УХВАЛА

м. Київ

05.06.2019Справа № 910/7165/19
Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»

про вжиття заходів забезпечення позову

по справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЗИТ-СЕРВІС 2005»

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_2

про стягнення 1 939 578,68 грн.

без участі представників учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЗИТ-СЕРВІС 2005», ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором про надання овердрафту № Т14.09.2016 К 1579 від 05.09.2017 у розмірі 1 939 578,68 грн., з яких: 1 894 297,34 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 26 396,59 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 18 884,50 грн. - пеня.

Разом з позовом позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглянувши заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд в якості забезпечення позову до початку попереднього слухання справи у суді накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме:

- дачний будинок, загальною площею 95,4 кв.м., АДРЕСА_1 ;

- квартира загальною площею 67 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 ;

- 4/100 нежитлових будівель та споруд готельно-туристичного комплексу «Святоград» за адресою АДРЕСА_5 ;

- однокімнатна квартира загальною площею 37,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 ;

- земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , загальною площею 0,06 га., цільове призначення для колективного садівництва, за адресою Київська область, Бориспільський район, с/рада Вишеньківська, «Острів» садівницьке товариство ;

- земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 , загальною площею 0,4579 га., цільове призначення землі рекреаційного призначення, для обслуговування готельно-туристичного комплексу «Святоград», за адресою Донецька область, м. Слов`янськ, м. Святогірськ, вулиця Куйбишева 59.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивачу відомо, що позичальник за договором про надання овердрафту № Т14.09.2016 К 1579 від 05.09.2017 не має можливості розраховуватися за контрактами, знаходиться на межі банкрутства та не в змозі погасити свою заборгованість перед кредиторами. Діяльність товариства фактично припинена, а відносно товариства та його керівників порушені кримінальні справи. Товариство та поручителі не виходять на телефонний зв`язок та уникають переговорів щодо погашення заборгованості. Єдине майно, на яке можливо звернути стягнення та задовольнити вимоги АТ «ТАСКОМБАНК», є майно ОСОБА_1 .

Також позивач зазначив, що майно, яке належить ОСОБА_1 не виступає забезпеченням по спірному кредитному договору та може в будь-який момент бути відчужене поручителем з метою уникнення звернення стягнення на зазначене майно на підставі рішення суду, що унеможливить задоволення кредиторських вимог Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК».

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

У вирішенні питання про забезпечення позову, в тому числі, з ініціативи суду, господарський суд, має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення боржником дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання зобов`язання без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79. ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В той же час, матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову не містять доказів, що відповідачем-2 вчиняються будь-які дії, спрямовані відчуження нерухомого майна, або дії, які свідчать, що у майбутньому відповідач-2 має намір ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Невиконання відповідачем 1 та поручителями спірного зобов`язання по договору не доводить наявність або відсутність у відповідачів коштів у розмірі, достатньому для виконання рішення, а лише свідчить, що вказане зобов`язання між сторонами є спірним.

Позивач посилається на те, що позичальник не має можливості розраховуватися за контрактами, знаходиться на межі банкрутства та не в змозі погасити свою заборгованість перед кредиторами, діяльність товариства фактично припинена, а відносно товариства та його керівників порушені кримінальні справи. Однак, всі перелічені вище позивачем обставини, є лише припущеннями позивача, оскільки позивачем на підтвердження вказаних фактів не надано жодного доказу.

Відсутність переговорів між сторонами не свідчить про наявність або відсутність у відповідачів коштів у розмірі достатньому, для виконання рішення.

Більше того, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів суми боргу у розмірі 1 939 578,68 грн., в той же час просить вжити заходи забезпечення щодо всього нерухомого майна відповідача-2, не вказуючи вартості нерухомого майна, а тому відповідний захід забезпечення є неспівмірним з заявленими позовними вимогами.

Таким чином, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб на даній стадії судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 05.06.2019 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.О. Турчин