ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р. Справа№ 910/11707/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

Від позивача: Навальнєв О . Ю . (ордер серія КС №с341826 від 15.05.2019),

Від відповідача: Авраменко Д.О. (довіреність № 1312 від 16.05.2018),

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Виробниче об`єднання Конті" - не з`явився,

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Карго Транс Лайн" - не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019

у справі № 910/11707/18 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Східно - Української компанії "Золотий Лев" Товариство з обмеженою відповідальністю

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Виробниче об`єднання Конті"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Карго Транс Лайн"

про стягнення 464366, 01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/11707/18 позов Східно-Української компанії "Золотий Лев" Товариство з обмеженою відповідальністю задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь Східно-Української компанії "Золотий Лев" Товариство з обмеженою відповідальністю 453 460грн.59коп. суму страхового відшкодування, 5 985грн.68коп. пені, 4 919 грн. 74 коп. трьох відсотків річних та 6 965 грн.50коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- компанія "Золотий Лев" повністю виконало всі умови договору добровільного страхування відповідальності експедитора № 312.994110091.0086 від 28.02.2017 надало всі необхідні та запитувані додатково документи і пояснення щодо страхового випадку та всебічно сприяла розслідуванню страховиком обставин події;

- у строки, передбачені договором відповідач не надав позивачеві рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування та не здійснив виплату страхового відшкодування, чим порушив умови договору страхування та положення чинного законодавства України;

- згідно положень п. 11.3. договору страхування відповідач повинен був сплатити позивачу страхове відшкодування 19.04.2018 року включно. Проте станом на час розгляду справи не здійснив таку виплату, чим допустив прострочення виконання зобов`язань.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019р. та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- збитки, завдані клієнту (третій особі) внаслідок невиконання чи неналежного виконання обов`яжу щодо перевезення вантажу залученими експедитором (позивачем) особами (безпосередніми виконавцями), підлягають стягненню з експедитора (позивача), а останній може звернутись про відшкодування збитків в порядку регресу до осіб, на яких експедитором було покладено виконання обов`язків;

- позивачем не доведено розміру збитків, які має відшкодувати відповідач, а саме не надано доказів фактичного відшкодування збитків, завданих позивачем третій особі;

- копія товарно-транспортної накладної №ТН003280 від 10.11.2017 надана позивачем неналежної якості, оскільки з наданої копії неможливо встановити замовника, вантажовідправника та вантажоодержувача, а також пункт призначення та іншу інформацію, необхідну для з`ясування відповідачем обставин даної справи. Вказана товарно-транспортна накладна підписана однією і тією самою особою, а відповідно оформлена з порушенням норм законодавства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 15.05.2019.

Від позивача (11.05.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу , в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- не отримавши у встановлені договором страхування строки, а саме до 19.04.2018 рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, позивачем на користь третьої особи -ПАТ «ВО «Конті» було фактично сплачено розмір заявлених збитків від втрати вантажу, а саме 453 460,59 грн., шляхом проведення заліку зустрічних однорідних грошових вимог;

- відповідачем жодного разу не було зазначено, що надана копія товарно-транспортної накладної є неналежної якості та не запитану іншу, більш якісну копію.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 відкладено розгляд справи на 28.05.2019, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго Транс Лайн».

В судовому засіданні апеляційного господарського суду 28.05.2019 оголошено перерву до 06.06.2019.

06.06.2019 в судове засідання не з`явились треті особи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності третіх осіб судовою колегією встановлено, що:

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Виробниче об`єднання Конті» про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення;

- щодо третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «Карго Транс Лайн» то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу ТОВ «Карго Транс Лайн» процесуальних документів ( зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 ), відправлення за номером 175 не вручене під час доставки: інші причини;

- судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень"), отже учасники справи не були позбавлені права та можливості також ознайомитись з ухвалою суду від 28.05.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення третіх осіб про час та місце розгляду справи, те що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників третіх осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача судовою колегією встановлено.

28.02.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна", як страховиком, та Східно-Української компанії "Золотий Лев" Товариство з обмеженою відповідальністю, як страхувальником, укладено договір добровільного страхування відповідальності експедитора №312.994110091.0086.

Відповідно до п. 3.1. договору страхування (загальні умови страхування) передбачено, що цей договір є письмовою угодою між страховиком та страхувальником, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, а страховик зобов`язується сплатити страхові платежі (премію) у розмірі та у строки, зазначені в ОУС цього договору, і виконувати інші умови договору.

Розділом І договору страхування (Особливих умов страхування) до страхових ризиків з відповідальності експедитора за надання послуг по перевезенню/експедирування вантажів та відповідальності автомобільного перевізника віднесені: відповідальність за майно, відповідальність по відношенню витрат тощо.

Розділом ІІ договору страхування (Особливих умов страхування) (ліміт відповідальності) по будь-якій претензії по кожному страховому випадку встановлена в розмірі 62 500,00 USD; загальна страхова сума (ліміт відповідальності) по договору в цілому встановлена в розмірі 100 000,00 USD.

Розділом VІ договору страхування (Особливих умов страхування) визначений розмір страхової премії 77 000,00грн., які страхувальник зобов`язався сплатити єдиним платежем у строк до 01.03.2017.

Позивач здійснив вказаний платіж в розмірі 77 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1203 від 02.03.2017.

Період відповідальності за договором страхування: з 00:00 год. 01.03.2017 по 24:00 год. 28.02.2018.

Відповідно до п. 3.2. договору страхування (загальні умови страхування) передбачено, що предметом цього договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України.

15.11.2017 Компанія " Золотий Лев " повідомила Приватне акціонерне товариство "СК "ПЗУ Україна" про страховий випадок, а саме про викрадення вантажу під час перевезення за маршрутом Київ-Дніпро на суму 453 460,59 грн.

Приватним акціонерним товариством "СК "ПЗУ Україна" щодо вказаного страхового випадку розпочато справу №171116.05, в межах якої відповідачем неодноразово запитувалися у позивача додаткові документи та пояснення відносно вантажу; позивачем своєчасно та в повному обсязі надавалася відповіді на запити страховика.

Листом від 30/03-1 від 30.03.2018 позивач надав додаткові запитувані пояснення та документи на адресу відповідача. Вказаний лист відповідач отримав 05.04.2018.

Згідно п. 11.3. договору страхування після одержання повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний:

11.3.2. після одержання всіх необхідних документів по події, що має ознаки страхового випадку, протягом десяти робочих днів прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування;

11.3.3. якщо було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, у письмовій формі повідомити про це страхувальнику з обґрунтуванням причин відмови протягом п`яти робочих днів з моменту прийняття такого рішення;

11.3.4. виплатити страхове відшкодування протягом 5 (п`яти) робочих днів після ухвалення рішення по виплату.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає про те, що оскільки відповідач 05.04.2018 отримав від позивача всі необхідні документи для розгляду справи №171116.05 щодо страхового випадку від 15.11.2017 з викрадення вантажу підчас перевезення за маршрутом Київ-Дніпро, то у строк до 19.04.2018 відповідач був зобов`язаний прийняти одне з таких рішень: рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. При цьому у разі прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування - у строк до 19.04.2018 дати письмову аргументовану відмову у виплаті відшкодування.

Проте, позивач одержав від відповідача лист за вих. №2754-31 від 19.04.2018, яким останній повідомив: "… в даний час не може прийняти рішення про сплату страхового відшкодування по даному випадку зникнення вантажу…". Згідно цього ж листа за вих. №2754-31 від 19.04.2018 вбачається, що Приватним акціонерним товариством "СК "ПЗУ Україна" не прийнято рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування Компанії "Золотий Лев".

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч. 1 статті 352 Господарського кодексу України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

У відповідності до ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування) (ст. 980 Цивільного кодексу України).

01.09.2015 між Східно-Українська компанія "Золотий Лев" Товариство з обмеженою відповідальністю (експедитор) та Акціонерне товариство "Виробниче об`єднання "Конті" (клієнт) укладено договір транспортного експедирування №0270/9/15 від 01.09.2015, відповідно до п.1.1. якого експедитор зобов`язаний на свій ризик забезпечити виконати самостійно перевезення вантажу або з допомогою залучених осіб експедирування вантажу автомобільним транспортом по території України та/або міжнародних автомобільних перевезень за її межі, а також надати інші послуги обговорені даним договором або додатковими угодами до нього, пов`язані з перевезенням/експедирування вантажу, а клієнт зобов`язується оплатити прийняті послуги експедитора.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

За змістом статті 4 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання різних форм власності, які для виконання доручень клієнтів чи відповідно до технологій роботи можуть мати: склади, різні види транспортних засобів, контейнери, виробничі приміщення тощо. Експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України. Транспортно-експедиторську діяльність можуть здійснювати як спеціалізовані підприємства (організації), так і інші суб`єкти господарювання.

Згідно з п.2.1. договору експедирування умови страхування вантажу передбачаються за домовленістю сторін, що відображається в заявці. Дані умови не розповсюджуються на види обов`язкового страхування відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.2.2. договору експедирування передбачено, що на певний період надання послуг сторони підписують генеральну заявку, форма якої зазначена в Додатку №1 до даного договору, в якому передбачено маршрути перевезення, вартість, а також гарантована кількість рейсів, які повинен виконати експедитор в зазначений період, при умові, що клієнтом буде подано відповідна заявка на кожен рейс. Генеральна заявка оформлюється письмово і може бути підписана сторонами по електронній пошті (у відсканованому вигляді) або по факсимільному зв`язку. Оформлення і підписання таким чином генеральної заявки має юридичну силу.

Згідно з п.2.4. договору експедирування навантаження і розвантаження вантажу забезпечується клієнтом. Проте може виконуватись і експедитором договореної сторони, зазначеної в заявці. В будь-якому випадку, експедитор забезпечує присутність своїх уповноважених осіб при навантажені вантажу в місці навантаження і розвантаження в місці призначення.

Вантаж вважається прийнятим до перевезення експедитором з моменту підписання уповноваженим представником експедитора товарно-транспортної накладної або міжнародної товарно-транспортної накладної CMR. При перевезені кондитерських виробів експедитор не несе відповідальність за фактичний асортимент в ящиках (місцях), не перевіряє термін придатності вантажу (п. 2.7. договору експедирування).

В межах укладеного договору транспортного експедирування №0270/9/15 від 01.09.2015 та згідно заявки на перевезення вантажу 09.11.2017 позивач зобов`язався організувати та здійснити перевезення вантажу АТ "ВО "Конті" на умовах, визначених в заявці.

З метою виконання взятих на себе зобов`язань позивач (замовник) уклав договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №10111701Д від 10.11.2017 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Карго Транс Лайн" (перевізник), відповідно до п.1.1. якого замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання щодо забезпечення доставки вантажів (надалі "Вантаж") автомобільним транспортом по території України згідно заявок замовника (надалі - "Заявка-договір"). Маршрут найменування вантажу, кількість, спосіб перевезення та вимоги до транспортного засобу, особливі умови та інші умови виконання послуг оговорюється в Заявках-договорах, які додаються до договору, і є невід`ємною його частиною.

На виконання умов договору перевезення вантажу, позивач надав Товариству з обмеженою відповідальністю "Карго Транс Лайн" заявку-договір №18146 від 10.11.2017 на перевезення вантажу автомобільним транспортом.

З вищезазначеної заявки вбачається, що маршрут перевезення вантажу з м. Києва до м. Дніпра, дата завантаження - 10.11.2017, дата доставки вантажу - 11.11.2017, найменування вантажу - ТНП, автомобіль - Рено магнум НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_4 .

15.11.2017 виявлено, що вантаж не прибув до місця призначення та не був переданий вантажоодержувачу, а також був відсутній телефонний зв`язок з компанією-перевізником та водієм, що свідчило про викрадення вантажу.

В той же день (15.11.2017) позивач в особі уповноваженого представника Денисової Л.І. заявила про правопорушення, що має ознаки злочину за ст. 190 Кримінального кодексу України, до правоохоронних органів. На даний час порушено кримінальне провадження №0002408 за ч.3 ст. 190 Кримінального кодексу України. Слідство триває.

15.11.2017 позивач в особі уповноваженого представника Денисової Л.І. заявив до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" про страховий випадок згідно умов договору добровільного страхування відповідальності експедитора №312..0086 від 28.02.2017. Страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у порядку та строки, передбачені договором страхування. Позивачем надано страховику всі необхідні та додаткові затребувані документи та пояснення щодо цього страхового випадку.

Щодо перевезення вантажу були оформлені всі необхідні товарно-супровідні документи, а саме: товарно-транспортна накладна №ТН003280 від 10.11.2017, видаткова накладна №1077 від 10.11.2017, видаткова накладна №1076 від 10.11.2017, та передані водію для супроводження вантажу.

Згідно з п.п.2.1.7 п.2.1. договору страхування передбачено, що правомочним одержувачем є фізична або юридична особа, яка зафіксована в дорожньо-транспортній накладній як вантажоодержувач, і володіє правом власності та вантаж або уповноважена належним чином іншою юридичною особою або фізичною особою на одержання вантажу.

В товарно-транспортній накладній №ТН003280 від 10.11.2017 вантажоодержувачем вантажу зазначено - ПАТ "ВО "Конті", на отримання вантажу в місці розвантаження від імені якого уповноважений ОСОБА_6 згідно довіреності. Відсутність підпису ОСОБА_6 у товарно-транспортній накладній, свідчить про те, що вантаж не був доставлений до місця розвантаження та не був переданий правомочному одержувачу, оскільки вантаж було викрадено на маршруті перевезення і до місця призначення він не доїхав.

В той же час підпис водія ОСОБА_4 - як представника перевізника/експедитора - в товарно-транспортній накладній №ТН003280 від 10.11.2017 свідчить про прийняття вантажу виключно для перевезення, та не може розцінюватися як видача вантажу неправомочному одержувачу.

Позивач отримав від АТ "ВО "Конті" претензію вих. №995/11/350 від 17.11.2017 на суму 728 858,12грн. компенсації збитків за втрачений вантаж. Такий розмір збитків обумовлений умовами договору транспортного експедирування №0270/9/Є15 від 01.09.2015 (діє з урахуванням додаткової угоди №2 від 001.09.2016) між Компанією "Золотий Лев" та АТ "ВО "Конті".

Компанія "Золотий Лев" направила відповідь на вказану претензію, якою просила переглянути АТ "ВО "Конті" порядок розрахунку збитків та зменшити розмір у відповідності до чинного законодавства.

В результаті цього, АТ "ВО "Конті" направило на адресу Компанії "Золотий Лев" лист за вих. №174/11 від 23.03.2018 року, яким повідомила, що розглянувши відповідь експедитора на претензію клієнта, АТ "ВО "Конті" зменшує розмір заявлених до відшкодування збитків та зобов`язує Компанію "Золотий Лев" сплатити збитки в розмірі 453 460,59грн. згідно супровідних документів на товар.

Господарським судом міста Києва встановлено, що Компанія "Золотий Лев" двічі направляло претензію перевізнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Карго Транс Лайн" про відшкодування збитків за втрачений вантаж згідно договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 10111701Д від 10.11.2017. Проте перевізник відмовився приймати кур`єрське та поштове відправлення з такою претензією.

Матеріали справи свідчать, що Компанія "Золотий Лев" повністю виконало всі умови договору добровільного страхування відповідальності експедитора № 312.994110091.0086 від 28.02.2017 надало всі необхідні та запитувані додатково документи і пояснення щодо страхового випадку та всебічно сприяла розслідуванню страховиком обставин події.

Проте у вказані строки відповідач не надав позивачеві рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування та не здійснив виплату страхового відшкодування, чим порушив умови договору страхування та положення чинного законодавства України.

Частино 1 статті 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховим ризиком визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, що передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

В силу ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Дана норма узгоджується з п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування".

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з п.11.3 договору добровільного страхування відповідальності експедитора №312.994110091.0086 від 28.02.2017 після одержання повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" (страховик) було зобов`язане:

п.п. 11.3.1. розслідувати обставини події і визначити розмір страхового відшкодування у відповідності з положеннями п. 10 Договору;

п.п. 11.3.2. після одержання всіх необхідних документів по події, що має ознаки страхового випадку, протягом десяти робочих днів прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування;

п.п.11.3.3. якщо було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, у письмовій формі повідомити про це страхувальнику з обгрунтуванням причин відмови протягом п`яти робочих днів з моменту прийняття такого рішення.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що позивачем не доведено розміру збитків, які має відшкодувати відповідач, а саме не надано доказів фактичного відшкодування збитків, завданих позивачем третій особі.

Такі твердження відповідача судова колегія вважає необгрунтованими належним чином, з огляду на наступне.

Договором добровільного страхування відповідальності експедитора №312.994110091.0086 від 28.02.2017 страхова сума по кожному страховому випадку встановлена в розмірі 62 500,00 USD, що еквівалентно 1 742 827,50 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют (100 доларів СІЛА = 2788,5240 грн.), встановлених Національним Банком України на 28.08.2018 року (на день складання та підписання цієї позовної заяви).

Прямий збиток, якого зазнав страхувальник (Компані "Золотий Лев") становить 453 460,59грн., що дорівнює вартості втраченого (викраденого) вантажу, підтверджується належними товаросупровідними документами та претензією власника вантажа (АТ "ВО "Конті").

Отже, передбачена договором страхування страхова сума повністю покриває суму страхового відшкодування, виплату якого має здійснити відповідач на користь позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що згідно положень п.11.3. договору страхування відповідач повинен був сплатити позивачу страхову виплату у строк до 19.04.2018 року включно. Проте станом на час розгляду справи не здійснив таку виплату, чим допустив прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія вважає, що відповідачем не правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 453 460,59 грн. підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 5955,68 грн. пені.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.14.2.3. договору страхування страховик зобов`язаний виплачувати страхове відшкодування в порядку і в строки, встановлені цим договором. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пеню у розмірі 0,01% від суми за кожен день простроченні, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Розрахунок пені, здійснений позивачем є арифметично вірним та обґрунтованим, а тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення пені повністю в сумі 5985,68грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на наявність прострочення грошового зобов`язання, позивач нарахував відповідачу борг з урахуванням 3% річних від простроченої суми в розмірі 4919,74 грн. за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Розрахунок суми 3% річних, здійснений позивачем є арифметично вірним та обґрунтованим, а тому господарський суд м. Києва дійшов вірного висновку про стягнення 3% річних у повному розмірі в сумі 4919,74 грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі № 910/11707/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11707/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 12.06.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

А.І. Мартюк