ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

05.06.2019 Справа № 19/49-10
Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши у відкритому судового засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 19/49-10

за заявою кредитора - фізичної особи підприємця ОСОБА_20 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ),

до боржника - Фермерського господарства "Садко Р.І." ( 42356, Сумська область, Сумський район, с. Нижня Сироватка, вул. Набережна, буд. 43 , ідентифікаційний код 35288009),

про визнання банкрутом.

Представники сторін:

Від кредитора: ФОП ОСОБА_20. - ОСОБА_21. ;

ОСОБА_3 - адвокат Жулавський С.А., адвокат Сергеєва С.А.;

представник ліквідатора - Авраменко О.В.

ВСТАНОВИВ :

В провадженні господарського суду Сумської області знаходиться справа № 19/49-10 про банкрутство Фермерського господарства "Садко Р.І." ( 42356, Сумська область, Сумський район, с. Нижня Сироватка, вул. Набережна, буд. 43 , ідентифікаційний код 35288009).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.05.2010 порушено провадження у справі № 19/49-10 про банкрутство Фермерського господарства "Садко Р.І.".

Ухвалою господарського суду Сумської області від 03.03.2011 у справі № 19/49-10 затверджено реєстр вимог кредиторів у даній справі.

Постановою господарського суду Сумської області від 28.04.2011 у даній справі боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Чупруна Є.В.

В жовтні 2014 року до господарського суду надійшла заява № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 ліквідатора у даній справі про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.12.2009 року між Фермерським господарством "Садко Р.І" та ОСОБА_3 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010 року, укладеної між тими ж сторонами.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.05.2017 у справі № 19/49-10 у задоволенні заяви ліквідатора Фермерського господарства "Садко Р.І." № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, що укладені між Фермерським господарством "Садко Р.І." та ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі № 19/49-10 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Сумської області від 25.05.2017 у справі № 19/49-10 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 19/49-10 касаційну скаргу ліквідатора Фермерського господарства "Садко Р.І." Чупруна Є.В. задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та ухвалу господарського суду Сумської області від 25.05.2017 у справі № 19/49-10 скасовано, а зазначену справу передано на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

27.06.2018 матеріали зазначеної справи надійшли на адресу господарського суду Сумської області.

Відповідно до розпорядження заступника керівника апарату господарського суду Сумської області від 27.06.2018 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 19/49-10.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 27.06.2018 визначено суддю Спиридонову Н.О.

Ухвалою суду від 04.07.2018 розгляд заяви № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 ліквідатора у справі № 19/49-10 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.12.2009 року між Фермерським господарством "Садко Р.І." та ОСОБА_3 . та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, укладеної між тими ж сторонами призначено в судове засідання на 31 липня 2018 року.

30.07.2018 до суду надійшов відзив від 28.07.2018 ОСОБА_3 , в якому просить суд відмовити ліквідатору в задоволенні заяви № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 про визнання недійсними договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009 та угоди про залік грошових вимог від 22.01.2010, укладених між ФГ "Садко Р.І." та ОСОБА_3 , оскільки не вважає себе заінтересованою особою стосовно боржника, відсутні докази того, що укладення та виконання спірних угод завдало збитків кредиторам банкрута, а отже спірні договори не відносяться до угод, які можуть бути визнані недійсними в межах провадження у справі про банкрутство. Крім того, зазначає, що спірні договори відповідають вимогам цивільного законодавства, є дійсними та виконаними.

Ліквідатор банкрута надав суду письмові пояснення у справі щодо факту існування угод та спеціальних підстав визнання угод недійсними, передбачених Законом про банкрутство.

Ухвалою суду від 21.08.2018 розгляд заяви ліквідатора відкладено в судове засідання на 09.10.2018 та зобов`язано ОСОБА_3. надати в судове засідання для огляду оригінали договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування від 26.12.2009, угоду про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, акт приймання-передачі від 27.12.2009 до них та належним чином засвідчені копії документів з оригіналів оспорюваних угод для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 09.10.2018 відкладено розгляд заяви № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 ліквідатора у справі № 19/49-10 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.12.2009 року між Фермерським господарством "Садко Р.І." та ОСОБА_3 . та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, укладеної між тими ж сторонами в судове засідання на 13.11.2018; на виконання постанови Верховного Суду № 19/49-10 від 29.03.2018 витребувано у Сумського районного суду Сумської області, для огляду у судовому засіданні, цивільну справу № 587/1172/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства "Садко" про визнання права власності на майно; в задоволенні усного клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Жулавського С.А. про зупинення розгляду заяви ліквідатора відмовлено.

На виконання вимог ухвали суду від 09.10.2018 до господарського суду Сумської області Сумським районним судом Сумської області надіслано матеріали цивільної справи № 587/1172/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства "Садко" про визнання права власності на майно.

До суду від ОСОБА_3 надійшло письмове пояснення (вх. № 8124 від 12.11.2018) в якому вказує, що не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 21.08.2018 щодо надання оригіналів документів з об`єктивних причин, та повідомляє що копії вищезазначених документів знаходяться в матеріалах справи №№ 587/1172/14-ц яка розглядається в Сумському районному суді Сумської області.

До суду представником ОСОБА_3 подано письмове пояснення (вх. № 8123 від 12.11.2018) про неможливість надання оригіналів документів у зв`язку з їх втратою, та в якому зазначено що ОСОБА_3 було подано до засобів масової інформації оголошення про втрату оригіналів документів, що запитуються ухвалою суду.

У судовому засіданні 06.12.2018 здійснювалось прослуховування фонограми судового засідання за 18.07.2014 у цивільній справі № 587/1172/14-ц.

Ухвалою суду від 06.12.2018 відкладено розгляд справи в судове засідання на 22.01.2019 та зобов`язано учасників справи надати суду письмові пояснення з урахуванням досліджених матеріалів справи № 587/1172/14-ц.

21.01.2019 представник ОСОБА_3 адвокат Сергеєва С.А. надала суду письмові пояснення від 21.01.2019 з урахуванням досліджених матеріалів цивільної справи № 587/1172/14-ц, в яких зазначила, що письмові докази, а саме: договір про сумісну діяльність від 15.07.2008, договір про зворотню фінансову допомогу від 15.07.2008, договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009, акт приймання-передачі від 27.12.2009, угода про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, квитанції на внесення коштів, платіжне доручення були досліджені в оригіналах, а в матеріалах справи залишилися належним чином завірені їх копії. Під час розгляду цивільної справи представник ліквідатора не заявляв зауважень з приводу досліджених оригіналів документів. Крім того, представник ОСОБА_3 . надала суду заяви свідків, підписи яких у заявах мають нотаріальне посвідчення.

Ухвалою суду від 22.01.2019 розгляд справи відкладено в судове засідання на 12.02.2019 та зобов`язано учасників справи надати суду письмові пояснення з урахуванням наданих матеріалів цивільної справи № 587/1172/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства "Садко" про визнання права власності на майно.

06.02.2019 ліквідатор подав до суду письмові пояснення з урахуванням досліджених матеріалів цивільної справи № 587/1172/14-ц, в яких зазначає, що єдиним доказом факту укладання та існування спірних договорів є оригінали таких договорів.

Ухвалою суду від 12.02.2019 відкладено розгляд заяви ліквідатора у справі № 19/49-10 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.12.2009 між ФГ "Садко Р.І." та ОСОБА_3 в судове засідання на 04.03.2019.

Однак, 04.03.2019 розгляд справи не відбувся, оскільки суддя Спиридонова Н.О. знаходилась у відпустці, що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

01.03.2019 до суду надійшли письмові пояснення від 28.02.2019 представника ОСОБА_3 .

У зв`язку з усуненням обставин, які унеможливлювали розгляд справи, ухвалою суду від 05.03.2019 призначено розгляд вищевказаної заяви в судове засідання на 28.03.2019.

Протокольною ухвалою від 28.03.2019 в судовому засідання 28.03.2019 було оголошено перерву до 22.04.2019.

01.03.2019 представник ОСОБА_3 , адвокат Жулавський С.А. надав суду письмові пояснення від 28.02.2019, в яких зазначив, про те, що твердження ліквідатора, що єдиним доказом факту укладення та існування спірних договорів є оригінали таких договорів не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать обставинам справи.

Ухвалою суду від 05.03.2019 призначено розгляд заяви ліквідатора в судове засідання на 28.03.2019.

У судовому засіданні 28.03.2019 оголошено перерву до 22.04.2019 та зобов`язано представника ОСОБА_20, виконати вимоги ухвали суду.

22.04.2019 до суду надійшли письмові пояснення представника ФОП ОСОБА_20., в яких зазначає, що у задоволенні заяви ліквідатора ФГ «Садко Р.І.» Чупруну Є.В. про визнання недійсним оспорюваних правочинів має бути відмовлено через відсутність факту їх укладення.

Ухвалою суду від 22.04.2019 відкладено розгляд справи в судове засідання на 02.05.2019.

02.05.2019 розгляд зазначеної справи не відбувся, оскільки суддя Спиридонова Н.О. знаходилась у відпустці, що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

У зв`язку з усуненням обставин, які унеможливлювали розгляд справи, ухвалою суду від 07.05.2019 справу № 19/49-10 призначено до розгляду в судове засідання на 30.05.2019.

30.05.2019 розгляд зазначеної справи не відбувся, оскільки суддя Спиридонова Н.О. знаходилась у відрядженні, що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

У зв`язку з усуненням обставин, які унеможливлювали розгляд справи, ухвалою суду від 28.05.2019 справу № 19/49-10 призначено до розгляду в судове засідання на 31.05.2019.

У судовому засіданні 31.05.2019 оголошено перерву до 05.06.2019.

На виконання вимог ухвали суду від 07.05.2019 до суду надійшли письмові пояснення від 27.05.2019 адвоката Жулавського С.А., в яких зазначив, що набуття права власності на зернозбиральний комбайн та устаткування до нього ОСОБА_3 . відбулося на підставі договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього укладеного 26.12.2009 між ОСОБА_3 та ФГ «Садко Р.І.».

05.06.2019 до суду надійшли письмові пояснення № 02-01/19/49-10/3546 від 04.06.2019 ліквідаора, в яких зазначив, що усі долучені ОСОБА_3 платіжні документи до справи № 19/49-10 є нічим іншим, як доказом виконання договору про сумісну діяльність, і аж ніяк доказами здійснення оплат за договором купівлі-продажу зернозбирального комбайна від 26.12.2009.

28.05.2019 до суду надійшла заява від представника ОСОБА_3 адвоката Жулавського С.А. про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 587/1428/18 за позовом ОСОБА_3 до ФГ «Садко Р.І.» про встановлення факту укладення між ОСОБА_3 та ФГ «Садко Р.І.» договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009 та угоди про залік грошових вимог від 22.01.2010. У поданому клопотанні наголошується, що до Сумського районного суду Сумської області передано на новий розгляд справу № 587/1428/18 за позовом ОСОБА_3 до ФГ «Садко Р.І.» про встановлення факту укладення між ОСОБА_3 та ФГ «Садко Р.І.» договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009 та угоди про залік грошових вимог від 22.01.2010, саме тих угод, що є предметом дослідження у справі № 19/49-10. Сумським районним судом встановлюються обставини, які необхідні для вирішення по суті спору у справі № 19/49-10, які за відсутності оригіналів документів, господарський суд встановити не може по причині відсутності на те повноважень, перелік яких визначений п. 8, п. 9 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Господарським судам в межах провадження у справі про банкрутство не підсудні спори про встановлення факту укладення договорів.

05.06.2019 до суду надійшли письмові пояснення ліквідатора, в яких просить суд відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі № 19/49-10 до вирішення справи № 587/1428/18, оскільки господарський суд Сумської області у межах справи про банкрутство також може встановити факт укладання чи не укладання угод, що узгоджується із вказівками Вищого господарського судлу України від 12.04.2016 у справі № 19/49-10.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21.08.2018 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 . про зупинення провадження у справі № 19/49-10.

28.05.2019 представник ОСОБА_3 адвокат Жулавський С.А. повторно подав до суду заяву про зупинення провадження у справі № 19/49-10.

У повторно поданому клопотанні представник ОСОБА_3 адвокат Жулавський С.А. наводить ті ж підстави для вжиття відповідних процесуальних заходів, що і первісно поданій заяві, за результатами якої суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні (ухвала суду від 21.08.2018).

Із огляду на зазначені обставини суд не вбачає підстав для задоволення повторно поданої заяви адвоката Жулавського С.А. про зупинення провадження у справі № 19/49-10.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Провадження по даній справі про банкрутство ФГ «Садко Р.І.» здійснюється за Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній до 19.01.2013.

Пунктом 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України в Постанові від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14.

У постанові Верховного Суду від 29.03.2018 зазначено, що «місцевий господарський суд, розглянувши справу без оригіналів оспорюваних угод та дійшовши висновку про те, що договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну від 26.12.2009 та угода про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010 не існують, в порушення ст.. 43 ГПК України (в редакції, чинній на дату ухвалення судового рішення) не вжив всіх заходів для встановлення фактичних обставин справи. Так, зокрема, суд першої інстанції не був позбавлений можливості звернутись до Сумського районного суду Сумської області та витребувати матеріали цивільної справи № 587/1172/14-ц, у якій за твердженням адвоката Жулавського С.А. - представника ОСОБА_3., суддею Моїсеєнко О.М. було оглянуто оригінали та здійснено посвідчення справжності копій документів. До того ж колегія суддів зауважила, що для перевірки достовірності поданих суду документів місцевим судом може бути призначено судову експертизу. Отже, місцевий господарський суд вжив передбачених чинним процесуальним законодавством вичерпних заходів з метою встановлення факту укладення між ФГ «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 спірних угод, не надав належної правової оцінки всім обставинам справи, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та порушує приписи ст.. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та вимоги п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017)».

Відповідно до ч.1 ст.316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду від 21.08.2018 зобов`язано ОСОБА_3 надати в судове засідання для огляду оригінали договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування від 26.12.2009, угоду про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, акт приймання-передачі від 27.12.2009 до них та належним чином засвідчені копії документів з оригіналів оспорюваних угод для доручення до матеріалів справи.

Проте ОСОБА_3 вказаної вимоги ухвали не виконав, оригінали спірних угод не надав, зазначивши про те, що не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 21.08.2018 щодо надання оригіналів документів у зв`язку з їх втратою, про що було подано до засобів масової інформації оголошення та повідомив, що копії вищезазначених документів знаходяться в матеріалах справи №№ 587/1172/14-ц яка розглядається в Сумському районному суді Сумської області.

Ухвалою суду від 09.10.2018 було витребувано у Сумського районного суду Сумської області, для огляду в судовому засіданні, цивільну справу № 587/1172/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Садко» про визнання права власності на майно.

На виконання вимог ухвали суду від 09.10.2018 до господарського суду Сумської області Сумським районним судом Сумської області надіслано матеріали цивільної справи № 587/1172/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства "Садко" про визнання права власності на майно.

У судовому засіданні 06.12.2018 здійснювалось прослуховування фонограми судового засідання за 18.07.2014 у цивільній справі № 587/1172/14-ц.

Зі звукозапису судового засідання 18.07.2014 убачається, головуючим суддею у справі зазначено, що оригінали спірних договорів оглянуті у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення зокрема, з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угоди боржника та вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Вищезазначене свідчить про те, що ліквідатор наділений повноваженнями звертатися до суду із заявою про визнання недійсними договорів (правочинів) щодо майна банкрута та витребування останнього з володіння третіх осіб, а відповідний спір підлягає вирішенню у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від суб`єктного складу сторін, враховуючи загальні положення Цивільного кодексу та Господарського кодексу.

Виходячи з положень пункту 3 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 20 Господарського кодексу України захист прав та законних інтересів здійснюється, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним.

Загальні підстави та наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статями 215, 216 ЦК України, статями 207, 208 ГК України.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину - є недодержання, в момент вчинення правочину, стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.. 203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

При цьому, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, необхідно встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків (пункт 2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (із змінами і доповненнями).

Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), у зв`язку з чим необхідно встановити, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205-210, 640 Цивільного кодексу України, частини друга - п`ята, сьома статті 180 ГК України, тощо).

Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо.

Відповідні обставини є підставою для відмови у задоволенні вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. При цьому, вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає передбаченим законом способам захисту цивільних прав та охоронюваних законом інтересів, і тому в задоволенні відповідної вимоги має бути відмовлено; в такому разі можуть заявлятися вимоги, передбачені главою 83 ЦК України.

Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами, у зв`язку з цим якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону.

Вказані рекомендації викладені у пункті 2.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (із змінами і доповненнями).

27.10.2014 ліквідатор звернувся до суду із заявою про визнання недійсним договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009 і угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, що укладені між Фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що боржник передав ОСОБА_3 майно в рахунок виконання грошових вимог у період, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна, і через виконання зобов`язання перед ОСОБА_3 до порушення справи про банкрутство став неплатоспроможним і виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами стало повністю неможливим.

Ліквідатор стверджує, що вказане є прямим свідченням нанесення шкоди боржнику та його кредиторам, оскільки уклавши вищевказані угоди з ОСОБА_3 , надало останньому перевагу перед кредиторами. Крім того, у ліквідатора викликає сумнів факт існування угод.

Відповідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 Господарського кодексу України підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

З огляду на правову природу договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009, який у розумінні ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України та ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України є підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положенням параграфу 1 глави 54 Цивільного кодексу України.

Стаття 655 Цивільного кодексу України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 662, 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору зворотної фінансової допомоги № 15/07/08 від 15.07.2008, ОСОБА_3 надав ФГ «Садко Р.І.» позику у розмірі 960350,00 грн. строком на 360 днів. Вказані кошти необхідні були останньому для купівлі зернозбирального комбайну CASE IH 2388.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 (сторона -1 ) та Фермерським господарством «Садко Р.І.» (сторона-2) було укладено договір про сумісну діяльність від 15.07.2008, за умовами якого сторони домовилися про організацію сумісної діяльності у сфері сільського господарства з метою досягнення наступних господарських та комерційних цілей: придбання зернозбирального комбайну CASE IH 2388 вартістю 1170000,00 грн.; придбання жатки CASE 7,6 м. вартістю 25005,00 грн., після придбання техніки вказаної у п. п. 1.1.1 та п. 1.1.2 надавати послуги по збиранню зернових культур.

Відповідно п. 1.2. договору сторни зобов`язуються діяти сумісно шляхом об`єднання майна, грошових коштів та зусиль та шляхом використання в сумісній продукції раніше створених сторонами програмних коштів, бази даних та технологій, що являються інтелектуальною та майновою власністю сторін.

Розділом 6 договору визначено внески сторін.

6.1. Внесок сторони-1:

6.1.1. грошові кошти: 730000,00 грн.;

6.1.2. майно: ні;

6.1.3. трудова участь: ні;

6.1.4. частка сторони-1 складає 50% доходу від збирання та у подальшому від продажу сільгосптехніки зазначеній п. 1.1.1. та п. 1.1.2;

6.1.5. порядок та строки внесення внесків: на протязі п`яти днів з моменту підписання даного договору;

6.2. внесок сторони-2:

6.2.1. грошові кошти: 380000,00 грн.;

6.2.2. майно: ні;

6.2.3. трудова участь: наймання робітників, підписання договорів, повний контроль за технічним станом та завантаженістю роботою сільгосптехніки;

6.2.4. частка сторони-1 складає 50% доходу від збирання та у подальшому від продажу сільгосптехніки зазначеній п. 1.1.1. та п. 1.1.2;

6.2.5. порядок та строки внесення внесків: на протязі п`яти днів з моменту підписання даного договору;

6.2.6. до 01.09.2008 зобов`язана виплатити стороні-1 суму 217500,00 грн.

Грошові та майнові внески сторін, а також майно створене або придбане сторонами у результаті сумісної діляності, складає їхню загальну власність (п. 7.1. договору).

Облік загального майна сторін ведеться стороною-2 у порядку, узгодженому зі стороною-1.

За п. 8.1. договору весь прибуток, одержаний по даному договору в результаті сумісної діяльності використовується в першу чергу на відшкодування матеріальних витрат.

Відповідно п. 8.2. договору прибуток, одержаний сторонами від сумісної діяльності, підлягає розподілу пропорційно часткам, визначеним у розділі 6 договору.

02 липня 2009 року під час проведення УДСБЕЗ ГУМВС України в Сумській області огляду місця події під час перевірки за заявою ОСОБА_12 встановлено, що комбайн марки CАSE номер рами № НОМЕР_3 , номер заводу виробника НОМЕР_4 , знаходиться на полі СТОВ «Першотравневе» с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області (а.с.3 т.6). 08.10.2009 відповідно до протоколу обшуку цей комбайн у згаданого товариства за вказаною адресою не знайдено (а.с.4 т.6).

08.09.2009 прокуратурою Сумської області було порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_20. за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. 29.09.2009 вказана постанова була скасована в частині порушення справи стосовно ОСОБА_20. та порушено кримінальну справу за фактом злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (а.с.183 т.4, а.с.9 т.5).

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 04.01.2010 на підставі подання слідчого Сумського РВ УМВС України в Сумській області у згаданій кримінальній справі надано згоду на проведення обшуку на території АТЗТ «Гарант», що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Капітанівка, з метою виявлення та вилучення комбайну CАSE АF 2388 2008 року випуску заводський номер двигуна НОМЕР_5 , заводський номер НОМЕР_4 , № НОМЕР_3 , який належить ФГ «Садко Р.І.» та ПП «ОСОБА_3.» У постанові судом за поданням слідчого встановлено, що наприкінці січня - початку лютого 2009 року ОСОБА_20. , зловживаючи довірою працівників ФГ «Садко Р.І.», забрав і перевіз у с. Лебедин Шполянського району Черкаської області комбайн, де передав його в оренду ВАТ «Лебединський насіннєвий завод» (а.с.178, 239 т.4).

18 лютого 2010 року під час проведення обшуку було вилучено вказаний транспортний засіб (а.с.6 т.6). На підставі розписки від 19.02.2010 цей комбайн CАSE, який знаходиться на території підприємства «Техагро» по вул. Комінтерна, 6 м. Шпола Черкаської області, який є речовим доказом у справі №09800073 та на який 17.02.2010 згідно з постановою старшого слідчого СВ Сумського РВ ГУМВС України в Сумській області майора міліції Коваленка Р.С. накладено арешт, прийнято на зберігання гр. ОСОБА_13 (а.с.181 т.4).

У зв`язку з відшуканням комбайну ОСОБА_3 як потерпілий 01.03.2010 звертався до слідчого з клопотанням про вжиття заходів щодо належного збереження вказаного майна (а.с.7 т.6).

Постановою слідчого від 11.03.2010 цей комбайн CАSE визнано речовим доказом, приєднано до справи та передано на зберігання гр. ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.183 т.4).

22.04.2010 склад злочину в кримінальній справі змінено на ч.5 ст.191 КК України, у вчиненні якого 23.04.2010 обвинувачено ОСОБА_12 (а.с.183 т.4).

23.08.2011 постановою слідчого СВ Сумського РВ ГУМВС України в Сумській області закрито матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_12 по факту вчинення ним розтрати майна ФГ «Садко Р.І.», а саме: зернозбирального комбайну CАSE АF 2388 шляхом зловживання службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, передбаченої ст. 191 ч.5 КК України. (а.с.180 т.4).

Як встановлено судом у цій справі та вбачається з постанови слідчого, між ФГ «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 з 2008 року виникли відносини щодо спільної діяльності, надання фермерському господарству зворотної фінансової допомоги, в т.ч. щодо погашення кредитних зобов`язань останнього. За кошти, отримані від ОСОБА_3 та частково як кредит від ЗАТ КБ «Приватбанк», ФГ «Садко Р.І.» придбало згаданий зернозбиральний комбайн та зернозбиральну жатку з візком, який було зареєстровано за господарством. Однак попри ці відносини з ОСОБА_3 голова ФГ «Садко Р.І.» ОСОБА_12 передав комбайн ОСОБА_12. з метою погашення боргу, який мав перед ним. І тому, як зазначено вище, ОСОБА_20. транспортував цей комбайн до с. Лебедин Шполянського району Черкаської області.

З постанови слідчого вбачається, що «власником зернозбирального комбайну CАSE АF 2388 та зернозбиральної жатки CАSE 1020 з візком є ФГ «Садко Р.І.», а факт надання частини коштів на придбання комбайну ОСОБА_3 не змінює власника майна і не створює правових підстав для визнання права власності на це майно за іншими особами, в діях ОСОБА_12 відсутній склад злочину, передбачений ст.191 КК України, а виниклі правовідносини носять характер цивільно-правових, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. Крім того, потерпілий ОСОБА_3 та ОСОБА_12 свої відносини врегулювали саме в порядку цивільного судочинства, звернувшись до Ковпаківського районного суду м. Суми і уклавши в ході розгляду справи мирову угоду, тобто вирішили спір в порядку цивільного судочинства.».

25 грудня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою про стягнення з ФГ «Садко Р.І.» грошових коштів у сумі 1 221 767 грн. (а.с.203-204 т.4). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем і відповідачем 15.07.2008 були укладені договори зворотної фінансової допомоги (а.с.24 т.6) та сумісної діяльності у сфері сільського господарства, в тому числі придбання комбайна CАSE 2388. На їх виконання ОСОБА_3 перерахував ФГ «Садко Р.І.» 960 350 грн. фінансової допомоги та здійснив платежі в рахунок погашення кредитних коштів, взятих відповідачем в КБ «Приватбанк», у розмірі 261 417 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2009 було відкрито відповідне провадження та винесено ухвалу про забезпечення позову на підставі заяви ОСОБА_3. про накладення арешту на зернозбиральний комбайн CАSE АF 2388, зобов`язано СФ ДП «Держінформюст» внести відомості про комбайн в реєстр обтяжень, зобов`язано відповідний відділ державної виконавчої служби за місцем знаходження комбайну накласти арешт на вищезазначений комбайн та забезпечити його зберігання, заборонено відповідачу ОСОБА_12 та іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню комбайну до вирішення справи по суті в суді (а.с.211 т.4).

На підставі вказаної ухвали суду від 28.12.2009 реєстратором 05.01.2010 внесено відомості про заборону відчуження комбайну зернозбирального CАSE (а.с.230-231 т.4).

Крім того постановою відділу ВДВС Сумського районного управління юстиції від 29.12.2009 про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду Сумської області про стягнення з ФГ «Садко Р.І.» на користь ТОВ «Ойлтрейд-Союз» 112094,04 грн. накладено арешт на все майно боржника, про що того ж дня внесено відповідний запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.250-251 т.5). Чинність цього арешту припинена постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2012 (а.с.196 т.4).

Відповідно до акту опису й арешту майна вказаного відділу ДВС від 11.03.2010 при примусовому виконанні вищезгаданого наказу суду та наказу господарського суду Сумської області про стягнення з ФГ «Садко Р.І.» на користь ПП ОСОБА_20 284665,53 грн. у с. Віри Білопільського району по вул. Рибалко, 56 було описано та накладено арешт на комбайн зернозбиральний CАSE 2388, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12. (а.с.108-111 т.6).

10 квітня 2014 року апеляційний суд Сумської області задовольнив частково апеляційну скаргу ліквідатора ФГ «Садко Р.І.», скасував ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.01.2010 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ФГ «Садко Р.І.» про стягнення заборгованості в сумі 1 221 767 грн., а справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.208-209 т.4). Скасованою ухвалою від 22.01.2010 було визнано мирову угоду між позивачем і відповідачем, за якою ФГ «Садко Р.І.» визнало повністю позовні вимоги, особі його голови ОСОБА_12 передало в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості ОСОБА_3 . комбайн CАSE АF 2388, жатку зернову CАSE, теліжку до жатки CАSE та відповідні реєстраційні та технічні документи на це майно, яке належить ОСОБА_12 на праві власності. У мировій угоді було записано, що ОСОБА_12 стверджує, що вищезазначений комбайн, жатка, теліжка до жатки в заставі не перебуває та є його власністю.

У подальшому вказана цивільна справа була передана за підсудністю до Сумського районного суду Сумської області, під час розгляду яким 29.05.2014 ОСОБА_3 змінив предмет позову на визнання права власності на комбайн, яке зареєстровано за ним на підставі ухвали від 22.01.2010 (а.с.210 т.4).

Рішенням Сумського районного суду від 19.06.2015 у задоволенні позову ОСОБА_3 до ФГ «Садко Р.І.» про визнання права власності на майно відмовлено за безпідставністю, оскільки не встановлено порушень прав позивача (а.с.19-20 т.6).

Також з`ясовано, що комбайн CАSE АF 2388 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , заводський номер двигуна НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_7 , дата видачі 31.07.2008, видане ІДТН Сумського району, був предметом договору застави автотранспорту від 04.08.2008, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ФГ «Садко Р.І.» в забезпечення кредитного договору на суму 387 тис. грн. (а.с.25-26 т.6). Однак 21.12.2009 банк повідомив Сумській ІДТН, що ФГ «Садко Р.І.» за кредитним договором розрахувалось повністю, в заставі перебував комбайн CАSE 2388 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , номер державної реєстрації НОМЕР_8 (а.с.180 т.5).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2009 між Фермерським господарством «Садко Р.І.» в особі голови Фермерського господарства ОСОБА_12., що діє на підставі Статуту, (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього, відповідно до пункту 1 якого продавець передає оплатно, на умовах даного договору, у власність покупця належний йому зернозбиральний комбайн Case 2388, рік випуску 2008, заводський номер НОМЕР_4; устаткування до зернозбирального комбайну; жатку зернову Case серія CBJ043445, теліжку для жатки Case (далі - комбайн з устаткуванням) (а.с. 119, том 4).

Відповідно до пункту 1.4 договору вартість комбайну з устаткуванням становить 1 221 765,00 грн.

Згідно з п.п. 2.1, 2.3 договору продавець зобов`язаний передати покупцеві комбайн з устаткуванням не пізніше 20 січня 2010 року; передача комбайна з устаткуванням від продавця до покупця здійснюється за актом приймання-передачі.

Право власності на комбайн з устаткуванням виникає у покупця з моменту підписання даного договору, а саме: від 26.12.2009 (п. 3.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору продавець свідчить, що згаданий товар до цього часу нікому іншому не проданий, не заставлений, не знаходиться під арештом, судового спору відносно нього не ведеться (а.с. 227, том 4).

На підставі акту приймання-передачі від 27.12.2009 Фермерським господарством «Садко Р.І.» передано ОСОБА_3 зернозбиральний комбайн САSЕ 2388, а також устаткування до нього (а.с.118, том 4).

22.01.2010 між Фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 укладено угоду про залік зустрічних грошових вимог, відповідно до положень якої зобов`язання ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 26.12.2009 були припинені повністю у рахунок погашення заборгованості ФГ «Садко Р.І.» за кредитним договором та договором про сумісну діяльність (а.с. 117, том 4).

Відповідно до ст.. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.. 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Однією з підстав припинення зобов`язань є зарахування на підставі ст.. 601 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 601 Цивільного кодексу України зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Матеріалами справи підтверджується, що зобов`язання ФГ «Садко Р.І.» перед ОСОБА_3 виникли на підставі договору про зворотну фінансову допомогу №15/07/08 від 15.07.2008 та з підстав погашення ОСОБА_3 боргу ФГ «Садко Р.І.» перед ПАТ КБ «Приват Банк».

Зокрема, 960350,00 грн. за договором про фінансову допомогу та 261417,00 грн. - суми сплачені ОСОБА_3 у рахунок погашення боргу ФГ «Садко Р.І.» перед ПАТ КБ «Приват Банк» за кредитним договором, який укладено між ФГ «Садко Р.І.» та ПАТ КБ «Приват Банк».

Факт отримання ФГ «Садко Р.І.» коштів від ОСОБА_3 за договором про зворотну фінансову допомогу у розмірі 960350,00 грн. підтверджується банківською квитанцією на внесення готівкових коштів від 15.07.2008 на суму 630000,00 грн. та прибутковим касовим ордером ФГ «Садко Р.І.» №20 від 01.08.2008 на суму 330350,00 грн. Факт виконання ОСОБА_3 грошових зобов`язань ФГ «Садко Р.І.» по поверненню кредиту та оплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором підтверджується:

на суму 39831,16 грн. - квитанції на внесення коштів від 17 серпня 2009 року;

на суму 51529,40 грн. - квитанції на внесення коштів від 20 жовтня 2009 року;

на суму 51289,00 грн. - платіжне доручення № від 15 грудня 2009 року;

на суму 118767,44 грн. - квитанція на внесення коштів від 21 грудня 2009 року (а.с.135-140, т. 4).

З матеріалів справи вбачається, що CАSE 2388 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_3 був зареєстрований 31.07.2008 за ФГ «Садко Р.І.».

16.03.2010 інспекція державного технічного нагляду Сумської обласної державної адміністрації, розглянувши клопотання ФГ «Садко Р.І.» ОСОБА_12. щодо зняття з обліку зареєстрованого за фермерським господарством зернозбирального комбайну, зазначила, що провести вказані дії не має можливості, оскільки в зв`язку з розслідуванням кримінальної справи №09800073 інспекції заборонено проводити будь-які дії з комбайном, а також постановами ВДВС Сумського районного управління юстиції від 29.12.20009 та 26.01.2010 накладено арешт на все майно, що належить ФГ «Садко Р.І.». Тому інспекція повідомила, що не може виконати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.01.2010, яка була надана 16 березня 2010 року (а.с.161 т.7).

Відповідно до відповідей інспекції державного технічного нагляду Сумської обласної державної адміністрації на запити арбітражного керуючого Чупруна Є.В. від 19.08.2010 та 20.02.2012 за ФГ «Садко Р.І.» зареєстровано комбайн зернозбиральний CАSE 2388 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_3 ,свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_9 , дата видачі 11.08.2009, номерний знак НОМЕР_8 (а.с.184-185 т.4).

04.09.2013 Державна інспекція сільського господарства в Смуській області на запит арбітражного керуючого Чупруна Є.В. повідомила, що зернозбиральний комбайн CАSE 2388 ФГ «Садко Р.І.» знятий з обліку згідно рішення суду 23.10.2012. Надати копії документів, що стали підставою для виконання вищезгаданих дій, не має можливості у зв`язку з ліквідацією інспекції Держтехнагляду облдержадміністрації. Станом на той час машина зареєстрована за мешканцем м. Суми ОСОБА_3 .: реєстраційний документ НОМЕР_13 від 29.10.2012, номерний знак НОМЕР_10 (а.с.186 т.4).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_11 , що видане 29.10.2012 ІДТН Сумської ОДА, власником комбайну зернозбирального з реєстраційним номером НОМЕР_12 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , з об`ємом двигуна 8300 см. куб., масою 9800 кг є ОСОБА_3 (а.с.141, 212 т.4).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 № 694 затверджений Порядок відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів (далі - машини), здійснення інших заходів, пов`язаних з реєстрацією та веденням обліку машин.

У п. 2 Порядку зазначено, що реєстрація та зняття з обліку машин проводяться інспекціями державного технічного нагляду Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської і Севастопольської міськдержадміністрацій (далі - інспекції).

Згідно п. 3 Порядку власник машини або інша особа, яка використовує її на законних підставах (далі - власники), крім суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 5 пункту 8 цього Порядку, зобов`язані зареєструвати в інспекції машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений інспекцією у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв`язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин. Причіпне, навісне обладнання (крім тракторних причепів і прирівняних до них машин) та інвентар, яким присвоєно ідентифікаційні номера, реєструються за бажанням власників.

У відповідності до п. 4 Порядку машина реєструється протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи, яка подається державному інспектору у відповідному районі.

Експлуатація машини, не зареєстрованої в інспекції, або без номерного знака «Транзит» забороняється (п. 27 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторонами спору при укладенні договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу не було дотримано вимог Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 08.07.2009 № 694, необхідних для реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_3 , зокрема, сторони договору купівлі-продажу не перереєстрували комбайн на підставі цієї угоди, реєстрація транспортного засобу здійснена за ОСОБА_3 лишев жовтні 2012 року.

Як свідчать матеріали справи, провадження у справі № 19/49-10 про банкрутство Фермерського господарства «»Садко Р.І.» порушено 12.05.2010, а оспорюванимй договір купівлі-продажу від 26.12.2009, тобто укладений протягом п`яти місяців, що передували порушенню справи про банкрутство ФГ «Садко Р.І.».

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що неплатоспроможність - неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов`язання перед кредиторами, в тому числі по заробітній платі, а також виконати зобов`язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів) не інакше як через відновлення платоспроможності.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на час укладення договору купівлі-продажу від 26.12.2009 ФГ «Садко Р.І.» вже мало ознаки неплатоспроможності з огляду на існування безспірної кредиторської заборгованості. Так, рішенням господарського суду Сумської області від 02.11.2009 у справі № 10/274-09 стягнуто з ФГ «Садко Р.І.» на користь ПП ОСОБА_20 . 284663,53 грн., заборгованість боржника перед ініціюючим кредитором утворилась у зв`язку з неналежним виконанням умов договорів про виконання робіт та договору поставки, що призвело до виникнення заборгованості. На виконання зазначеного рішення 18.01.2010 було видано наказ, який був пред`явлений для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції. 26.01.2010 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного наказу господарського суду Сумської області. Відповідно довідки державного виконавця від 29.04.2010 № 7263-03-3 станом на 29.04.2010 борг в сумі 284663,53 грн. з боржника не стягнутий.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 03.03.2011 у справі № 19/49-10 затверджено реєстр вимог кредиторів до якого включені вимоги кредиторів:

Сумська міжрайонна державна податкова інспекція в сумі 2201,72 грн.;

ТОВ «Олтрейд-Союз» в сумі 112219,04 грн.;

ФОП ОСОБА_20. в сумі 1281110,03 грн.

Дані вимоги виникли на підставі договорів, укладених між ФГ «Садко Р.І.» та ФОП ОСОБА_20 . № 30/04/08 від 30.04.2008, № 05/05/08 від 05.05.2008, № 19/05/08 від 19.05.2008, № 25/08/08 від 25.08.2008; укладених між ФГ «Садко Р.І.» та ТОВ «Олтрейд-Союз» № 18/04 від 18.04.2008, № 04-02/1 від 04.02.2009.

Так, за даними матеріалів справи, упродовж 2009 року боржник перебував в стані поточної неплатоспроможності та мав виражені ознаки банкрутства.

При цьому, як встановлено вище, боржник маючи непогашену заборгованість за неналежне виконання умов договорів, 26.12.2009 здійснює відчуження транспортного засобу.

Крім того, в матеріалах справи не містяться докази підставності та обґрунтованості визначення вартості зернозбирального комбайну та устаткування до нього на момент їх відчуження у відповідному розмірі.

Згідно даних ліквідатора у боржника відсутнє будь-яке майно за рахунок якого можливе задоволення вимог кредиторів. Таким чином, з наявних матеріалах справи доказів вбачається, що інше майно за рахунок якого кредитор міг би задовольнити свої вимоги до боржника відсутнє.

З урахуванням викладених обставин, встановлених в ході судового розгляду фактів, дослідивши обставини про які зазначено в постанові Верховного Суду від 29.03.2018, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього та угоду про залік зустрічних грошових вимог від 26.12.2009, укладеного між ФГ «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 .

Щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності за заявою ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Відповідно ст.. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, за змістом названих норм позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ліквідатором у справі заявлено вимогу щодо визнання недійсним договір купівлі-продажу та угоду про залік зустрічних грошових вимог. При цьому із заяви випливає, що з вимогою про визнання договору недійсним звертається арбітражний керуючий як ліквідатор ФГ «Садко Р.І.», якому у ході ліквідаційної процедури стало відомо про укладення договору купівлі-продажу.

Постановою господарського суду Сумської області від 28.04.2011 Фермерське господарство «Садко Р.І.» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Чупруна Є.В.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором вживалися заходи, спрямовані на виконання обов`язків щодо виявлення ліквідаційної маси та подальшого задоволення вимог кредиторів, передбачені положеннями статей 25, 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до відповідей інспекції державного технічного нагляду Сумської обласної державної адміністрації на запити арбітражного керуючого Чупруна Є.В. від 19.08.2010 та 20.02.2012 за ФГ «Садко Р.І.» зареєстровано комбайн зернозбиральний CАSE 2388 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_3 ,свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_9 , дата видачі 11.08.2009, номерний знак НОМЕР_8 (а.с.184-185 т.4).

04.09.2013 Державна інспекція сільського господарства в Смуській області на запит арбітражного керуючого Чупруна Є.В. повідомила, що зернозбиральний комбайн CАSE 2388 ФГ «Садко Р.І.» знятий з обліку згідно рішення суду 23.10.2012. Надати копії документів, що стали підставою для виконання вищезгаданих дій, не має можливості у зв`язку з ліквідацією інспекції Держтехнагляду облдержадміністрації. Станом на той час машина зареєстрована за мешканцем м. Суми ОСОБА_3 .: реєстраційний документ НОМЕР_13 від 29.10.2012, номерний знак НОМЕР_10 (а.с.186 т.4).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_11 , що видане 29.10.2012 ІДТН Сумської ОДА, власником комбайну зернозбирального з реєстраційним номером НОМЕР_12 2008 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , з об`ємом двигуна 8300 см. куб., масою 9800 кг є ОСОБА_3 (а.с.141, 212 т.4).

Арбітражним керуючим ОСОБА_18 у процедурах розпорядження майном і ліквідації ФГ «Садко Р.І.» постійно вживалися заходи щодо розшуку та повернення згаданого комбайну, зокрема: направлялися листи керівнику банкрута ОСОБА_12 з вимогами передачі відповідної документації (від 27 та 28 січня, 06 червня 2011 року, 28 квітня 2012 року, 16 жовтня 2014 року), звернення до правоохоронних органів щодо передачі бухгалтерських документів, печатки, штампу підприємства, відшукання та передачі комбайну (29 вересня 2011 року, 28 лютого 2012 року, 11 вересня 2015 року) (а.с.160-175 т.7).

Однак керівник ФГ «Садко Р.І.» ОСОБА_12 не виконав вимоги Закону та запити ліквідатора щодо передачі документації та майна боржника.

За результатами вжиття ліквідатором дій щодо повернення зернозбирального комбайну, було встановлено 18.07.2014 у судовому засіданні Сумського районного суду Сумської області, що був оформлений договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009, що підтверджується журналом судового засідання від 18.07.2014 Сумського районного суду Сумської області у цивільній справі № 2/587/456/14.

Суд констатує, що про існування договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010 не свідчить жодний документ з 25 грудня 2009 по липень 2014 року, що наявний або оглянутий судом під час вирішення цієї справи, вищезгаданих кримінальної та цівильіної справ, або офіційні документи правоохоронних, контролюючих і реєстраційних органів.

Навіть у квітні 2014 року у запереченнях ОСОБА_3 щодо апеляційної скарги ліквідатора на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.01.2010 не згадано про спірні угоди, як і в ухвалі суду апеляційної інстанції від 10.04.2014.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що заяву про визнання договору недійсним подано в межах трьохрічного строку з дня, коли ліквідатор довідався про порушення права, підстави для відмови в задоволенні заяви про визнання договору недійсним у зв`язку зі спливом позовної давності відсутні.

Відповідно до ст.. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви ліквідатора про визнання недійсним договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну та устаткування до нього від 26.12.2009 і угоду про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, що укладені між Фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст.. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом» (в редакції що діяла до 19.01.2013.), ст. ст.. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника ОСОБА_3 адвоката Жулавського С.А. про зупинення провадження у справі - відмовити.

2. Заяву ліквідатора фермерського господарства «Садко Р.І.» №02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, що укладені між фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 - задовольнити.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, що укладені між фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_3 .

4. Копію ухвали надіслати кредиторам, ліквідатору, ОСОБА_3.

Ухвала набирала законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:htps://court.gov.ua/sud5021/.

Повний текст ухвали складено 07.06.2019.

Суддя Н.О. Спиридонова