ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/547/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В. А.

розглянувши справу №916/547/19

за позовом: Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Берданськ, пл.. Єдності, 2, код ЄДРОПУ 34472384)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакоса" (65045, м. Одеса, вул.. Тираспольська, буд. 3, кВ. 10, )

про розірвання договору.

Представники сторін:

Від позивача: Забарін А.Ф. за довіреністю №202/49 від 16.04.2019р.

Замета Ю.В. за довіреністю № 201/49 від 16.04.2019р.

Від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакоса" про розірвання договору

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.. 626, 629, 640, 651, 652, 887, 890, 891 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2019р. провадження по справі №916/547/19 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.05.2019р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів, в порядку ч.3 ст.177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.05.2019р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

24.07.2008р. між Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради (Замовник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакоса" (Виконавець) був укладений договір на виконання проектних робіт №18, за умовами якого Замовник доручає і оплачує, а Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами за рахунок Замовника виконати роботи по об`єкту Укріплення Бердянської коси - проектні роботи (І етап). Зміст та обсяги роботи визначаються кошторисом (додаток № 1).

Відповідно до п. 3.1 Договору, Виконавець зобов`язаний: - виконати роботи за даним договором у відповідності до норм, правил, державних стандартів і інструкцій в області проектування і будівництва, що діють; на вимогу Замовника давати пояснення щодо вартості робіт, ходу їх виконання; забезпечити якісне виконання робіт в строк, вказаний в розділу 6 договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору після узгодження проектної документації та проходження нею усіх необхідних експертиз Виконавець передає Замовникові чотири екземпляри проекту і Акт прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до кошторису (додаток № 1 до Договору) передбачено стадії проектування та такий перелік робіт: 1) робочий проект (інженерно-геологічні вишукування; гідрографія) - вартістю 693332 грн. (без ПДВ); 2) проект (інженерно-геологічні вишукування; гідрологічні обґрунтування; інженерно-геодезичні роботи) - вартістю 819811 грн. (без ПДВ) експертиза проекта - вартістю 38 740,00 грн. (без ПДВ); 3) експертиза проекта - 38740 (без ПДВ).

Загальна вартість робіт становить - 1 551 883,00 грн., разом з ПДВ - 1 862 260,00 грн. (додатковою угодою № 9 до Договору від 16.11.2011 визначено, що повна вартість робіт складає 1 852 045,14 грн.).

Позивач вказує, що станом на сьогоднішній день, всупереч вимогам закону та положенням Договору, роботи ТОВ "Лакоса" належним чином виконані не були, готовий проект "Укріплення Бердянської коси" Замовнику у відповідності до умов Договору не передавався.

Так, за результатом розгляду розробленої ТОВ "Лакоса" проектної документації, державним підприємством "Укрдержбудекспертиза" були виявлені помилки та недотримання вимог до міцності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної та технологічної безпеки, кошторисної частини проектної документації (експертний звіт ДП "Укрдержбудекспертиза" від 14.12.2017 року щодо виявлення помилок і недотримання нормативних вимог у проектній документації за проектом "Укріплення Бердянської коси - проектні роботи (І етап)").

Проте, за посиланнями позивача вищевказані недоліки відповідачем не були усунути, що зробило неможливим проходження експертизи та отримання Замовником позитивного висновку ДП "Укрдержбудекспертиза".

Більше того, розробка матеріалів ОВНС відповідно до вимог п. 1.7 та розділу 2 ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд", а також відповідно вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» №2059-УШ проектною організацією також не здійснювалася.

Відповідно до п. 1.2. ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд" матеріали ОВНС надаються у складі проектної документації уповноваженим державним органам для експертної оцінки і повинні всебічно характеризувати результати оцінки впливів на природне, соціальне, включаючи життєдіяльність населення, і техногенне середовище (далі - навколишнє середовище) та обґрунтовувати допустимість планованої діяльності.

Додатком № 2 до Договору на виконання проектних робіт № 18 від 24.07.2008 року затверджено календарний план робіт, при цьому строки усунення виявлених експертизою недоліків розробленого проекту, умовами договору не визначені, так само як і строки розробки матеріалів ОВНС.

Відповідно до п. 7.4 Договору Підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації, включаючи недоліки, виявленні у ході будівництва.

Відповідно до п. 7.5 у разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації Підрядник на вимогу Замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію, а також відшкодувати завдані збитки.

06.11.2018р. Замовник рекомендованим листом направив на адресу відповідача Вимогу за №774/49, згідно якої Замовник на підставі ст.ст. 526, 530, 852, 891 ЦК України, п.п. 7.4, 7.5 Договору вимагав від Виконавця у семиденний строк з моменту одержання цієї вимоги:

1. Здійснити розробку матеріалів ОВНС в обсязі відповідно до п. 1.7 та розділу 2 ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд", а також відповідно вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» №2059-VIII;

2. Провести експертизу проектної документації по об`єкту "Укріплення Бердянської коси - проектні роботи (І етап)" згідно вимог "Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи", затвердженого постановою КМУ від 11 травня 2011 р. № 560.

3. Після проходження експертизи проекту та отримання позитивного висновку, протягом 10 календарних днів передати Замовнику чотири екземпляри проекту на паперовому та електронному носіях.

Проте, ТОВ "Лакоса" вказана Вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Крім того позивач вказує, що нам на адресу Виконавця було направлено проект додаткової угоди № 10 до Договору, умовами якої передбачалося, що "Виконавець зобов`язується у строк до 10.12.2018 року здійснити розробку матеріалів ОВНС в обсязі відповідно до п. 1.7 та розділу 2 ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд", а також відповідно вимог Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" № 2059- VII", а також зобов`язується у строк до 01.03.2019 року провести експертизу проектної документації, та після її проходження, передати Замовнику чотири екземпляри проекту.

Проте, вказаний проект додаткової угоди ТОВ "Лакоса" підписано не було.

Відповідно до ст. 81 Договору, договір може бути розірвано по взаємній згоді сторін або за ініціативною будь-якою із сторін в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже звертаючись з відповідним позовом до суду позивач зазначає, що у зв`язку із тим, що ТОВ "Лакоса" протягом більше ніж 10 років належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором, порушує його умови, а розроблений проект містить безліч помилок та недоліків, Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради значною мірою позбавляється того, на що воно розраховувало при укладенні договору у 2008 році, а місто Бердянськ Запорізької області позбавлено можливості здійснити укріплення Бердянської коси, що в свою чергу призводить до її змиву та швидкої руйнації, та може призвести до настання екологічної катастрофи у місті.

Посилаючись на вищенаведені обставини Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради звернулась до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

За приписами ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1, 4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Частина 1 ст.181 ГК України встановлює, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як встановлено судом, 24.07.2008р. між Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради (Замовник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакоса" (Виконавець) був укладений договір на виконання проектних робіт №18, за умовами якого Замовник доручає і оплачує, а Виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами за рахунок Замовника виконати роботи по об`єкту Укріплення Бердянської коси - проектні роботи (І етап). Зміст та обсяги роботи визначаються кошторисом (додаток № 1).

Відповідно до п. 3.1 Договору, Виконавець зобов`язаний: - виконати роботи за даним договором у відповідності до норм, правил, державних стандартів і інструкцій в області проектування і будівництва, що діють; на вимогу Замовника давати пояснення щодо вартості робіт, ходу їх виконання; забезпечити якісне виконання робіт в строк, вказаний в розділу 6 договору.

Відповідно до кошторису (додаток № 1 до Договору) передбачено стадії проектування та такий перелік робіт: 1) робочий проект (інженерно-геологічні вишукування; гідрографія) - вартістю 693332 грн. (без ПДВ); 2) проект (інженерно-геологічні вишукування; гідрологічні обґрунтування; інженерно-геодезичні роботи) - вартістю 819811 грн. (без ПДВ) експертиза проекта - вартістю 38 740,00 грн. (без ПДВ); 3) експертиза проекта - 38740 (без ПДВ).

Відповідно до п. 4.1 Договору після узгодження проектної документації та проходження нею усіх необхідних експертиз Виконавець передає Замовникові чотири екземпляри проекту і Акт прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до ст. 890 ЦК України підрядник зобов`язаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Судом встановлено, що результатом розгляду розробленої ТОВ "Лакоса" проектної документації, державним підприємством "Укрдержбудекспертиза" були виявлені помилки та недотримання вимог до міцності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної та технологічної безпеки, кошторисної частини проектної документації (експертний звіт ДП "Укрдержбудекспертиза" від 14.12.2017 року щодо виявлення помилок і недотримання нормативних вимог у проектній документації за проектом "Укріплення Бердянської коси - проектні роботи (І етап)").

Також судом встановлено, що розробка матеріалів ОВНС відповідно до вимог п. 1.7 та розділу 2 ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд", а також відповідно вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» №2059-УШ проектною організацією не здійснювалася.

Відповідно до п. 1.2. ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд" матеріали ОВНС надаються у складі проектної документації уповноваженим державним органам для експертної оцінки і повинні всебічно характеризувати результати оцінки впливів на природне, соціальне, включаючи життєдіяльність населення, і техногенне середовище (далі - навколишнє середовище) та обґрунтовувати допустимість планованої діяльності.

Відповідно до п. 7.4 Договору Підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації, включаючи недоліки, виявленні у ході будівництва.

Відповідно до п. 7.5 у разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації Підрядник на вимогу Замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію, а також відшкодувати завдані збитки.

17.10.2018р. на адресу Виконавця було направлено проект додаткової угоди № 10 до Договору, умовами якої передбачалося, що "Виконавець зобов`язується у строк до 10.12.2018 року здійснити розробку матеріалів ОВНС в обсязі відповідно до п. 1.7 та розділу 2 ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд", а також відповідно вимог Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" № 2059- VII", а також зобов`язується у строк до 01.03.2019 року провести експертизу проектної документації, та після її проходження, передати Замовнику чотири екземпляри проекту.

Додатком № 2 до Договору на виконання проектних робіт № 18 від 24.07.2008 року затверджено календарний план робіт, при цьому строки усунення виявлених експертизою недоліків розробленого проекту, умовами договору не визначені, так само як і строки розробки матеріалів ОВНС.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 891 ЦК України у разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.11.2018р. Замовник рекомендованим листом направив на адресу відповідача Вимогу за №774/49, згідно якої Замовник на підставі ст.ст. 526, 530, 852, 891 ЦК України, п.п. 7.4, 7.5 Договору вимагав від Виконавця у семиденний строк з моменту одержання цієї вимоги:1. Здійснити розробку матеріалів ОВНС в обсязі відповідно до п. 1.7 та розділу 2 ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств, будинків і споруд", а також відповідно вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» №2059-VIII; 2. Провести експертизу проектної документації по об`єкту "Укріплення Бердянської коси - проектні роботи (І етап)" згідно вимог "Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи", затвердженого постановою КМУ від 11 травня 2011 р. № 560. 3. Після проходження експертизи проекту та отримання позитивного висновку, протягом 10 календарних днів передати Замовнику чотири екземпляри проекту на паперовому та електронному носіях.

Проте судом встановлено, що відповідач проект додаткової угоди №10 не підписав, вимогу від 06.11.2018р. за №774/49 залишив без відповіді та задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 891 ЦК України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України, яка кореспондується з ч.2 ст. 320 ГК України, встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків,

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За таких обставин, враховуючи, що Виконавець істотно порушив умови Договору на виконання проектних робіт № 18 від 24.07.2008 р, не може завершити їх виконання протягом тривалого часу, доказів зворотного до суду не надав, Договір на виконання проектних робіт № 18 від 24.07.2008р. підлягає розірванню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

З положень ч. 2 ст. 652 ЦК України вбачається, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Так, 18.12.2017 року було введено в дію Закон України "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Згідно із п. 10 ч. 3 ст. 3 Закону проведення прибережних робіт з метою усунення ерозії та будівельних робіт на морі, які призводять до зміни морського узбережжя, зокрема будівництво основних гідротехнічних споруд відноситься до Другої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

Без підготовленого звіту з оцінки впливу на довкілля (зміст якого визначено ч. 2 ст. 6 Закону), отримання висновку з оцінки впливу на довкілля є неможливим, адже відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону при підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган розглядає та бере до уваги саме звіт з оцінки впливу на довкілля.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Так судом встановлено, що в момент укладення договору Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лакоса" виходили з того, що перелік робіт, визначений у кошторисі (додаток № 1 до Договору) є достатнім для розробки проекту 'Укріплення Бердянської коси", адже підготовка звіту з оцінки впливу на довкілля та отримання висновку з ОВД не передбачалося. Сторони не мали можливості передбачити зміни у законодавстві, які по суті призвели до необхідності збільшення обсягів робіт за Договором.

При цьому, вказані обставини є такими, що не можуть бути усунуті Замовником в рамках укладеного Договору, в межах передбачених на його фінансування коштів.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм для виконання умов Договору, Позивач зобов`язаний витратити додаткові кошти на підготовку Виконавцем звіту з оцінки впливу на довкілля та отримання висновку ОВД, що в свою чергу позбавить Замовника можливості отримати розроблену проектно-кошторисну документацію на тих умовах, на які він розраховував при укладенні договору, адже ціна Договору буде значно збільшена, що призведе до порушення співвідношення майнових інтересів сторін по Договору.

Так, згідно листа Науково-виробничого центру "Запоріжгідропроект" від 07.02.2019 № 28 орієнтовна вартість розробки звіту з оцінки впливу на довкілля та отримання висновку з ОВД планової діяльності "Укріплення Бердянської коси - проектні роботи (І етап)" становитиме 196,8 тис. грн.

При цьому, відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України ціна договору є істотною умовою договору. При цьому, Договір на виконання проектних робіт № 18 від 24.07.2008 року є публічною закупівлею, а відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі.

Окрім цього, із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни подібних обставин несе саме Замовник.

Отже на думку суду, у зв`язку із істотною зміною обставин, а саме зміною чинного законодавства та державних будівельних норм, Замовник значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні Договору.

Наведене свідчить про те, що чинним законодавством передбачено можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору. Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірному договорі, так і у випадках, визначених законом.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище заявлені позовні вимоги Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради щодо розірвання Договору на виконання проектних робіт № 18 від 24.07.2008р. підлягають судом задоволенню.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В цих нормах передбачається певна низка заходів, за допомогою яких потерпіла особа забезпечує реалізацію права на захист свого порушеного права чи інтересу, які в сукупності своїй утворюють відповідний правовий механізм захисту прав особи, який міститься в кожній галузі права.

Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умовами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п.145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того,

Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування.

Зміст зобов`язань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією.

Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Берданськ, пл.. Єдності, 2, код ЄДРОПУ 34472384) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакоса" (65045, м. Одеса, вул.. Тираспольська, буд. 3, кВ. 10, ) - задовольнити повністю.

2. Розірвати договір на виконання проектних робіт №18 від 24.07.2008р., укладеного між Управлінням капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лакоса".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакоса" (65045, м. Одеса, вул.. Тираспольська, буд. 3, кВ. 10, ) на користь Управління капітального будівництва, реконструкції та технічного нагляду виконавчого комітету Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Берданськ, пл.. Єдності, 2, код ЄДРОПУ 34472384) та судовий збір в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 червня 2019 р.

Суддя К.Ф. Погребна