ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. Справа№ 904/4742/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 10.06.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» та Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 (повний текст складено 11.03.2019)

у справі № 904/4742/18 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради

до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»

про стягнення боргу, ціна позову 286 478, 62 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про стягнення 286 478, 62 грн.

Позовні вимоги із посиланням на положення статей 525, 526, 610, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, статей 193, 218 Господарського кодексу України, а також Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджені рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 (далі - Правила № 129), та Інструкцію про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств (додаток № 4 до Правил № 129) обґрунтовано порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору від 29.04.2003 № 5331 про надання послуг водопостачання та водовідведення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 справу передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст рішення господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 провадження у справі № 904/4742/18 в частині вимог про стягнення 26426,45 грн. боргу закрито.

Позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради м. Дніпра в іншій частині задоволено частково. На підставі рішення суду з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради підлягає стягненню 150 861,76 грн. боргу, 2 659,31 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у розмірі 32 649,60 грн., заявлених на підставі акту від 23.05.2016, дійшов висновку про неналежність об`єкту по вул. Кн . Ольги, 19 у місті Дніпрі до об`єктів відповідача. Також, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, заявлених на підставі акту від 17.03.2017, суд вказав, що нарахування плати за перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах на об`єкті по вул. Амур-Гавань, 11 у м. Дніпрі у розмірі 76 541,81 грн. проведені позивачем безпідставно, оскільки стічну воду для лабораторного контролю було відібрано з каналізаційної насосної станції перекачки стічних вод, а не з контрольного колодязя.

Водночас задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача 150 861,76 грн., суд дійшов висновку, що дії відповідача суперечили умовам договору від 29.04.2003 №5331 та Правилам приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, тому є протиправними.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що акт від 23.05.2016 та акт від 20.03.2017 складено відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укррічфлот», а не Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», тобто, на думку відповідача, вказано іншу юридичну особу.

Скаржник стверджує, що в акті від 20.03.2017 відбору проб стічних вод відсутні дані, а саме: назва проби; вид проби (разова або об`єднана) із зазначенням способу усереднення; спосіб відбору; дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо). Також, апелянт наголошує, що в зазначеному акті не містяться відомості про умови зберігання відібраних проб стічних вод до проведення дослідження, не зазначено до якої температури було здійснено охолодження проби та відсутня відмітка про опломбування проби.

Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» звертає увагу, що обстеження водопровідних і каналізаційних систем та нарахування йому плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням протягом серпня-листопада 2017 проводились за відсутності правових підстав, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України № 166-р від 10.03.2017 наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002, на підставі якого затверджені Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська №129 від 19.02.2015, було скасовано.

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог в розмірі 76 541, 81 грн. та ухвалити в зазначеній частині рішення, яким позовні вимоги в розмірі 76 541, 81 грн. задовольнити.

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради стверджує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог у розмірі 76 541,81 грн., нарахованих на підставі акту від 17.03.2017, оскільки в порушення місцевих правил відповідач не створив контрольний колодязь, тому позивач відбирав проби з каналізаційної насосної станції (далі - КНС), оскільки КНС є останнім елементом каналізаційної мережі відповідача, де наявний самопливний (безнапірний) рух стічної рідини та можна перевірити якість стічних вод, що скидаються відповідачем в систему каналізації міста Дніпро. Взяття відповідних проб у контрольному колодязі чи з насосної станції не впливає на показники перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин при скиді стічних вод за умови дотримання порядку відбору і поводження з пробами.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги

Заперечуючи проти апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», позивач у своєму відзиві, наданому до суду 02.05.2019, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що втрата чинності загальнодержавних правил та інструкції не має наслідком припинення дії місцевих Правил приймання стічних вод, крім того рішення виконкому Дніпропетровської міської ради про затвердження місцевих Правил приймання стічних вод не скасовувалось, а значить Правила №129 є чинними та обов`язковими до виконання.

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради також наголошує, що помилкове зазначення організаційно-правової форми відповідача не впливає та не спростовує результати проведених аналізів стічних вод відповідача, які він в належному порядку не оскаржував, також відповідач погодився з місцем відбору та з дотриманням здійснення процесу відбору проб, оскільки підписав акти відбору проб без зауважень.

Позивач зазначає, що в акті відбору проб вказано про виконання відбору разових проб стічних вод, що є назвою та видом проби, при відборі було використано ручний пробовідбірник, отже проби відбирались в ручний спосіб. Дані про обробку проби зазначено в стовбці 4 розділу 3 Паспорт проби «Охолодження», яке здійснювалось за допомогою сумки-холодильника. Для зберігання та транспортування відібраних проб стічних вод використано сумку-холодильник, яку було оглянуто і досліджено відповідачем та відсутні будь-які зауваження з приводу її стану, здатності до охолодження тощо. Позивач звертає увагу, що відповідач мав право робити зауваження з приводу дотримання водоканалом процедури відбору проб в графі примітки, що останнім зроблено не було.

Крім того, Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради вказує, що форма Протоколу вимірювань показників складу та властивостей стічних вод затверджена в додатку №7 до Правил №129 затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 та не передбачає відображення в цих документах часу проведення аналізу на кожну хімічну речовину окремо або будь-яких інших непередбачених відомостей. Встановлення показників БСК5 (біохімічне споживання кисню протягом 5 діб) становить 5 діб. Отже, визначення даного показника здійснюється протягом 5 діб, на 6 день всі отримані результати аналізів вносяться до протоколу вимірювань. У зв`язку з цим, загальний час проведення аналізів та складання протоколу 17-22 березня 2017 та 20-26 березня 2017 відповідно.

Позивач звертає увагу, що опломбування проб застосовується у разі виявлення ініціативи абонента щодо взяття проб для арбітражного аналізу у відповідності до п. 7.14.4 Правил № 129, проте відповідачем про взяття таких проб не зазначено. Отже, опломбування проб у даному випадку не проводилось.

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 25.04.2019, зазначає, що 17.03.2017 представниками позивача здійснено відбір проб стічних вод за адресою: м. Дніпро, вул. Амур - Гавань, 11, з каналізаційної насосної станції перекачки стічних вод, що суперечить п. 7.2 Правил № 129, тому результати досліджень вказаної проби не є об`єктивними та достовірними.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог в розмірі 76 541, 81 грн. та ухвалити в зазначеній частині рішення, яким позовні вимоги в розмірі 76 541, 81 грн. задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

29.04.2003 між Державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська (правонаступником якого є КП «Дніпроводоканал») (водоканал) та Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровський річний порт» (правонаступником якого є ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот») (абонент) укладено договір на надання послуг водопостачання та водовідведення №5331 (далі - договір №5331 від 29.04.2003) (т. 1; а.с. 19-25), за змістом якого водоканал зобов`язується надавати абоненту питну воду, приймати каналізаційні стоки, які не перевищують граничнодопустимі концентрації шкідливих речовин, а останній - оплачувати надані послуги на умовах, які визначені цим договором, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України (далі-Правила), Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - місцеві Правила).

Як вбачається з позовної заяви, 23.05.2016 представникам КП «Дніпроводоканал» не вдалося здійснити відбір проб стічних вод відповідача за адресами: вул. Княгині Ольги, 19 та вул. Амур-Гавань, 11, оскільки відповідачем не було виділено відповідальну особу. На підставі зазначеного, 23.05.2016 представниками позивача складено акти про те, що відповідач не забезпечив присутність відповідальної особи. Керючись п. 7.13 Правил №129 від 19.02.2015 позивач здійснив розрахунки величини плати за скид понаднормативних забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5, за травень 2015, а саме: вул. Княгині Ольги, 19 у сумі 32 649,60 грн.; вул. Амур-Гавань, 11 у сумі 19 847,52 грн. (т. 1; а.с. 27-31).

27.10.2016 представниками КП «Дніпроводоканал» здійснено виїзд з метою відбору проб стічних вод відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, проте, представники позивача не були допущені до відбору, про що 27.10.2016 позивачем складено відповідний акт та здійснено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у розмірі 26 426,45 грн. на підставі п. 7.13 Правил № 129 від 19.02.2015 (т. 1; а.с. 32-35).

17.03.2017 представниками КП «Дніпроводоканал» здійснено відбір проб стічних вод з каналізаційної насосної станції перекачки стічних вод відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11, що підтверджується складеним актом від 17.03.2017 відбору проб та актом від 17.03.2017 обстеження стану мереж каналізації. За результатами досліджень стічних вод відповідача встановлено перевищення допустимих концентрації сульфатів, хлоридів та сухого залишку, що відображено у протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод. Керуючись п. 8.6 Правил №129 від 19.02.2015 позивачем сформовано розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у розмірі 76 541,81 грн. (т. 1; а.с. 36-44).

20.03.2017 представниками КП «Дніпроводоканал» здійснено відбір проб стічних вод відповідача за адресою: площа Десантників, 5, про що складено акт від 20.03.2017 відбору проб та акт від 20.03.2017 обстеження мереж каналізації. За результатами лабораторного дослідження встановлені перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, а саме, завислі речовини, хлориди, азот амонійний, БПК5, залізо, ортофосфати. Зазначені дані відображені у протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод. Керуючись п. 8.6 Правил №129 від 19.02.2015 позивачем складено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у ромірі 72 864,96 грн. (т. 1; а.с. 45-53).

17.08.2017 представникам КП «Дніпроводоканал» відмовлено в здійсненні відбору проб стічних вод відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, 11 на підставі скасування загальноукраїнських правил приймання стічних вод, про що позивачем складено акт від 17.08.2017, в подальшому позивачем сформовано розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у розмірі 13 157,64 грн. відповідно до п. 7.13 Правил №129 від 19.02.2015 (т. 1; а.с. 54-56).

05.10.2017 представникам КП «Дніпроводоканал» відмовлено у здійсненні відбору проб стічних вод відповідача за адресою: м. Дніпро, пл. Десантників, 1, 5 на підставі скасування загальноукраїнських правил приймання стічних вод, про що позивачем складено відповідний акт від 05.10.2017 та здійснено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у розмірі 21 835,08 грн. на підставі п. 7.13 Правил № 129 від 19.02.2015 (т. 1; а.с. 57-59).

30.11.2017 представникам КП «Дніпроводоканал» відмовлено у здійсненні відбору проб стічних вод відповідача за адресою: м. Дніпро, пл. Десантників, 1, 5, у зв`язку з відсутністю відповідальної особи, про що позивачем складено відповідний акт від 30.11.2017 та сформовано розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у розмірі 23 155,56 грн. на підставі п. 7.13 Правил № 129 від 19.02.2015 (т. 1; а.с. 60-63).

30.05.2018 Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до відповідача з вимогою № 5230/2614 про сплату заборгованості 286 478,62 грн. за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин та з понаднормативним забрудненням. В матеріалах справи відповідь на вказану вимогу відсутня.

Звертаючись із позовною заявою до суду Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради зазначило, що всупереч вимог пунктів 7.13, 8.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015, відповідач плату за борг не здійснив, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 286 478,62 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах визначених законом повноважень приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

За змістом статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, здійснюють контроль за дотриманням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також здійснюють інші повноваження відповідно до цього закону та інших законів України.

Відповідно до підпункту 5 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод, а також здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

У преамбулі укладеного між сторонами договору № 5331 від 29.04.2003 серед іншого зазначено, що сторони керуються Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015, на підставі Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України, інших нормативних документів, затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила № 129), а також Інструкцію про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств, якими регламентовано взаємні права і обов`язки КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради й суб`єктів господарювання.

Зазначеними Правилами №129 встановлені допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах підприємств. При цьому контроль за виконанням підприємствами місцевих Правил приймання і вимог договору, в силу п. 2.1.2. Правил № 129, покладено на КП «Дніпроводоканал».

Відповідно до п. 1.2. Правил № 129 від 19.02.2015 дія правил поширюється на КП «Дніпроводоканал», та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або не побутового походження).

Таким чином, правовідносини, що склалися між сторонами регулюються не лише умовами укладеного договору, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а й Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська № 129 від 19.02.2015.

Посилання скаржника, що Правила №129 від 19.02.2015 скасовані, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України №166-р від 10.03.2017 наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002, на підставі якого затверджені Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська №129 від 19.02.2015, було скасовано, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до загальних положень, Правила №129 від 19.02.2015 розроблені згідно із: Водним кодексом України; Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища"; Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"; Законом України "Про питну воду та питне водопостачання"; Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою КМУ від 25.03.1999 за № 465; Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 за № 190; Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населення пунктів та правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37.

Таким чином, Наказ №37 від 19.02.2002 не є основним і єдиним нормативно-правовим актом, на підставі якого орган місцевого самоврядування затвердив Правила № 129 від 19.02.2015.

На момент прийняття Правил №129 від 19.02.2015 загальнодержавні «Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України» та «Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів», були чинними, а значить місцеві правила прийняті у відповідності до вимог законодавства.

В свою чергу, загальнодержавні «Правила прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», як вбачається з п. 1.5, надавали можливість місцевим водоканалам розробляти місцеві правила приймання стічних вод, в яких самостійно визначати допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, а також відображати місцеві особливості приймання стічних вод у міську каналізацію.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що місцеві правила приймання стічних вод є самостійним керівним нормативним документом у сфері приймання стічних вод у міську каналізацію, а значить вони не пов`язанні з дією, зокрема в часі, із скасованими загальнодержавними «Правилами прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України» та «Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів».

Отже, втрата чинності загальнодержавних правил та інструкції не має наслідком припинення дії місцевих правил приймання стічних вод, крім того рішення виконкому Дніпропетровської міської ради про затвердження місцевих Правил приймання стічних вод не скасовувалось, а значить Правила №129 від 19.02.2015 є чинними та обов`язковими до виконання.

Так, відповідно до вимог п. 2.1.2 Правил № 129 водоканал має право згідно графіку відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств.

Згідно з пунктом 2.1.4 Правил № 129 водоканал має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем підприємства та складати акти за результатами цих обстежень.

Водоканал має право здійснювати позаплановий (у будь-яку годину доби), не погоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (у разі виявлення порушень Правил та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства під час відбору проб є обов`язковою (пункт 2.1.6 Правил № 129).

Пунктом 7.10 Правил № 129 передбачено, що при відборі проб на випусках стічних вод підприємство повинно забезпечити присутність своїх представників: особи, відповідальної за стан каналізаційних мереж, слюсаря для відкриття кришки колодязя та інших.

У разі відмови підприємства виділити відповідальну особу для відбору проб, зволікання з допуском представника водоканалу на його територію (більш ніж 30 хвилин після його прибуття) або створення перешкод у відборі проб і обстеженні мереж каналізації водоканал виставляє підприємству рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5 за розрахунковий місяць, в якому було вчинено це порушення (пункт 7.13 Правил № 129).

Згідно з пунктом 7.7 Правил № 129 підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та документів.

Відповідно до пунктів 8.5, 8.6 Правил № 129 при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних вод підприємств (порівняно з встановленими ДК) і які скидаються у міську каналізаційну мережу, додаткова плата за скид понаднормативних забруднень нараховується за нормативом плати на рівні виробничої собівартості послуг з водовідведенням з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій, обсягом скинутих понаднормативних стічних вод та коефіцієнтом кратності, обсягом скинутих понаднормативних стічних вод та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, в якому було зафіксовано перевищення ДК. У випадку повторно встановлення факту перевищення встановленого ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 23.05.2016 представниками КП «Дніпроводоканал» не вдалося здійснити відбір проб стічних вод відповідача за адресою: вул. Княгині Ольги, 19, оскільки відповідачем не було виділено відповідальну особу. На підставі зазначеного, 23.05.2016 представниками позивача складено акт про те, що відповідач не забезпечив присутність відповідальної особи. Керючись п. 7.13 Правил №129 від 19.02.2015 позивач здійснив розрахунок величини плати за скид понаднормативних забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5, за травень 2015, у розмірі 32 649,60 грн.

Проте, місцевий господарський суд правильно зазначив, що з наявного у матеріалах справи додатку №1 до договору (характеристика приладів обліку води та стоків) вбачається, що об`єкт по вул. Княгині Ольги, 19 у м. Дніпрі не належить до об`єктів відповідача. Доказів належності відповідачу вказаного об`єкту ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду місцевого господарського суду, що позивач безпідставно нарахував відповідачу плату у розмірі 32 649,60 грн. за відмову у здійсненні відбору проб стічних вод на об`єкті по вул. Княгині Ольги, 19 у м. Дніпрі.

Також Господарським судом міста Києва встановлено, що 23.05.2016, 27.10.2016, 17.08.2017, 05.10.2017 та 30.10.2017 представникам позивача було відмовлено у здійснені відбору проб стічних вод на об`єктах відповідача по вул. Амур-Гавань, 11 та вул. Десантників, 1, 5 у м. Дніпрі.

Зазначене вище підтверджується поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи актами про відмову підприємства виділити відповідального співробітника або створення перешкод представникам КП «Дніпроводоканал» при відборі проб та обстеженні мереж каналізації підприємства від 23.05.2016, 27.10.2016, 17.08.2017, 05.10.2017 та 30.10.2017.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за відмову в допуску для відбору проб на об`єктах відповідача по вул. Амур-Гавань, 11 та вул. Десантників, 1, 5 у м. Дніпрі нарахував відповідачу плату за скид понаднормативних забруднень на суму 104422,25 грн., що підтверджується наступними рахунками: за травень 2016 у розмірі 19847,52 грн.; за жовтень 2016 року у розмірі 26426,45 грн.; за серпень 2017 у розмірі 13157,64 грн.; за жовтень 2017 у розмірі 21835,08 грн.; за листопад 2017 у розмірі 23155,56 грн.

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції правильно зазначив, що заперечення відповідача щодо його права не допускати представників позивача на свої об`єкти для відбору проб суперечать умовам договору №5331 від 29.04.2003, п. 7.13 Правил №129 від 19.02.2015, а тому є необґрунтованими. Отже, стягення заборгованості за скид понаднормативних забруднень на суму 104422,25 грн. є правомірним та підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2017 представниками КП «Дніпроводоканал» відібрані проби стічних вод на об`єкті відповідача по вул. Амур-Гавань, 11 у м . Дніпрі.

Відповідно до пункту 7.2 Правил № 129 відбір проб здійснюється з контрольних колодязів (КК), які споруджуються та обслуговуються підприємством. Місця відбору проб визначають, ґрунтуючись на схемі випусків до міської каналізації, згідно з генеральним планом підприємства в масштабі 1:500 і урахуванням особливостей виробництва.

З акту від 17.03.2017 вбачається, що для лабораторного контролю на об`єкті по вул. Амур-Гавань, 11 у м. Дніпрі пробу №3 стічної води згідно ДСТУ ISO 5667-10:2005;МВВ 081/12-0004-МВВ 081/12-0317; КНД 211.1.4.017-КНД 211.1.4.042 було відібрано з каналізаційної насосної станції перекачки стічних вод, а не з контрольного колодязя.

Отже, місцевий господарський суд правильно зазначив, що, оскільки відбір проб з каналізаційної насосної станції суперечить умовам договору та вимогам Правил № 129, тому нарахування плати за перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах за 17.03.2017 на об`єкті відповідача по вул. Амур-Гавань, 11 у м. Дніпрі у розмірі 76 541,81 грн. проведені позивачем безпідставно та підстави для стягнення з відповідача плати в указаному розмірі відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі №904/9169/17 від 22.08.2018.

20.03.2017 представниками КП «Дніпроводоканал» здійснено відбір проб стічних вод відповідача за адресою площа Десантників, 5, про що складено акт від 20.03.2017 відбору проб та акт від 20.03.2017 обстеження мереж каналізації. За результатами лабораторного дослідження встановлені перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, а саме, завислі речовини, хлориди, азот амонійний, БПК5, залізо, ортофосфати. Зазначені дані відображені у протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод. Керуючись п. 8.6 Правил №129 від 19.02.2015 позивачем складено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у ромірі 72 864,96 грн.

Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в апеляційній скарзі стверджує, що в акті від 20.03.2017 відбору проб стічних вод відсутні дані, а саме: назва проби; вид проби (разова або об`єднана) із зазначенням способу усереднення; спосіб відбору; дані про обробку проби (фільтрування, відстоювання, консервування тощо). Також, апелянт наголошує, що в зазначеному акті не містяться відомості про умови зберігання відібраних проб стічних вод до проведення дослідження, не зазначено до якої температури було здійснено охолодження проби та відсутня відмітка про опломбування проби.

Так, колегія суддів дослідила акт від 20.03.2017 відбору проб стічних вод та вважає доводи скаржника безпідставними, виходячи з наступного.

В стовбцях №№ 5 та 6 розділу 3 акту відбору проб стічних вод міститься нумерація проб на кожну речовину, що підлягає аналізу та найменування показника, що підлягає вимірюванню (7.1 - pH, 7.2 - завислі речовини, 7.3 - сухий залишок, сульфати, азот амонійний, нітрати, нітрити, фосфати, залізо, алюміній та ін.), отже, було відібрано проби на кожну речовину в окремий посуд, яка підлягає встановленню допустимих концентрації. В стовбці № 8 зазначено об`єм посуду, в який відібрано пробу для встановлення конкретного показника. В стовбці № 4 зазначено, що попередньою обробкою проб було охолодження, яке здійснювалось за допомогою сумки-холодильника. В акті відбору проб після відомостей про відповідальну особу відповідача зазначається назва проби - разова контрольна проба, що є назвою та видом проби. При відборі було використано ручний пробовідбірник, отже проби відбирались в ручний спосіб. Отже, в акті відбору проб зазначено номери проб на кожну окрему речовину, об`єм відібраних проб для кожної речовини, назва проби та зазначено, що обробкою проби було охолодження. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в акті в графі «примітки» відсутні зауваження відповідача з приводу дотримання водоканалом процедури відбору проб та не вказано ініціативу відповідача про взяття проб для опломбування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем дотримано всі норми збору стічних вод та зазначені необхідні данні.

Відповідно до п. 8.6 Правил №129 плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, в якому було зафіксовано перевищення ДК. У випадку повторно встановлення факту перевищення встановленого ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця.

Отже, суд першої інстанції правильно вказав, що нарахування плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями згідно рахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями за січень, лютий, березень 2017 у розмірі 72 864,96 грн. є правомірним.

Стосовно доводів Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про те, що акт від 23.05.2016 та акт від 20.03.2017 складено відносно ТОВ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», а не ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», колегія суддів вказує, що визнає помилкове зазначення позивачем організаційно-правової форми відповідача та звертає увагу, що адреси відповідача вказані вірно. Крім того, технічна помилка не впливає та не спростовує результати проведених аналізів стічних вод відповідача, які він в належному порядку не оскаржував, крім того, відповідач погодився з місцем відбору та з дотриманням здійснення процесу відбору проб, оскільки підписав акти відбору проб без зауважень.

30.05.2018 позивачем було надіслано відповідачу вимогу № 5230/2614 про сплату 286478,62 грн. за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин та з понаднормативним забрудненням, а також повідомлення про порушення правил приймання стічних вод, на підставі яких відповідачу згідно Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015, застосовані завищені коефіцієнти кратності за рівнем понаднормативних забруднень.

Пунктом 7.23 Правил №129 абонент зобов`язаний оплатити наданий водоканалом рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» подало до Господарського суду міста Києва платіжне доручення №54 від 04.01.2019, що підтверджує факт часткової оплати відповідачем вказаної вимоги у розмірі 26426,45 грн. після звернення позивача до суду з даним позовом.

Оскільки заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 26426,45 грн. відповідачем сплачена після звернення позивача до суду з даним позовом, предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, то провадження у справі в частині вимог про стягнення 26426,45 грн. боргу відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України підлягає закриттю.

Доказів здійснення відповідачем повної оплати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин та за відмову в допуску для відбору проб на об`єктах відповідача судам першої та апеляційної інстанцій не надано.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, місцевий господарський суд правильно зазначив, що, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду, порушено відповідачем, то позовні вимоги про стягнення 286 478, 62 грн. підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтами не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються в апеляційних скаргах. Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» та Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі № 904/4742/18 задоволенню не підлягають. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі № 904/4742/18 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційних скарг, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянтів в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі № 904/4742/18 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі № 904/4742/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі № 904/4742/18 залишити без змін.

Матеріали справи №904/4742/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 14.06.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка