статті 269 та підпунктом "в" пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції мають бути зазначені мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

37. Проте, в порушення вимог статей 86, 236, 269, 282 ГПК України судами першої та апеляційної інстанцій не надано належної правової оцінки умовам пунктів 2.1.5, 2.3.3, 2.3.6 договору №70ТЕО/16 в їх сукупності, за змістом яких оформлення залізничних перевізних документів на слідування вагонів є обов`язком клієнта (позивача), а не Експедитора, який лише уповноважений надавати інструкції щодо напрямків руху вагонів. При цьому судами не відхилено належним чином доводи відповідача про те, що вказані обставини підтверджуються також договором від 28.12.2015 №ДФ/10027, укладеним між ТОВ "ДТЕК "Східенерго" та ПАТ "Українська залізниця", а причиною необхідності видачі клієнту Товариством змінених інструкцій і, як наслідок, причиною затримки та простою вагонів на станції Городній стала неможливість оформлення позивачем електронного перевізного документа СМГС в програмі АС Клієнт на відправку 18 порожніх вагонів відповідно до інструкції №6352 від 03.03.2017.

38. Згідно з частиною 1 статті 530 та частиною 1 статті 612 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

39. Однак, судами не досліджено того, що умовами договору №70ТЕО/16 не визначено строку, упродовж якого Експедитор має видати клієнту повторну (змінену) інструкцію у випадку, якщо клієнт не зміг оформити електронний провізний документ СМГС в програмі АС Клієнт за попередньою інструкцією.

40. Крім того, судами не надано належної правової оцінки наведеним відповідачем доводам про те, що лише у зв`язку з прийняттям Радою національної безпеки і оборони України рішення від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України", введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 №62/2017, яким припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, та згідно з розпорядженням ПАТ "Українська залізниця" від 15.03.2017 №Ц-1/2-2/156 починаючи з 16.03.2017 було запроваджено заборону перевезення вантажів та порожніх вагонів на територію, тимчасово непідконтрольну Україні, тобто до 16.03.2017 відповідної заборони на перевезення вантажів не існувало, в зв`язку з чим позивачем не доведено належними і допустимими доказами неможливості відправки ним саме 03.03.2017 зі станції Городня 18-ти вагонів згідно з наданою Товариством інструкцією №6352 від 03.03.2017.

41. Наведене не виключає наявність підстав вважати, що позивачем не доведено як того, що своєчасне оформлення ним електронних перевізних документів (накладних СМГС) не відбулося саме через нормативну заборону на перетин вагонами лінії зіткнення, так і того, що інструкції Експедитора, які надавалися клієнту в період до 15.03.2017, не могли бути виконані позивачем.

42. Судами першої та апеляційної інстанцій також не спростовано твердження скаржника про те, що підтвердженням недоведеності протиправної поведінки відповідача у простої спірних вагонів на станції Городній є те, що діям Експедитора з самостійної відправки 12 вагонів 14.04.2017 на адресу ПАТ "Веско", станція Дружковка Донецької залізниці, транзитом через залізничні станції Російської Федерації передували дії Товариства з надання клієнту 23.03.2017 інструкції №8182 на відправку 24 вагонів на адресу ПАТ "Веско", тобто за одним і тим же напрямком на адресу одного і того ж одержувача спірні вагони Експедитор зміг відправити, попередньо оформивши електронну накладну СМГС на ці вагони, а позивач не зміг самостійно вчинити відповідні дії.

Наведене не виключає відсутність вини Експедитора у несвоєчасному оформленні позивачем перевізних документів та подальшому простої вагонів.

43. Відтак судами попередніх інстанцій достеменно не з`ясовано, чим була викликана зміна Експедитором інструкцій і чому саме позивач не зміг виконати надані йому інструкції та самостійно оформити залізничні накладні в програмі АС Клієнт.

44. Отже, викладене вище переконливо свідчить про передчасність висновку судів про те, що неправомірні дії Експедитора з неодноразової зміни інструкцій і напрямків руху вагонів, надання нових інструкцій, призвели до неможливості оформлення перевізних документів та простою вагонів і в подальшому спричинили списання з позивача плати за користування вагонів та збору за зберігання вантажу на користь ПАТ "Українська залізниця".

45. З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасного висновку щодо доведеності у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення та обумовленої цим наявності підстав для відшкодування збитків у вигляді плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за рахунок Експедитора.

46. Отже, передчасним є висновок судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог, відтак висновок суду першої інстанції наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі є таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства та дослідженні усіх обставин і зібраних у справі доказів та доводів учасників справи.

47. При цьому достовірне з`ясування зазначених вище фактичних обставин виходить за межі повноважень касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, та має бути проведено судом першої інстанції в ході нового розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. За наведених обставин, висновки судів попередніх інстанцій щодо доведеності завдання позивачу збитків з вини відповідача не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 74, 76, 86, 236, 269, 282 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

50. Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданих сторонами з урахуванням фактичних і правових підстав позову і заперечень на них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з порушенням норм процесуального права.

51. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

52. Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

53. З огляду на викладене колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Щодо судових витрат

54. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд, з урахуванням статті 129 ГПК України, розподіл судових витрат у справі, у тому числі витрат на оплату послуг адвоката та судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2019 у справі №904/4544/18 скасувати.

Справу №904/4544/18 передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

І. В. Кушнір