ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Справа№ 910/16078/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019

у справі № 910/16078/18 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс»

про стягнення 172 090,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення штрафу в сумі 172 090,00 грн., нарахованого за неправильне зазначення маси вантажу у накладній № 38374369.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18 позов задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем належним чином доведений факт невірного зазначення відповідачем у накладній № 38374369 маси вантажу у вагоні № 67903039, з огляду на що позивач згідно з приписами ст. 122 Статуту залізниць Україна має право на нарахування штрафу у заявлений до стягнення сумі.

При цьому при вирішенні спору сторін по суті суд першої інстанції зазначив, що:

- за приписами пункті 2.3 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за № 863/5084 правильність внесених відомостей до накладної своїм підписом підтверджує представник відправника, правильність внесених відомостей до накладної № 38374369 від 07.06.2018 підтвердив своїм підписом представник відправника ОСОБА_2, а відтак, доводи відповідача стосовно того, що вага вантажу визначена на вагонних вагах працівниками залізниці та була застосована вантажовідправником при оформленні накладної на перевезення вантажу, до уваги не приймаються;

- комерційний акт № 484809/238 від 25.06.2018 складено та підписано заступником начальника Шелехова А Ю., комерційним агентом ОСОБА_4, інженером ОСОБА_1 та провідним інженером ОСОБА_3 , а той факт, що зазначений акт не містить підпис начальника вантажного двору, на свідчить про те, що він складений з порушеннями Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, оскільки така посада не передбачена штатним розкладом;

- оскільки комерційний акт № 484809/238 від 25.06.2018 підписаний трьома працівниками залізниці, він складений відповідно до пункту 10 Правил складання актів та вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України, та є належним та допустимим доказом відповідно до норм статей 76, 77, 78, 79 ГПК України.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 по справі № 910/16078/18, в задоволенні позовної заяви відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, суд неповно оцінив докази у справі та не надав належної оцінки доказам, наданим відповідачем, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

В обґрунтування вказаної позиції відповідач послався на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що вага вантажу визначена на вагонних вагах працівниками залізниці та була застосована вантажовідправником при оформленні накладної на перевезення вантажу, та на те, що наданий позивачем комерційний акт складений з порушеннями Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 та, відповідно, не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам матеріального права, на які послався відповідач та які стосуються можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки (ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 справа № 910/16078/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником до апеляційної скарги додано докази направлення її не позивачу (Акціонерному товариству «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22)), а особі, яка позивачем в апеляційній скарзі зазначена як позивач (Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за адресою: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108), з огляду на що ухвалою від 23.04.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків, а саме подання до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали апеляційної скарги із зазначенням правильної назви позивача та доказів направлення копії такої апеляційної скарги з доданими до неї документами позивачу листом з описом вкладення.

08.05.2019 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано фіскальний чек та опис вкладення щодо надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами позивачу Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Ухвалою від 13.05.2019 колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- Товариству з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18;

- відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 28.05.2019;

- сторонам роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18;

- учасникам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

30.05.2019 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (направлений до суду 28.05.2019 - примітка суду), в якому позивач, з посиланням на те, що:

- участь працівника залізниці у зважуванні вагону здійснюється на вимогу вантажовласника, за що сплачується державний регульований тариф, який відображається в накопичувальній картці, проте у накопичувальній картці № 07060481 не зазначено про те, що зважування спірного вагону проводило за участю залізниці;

- спірний комерційний акт складений без порушень Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334;

- Статутом залізниць України не передбачена можливість зменшення штрафу, нарахованого за неправильне зазначення маси вантажу,

просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Станом на 18.06.2019 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 910/16078/18 колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 192 100 грн., і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18 відкрито 13.05.2019, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався, з урахуванням вихідних та святкових днів, з 29.05.2019, апеляційна скарга має бути розглянута по 12.07.2019 включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

07.06.2018 за накладною № 38374369 (а.с. 9) у вагоні № 67903039 зі станції Івано-Франківськ Львівської залізниці (388404) до станції Сартана Донецької залізниці (484809) відправлений вантаж - брухт чорних металів.

Відправником вантажу є відповідач, одержувачем - ПрАТ «Азовтсаль».

Згідно з вказаною залізничною накладною вага вантажу у вагоні № 67903039 визначена відповідачем у розмірі 65 000 кг.

Під час пересування вагону № 67903039 на станції Сартана Донецької залізниці було здійснено комісійне перевантаження вказаного вагонів, яким встановлено, маса вантажу у вагоні, що складала 65 450 кг, не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, в якій зазначено, що маса вантажу складає 65 000 кг, тобто на 450 кг більше.

У зв`язку із виявленими порушеннями було складено Акт загальної форми № 7069 (а.с. 10) та Комерційний акт № 484809/238 від 25.06.2018 (а.с. 8-9).

Як вбачається зі змісту вказаного комерційного акту маса вантажу визначалася на вагонних вагах із зазначенням у розділах Б, В, Д маси брутто, тари та нетто вантажу.

Згідно з відомостями, які внесені у накладну № 38374369, завантаження вантажу у вагон здійснено вантажовідправником.

При цьому посилання відповідача на те, що вага вантажу визначена на вагонних вагах працівниками залізниці та була застосована вантажовідправником при оформленні накладної на перевезення вантажу, до уваги не приймаються, оскільки за приписами пункті 2.3 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за № 863/5084, правильність внесених відомостей до накладної своїм підписом підтверджує представник відправника, а правильність внесених відомостей до накладної № 38374369 від 07.06.2018 підтвердив своїм підписом представник відправника ОСОБА_2

Щодо посилань відповідача на те, що комерційний акт № 484809/238 від 25.06.2018 складений з порушеннями Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, колегія суддів зазначає таке.

За приписами п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Спірний комерційний акт складено та підписано заступником начальника станції Сартана Шелеховом А Ю., комерційним агентом ОСОБА_4, інженером ОСОБА_1 та провідним інженером ОСОБА_3.

Той факт, що зазначений акт не містить підпис начальника вантажного двору, не свідчить про те, що він складений з порушенням Правил складання актів, оскільки така посада не передбачена штатним розкладом станції Сартана, тому розпорядженням начальника станції Сартана як структурного підрозділу Станції Маріуполь-Порт» № 136 від 29.12.2017 (а.с. 66) призначено відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційній акти, складені на станції Сартана, а саме: заступники начальників станції, агенти комерційні з розшуку вантажу та багажу, змінні агенти комерційні, інженер станції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки комерційний акт № 484809/238 від 25.06.2018 підписаний трьома працівниками залізниці, він складений відповідно до пункту 10 Правил складання актів та вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України, та є належним та допустимим доказом відповідно до норм статей 76, 77, 78, 79 ГПК України.

Отже, наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачем у вагони № 67903039 було завантажено вантажу більше, ніж вказано у залізничній накладній № 38374369.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Стаття 908 ЦК України встановлює, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 37 Статуту залізниць України визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата за спірний вагон становить 34 418,00 грн., відповідно, загальна сума штрафу, на стягнення якої позивач має право, дорівнює 172 090,00 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу на підставі ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, посилаючись на те, що позивачу не було завдано значних збитків, оскільки вагон не було навантажено вище вантажопідйомності, проте колегія суддів зазначає, що зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Правова позиція щодо відсутності можливості зменшення вказаного штрафу викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у в сумі 172 090,00 грн., нарахованого за неправильне зазначення маси вантажу у накладній № 38374369. Рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати за подачу апеляційної скарги, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16078/18.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16078/18.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк