ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" червня 2019 р. Справа № 924/331/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , м. Хмельницький

до Хмельницького заводу Полімер, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , м. Хмельницький

про визнання недійсним п. 14 рішення загальних зборів КП Хмельницького заводу Полімер, оформленого протоколом №4 від 20.08.2007 р.

за участю представників:

позивача: Панькова О.Ю. - згідно з ордером №024607 від 06.05.2019 р.

відповідача: ОСОБА_4 І. - згідно з ордером №1000046 від 06.05.2019 р.

третьої особи - Марущак Е.Б.: Цюпик О.В. - згідно з ордером №008313 від 03.05.2019 р.

третьої особи - Звезди О.Л.: Горбань О.В. - згідно з ордером №011300 від 14.05.2019 р.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: ОСОБА_1 , м. Хмельницький звернулась до суду з позовом до Хмельницького заводу Полімер, м. Хмельницький про визнання недійсним п. 14 рішення загальних зборів КП Хмельницького заводу Полімер (), оформленого протоколом №4 від 20.08.2007 р.

Ухвалою суду від 15.04.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 07.05.2019 р., яке відкладено на 14.05.2019 р.

Ухвалою суду від 14.05.2019 р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; підготовче засідання у справі відкладено на 27.05.2019 р. У засіданні 27.05.2019 р. постановлено ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні на 29.05.2019 р.

Ухвалою суду від 29.05.2019 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11.06.2019 р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що спірний пункт рішення загальних зборів КП Хмельницького заводу Полімер (перейменовано у Хмельницький завод Полімер), оформленого протоколом №4 від 20.08.2007 р., прийнятий з порушенням вимог статуту Хмельницького заводу Полімер, а саме: із неналежним оформленням процедури виходу його співвласників. Зокрема, заяв про вихід зі складу членів підприємства позивач не подавала, загальними зборами та/або ліквідаційною комісією подібних питань не розглядалось; рішення підписане не головою і секретарем зборів, а членами ліквідаційної комісії. Зауважила, що рішення фактично не виконане і позивач залишається членом підприємства. Стверджує, що оскільки підприємство є діючим, оскаржуваний пункт фактично порушує корпоративні права позивача. Повідомила, що про порушення статуту підприємства їй стало відомо зі змісту остаточних рішень у справі №924/377/16 за позовом ОСОБА_2 до Хмельницького заводу "Полімер".

Відповідач у відзиві (від 26.04.2019 р.), посилаючись на умови п. п. 3.1, 3.3 статуту відповідача, зазначив, що на час існування спірних правовідносин членство у підприємстві пов`язувалось із трудовою участю та перебуванням у трудових відносинах. Звернув увагу на те, що позивач у 2007 р. припинила трудові відносини з відповідачем і, виходячи з дати звільнення, таке припинення здійснювалось на виконання оспореного пункту рішення загальних зборів. Посилаючись на п. 3.1 статуту відповідача (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), положення ст. 167 ГК України, повідомив, що позивач отримала вартість своєї частки у майні підприємства. Вважає, що спірний пункт рішення загальних зборів фактично виконаний, а позивач не є суб`єктом будь-яких корпоративних прав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 Е. ОСОБА_6 . у поясненнях (від 27.05.2019 р.) зауважила, зокрема, що позивач не довів наявності свого права чи інтересу, які вважає порушеними відповідачем, не надав документів щодо підтвердження статусу співвласника колективного підприємства Завод Полімер. Посилається на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 р., залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 р. та постановою Вищого господарського суду України від 05.1.2016 р. у справі №924/377/16, яким рішення загальних зборів співвласників КП "Завод Полімер" від 03.11.2011 р., оформлене протоколом №1, від 08.11.2011 р., оформлене протоколом №2, від 17.11.2011 р., оформлене протоколом №3, на підставі яких відповідач відновив діяльність, визнано недійсними. Відтак, вважає, що Хмельницький завод Полімер є недіючим, фактично єдиною правомірною реєстраційною дією залишилась реєстраційна дія від 08.12.2006 р. щодо припинення юридичної особи в процесі ліквідації. Зазначила, що позивачеві завчасно було відомо про пропуск нею строків позовної давності щодо звернення до суду, оскільки вона підписувала документ, який просить визнати недійсним.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові .

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов.

Представники третіх осіб проти задоволення позову заперечили, вказуючи на необґрунтованість позовних вимог.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Відповідно до статуту колективного підприємства заводу "Полімер", затвердженого рішенням загальних зборів організації орендарів Хмельницького заводу "Полімер", оформленим протоколом №10 від 02.03.1994 р. (зареєстровано розпорядженням Хмельницької міської адміністрації від 28.04.1994 р. №1083), колективне підприємство завод "Полімер" (підприємство) є колективним підприємством, яке має право юридичної особи та здійснює свою діяльність на підставі цього статуту у відповідності із законодавством України з метою одержання відповідного прибутку (доходу) (п. 1.1 статуту).

Підприємство створене організацією орендарів Хмельницького заводу "Полімер", зареєстровано розпорядженням Хмельницької міської адміністрації від 12.03.1993 р. №519, яка здійснила викуп державного майна, зданого в оренду, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.01.1994 р. (зареєстрований розпорядженням Хмельницької міської адміністрації від 02.02.1994 р. №263) (п. 1.2 статуту).

Згідно з п. 1.3 статуту власником підприємства є колектив членів підприємства, який щодо відносин власності і в частині затвердження цього статуту є правонаступником організації орендарів Хмельницького заводу "Полімер".

Підприємство є правонаступником щодо прав і обов`язків (майнових та по трудових відносинах) орендного підприємства заводу "Полімер" (п. 1.4 статуту).

Пунктом 3.1 статуту передбачено, що членами підприємства є його працівники (співвласники майна), що входили до складу організації орендарів, в її складі взяли участь у викупі державного майна та по кожному з яких визначено вклад у майні підприємства.

Члени підприємства одночасно виступають у двох ролях: як співвласники майна - обирають правління, одержують частину прибутку та інше відповідно до прав членів підприємства; як наймані працівники - виконують обумовлені трудовим договором (контрактом) роботу, одержують відповідну заробітну плату (п. 3.2 статуту).

Відповідно до п. 3.6 статуту член підприємства має право, зокрема на вихід зі складу членів підприємства; на одержання вартості вкладу при виході (виключенні) із членів підприємства і звільненні у порядку, встановленому загальними зборами.

Вихід з членів підприємства здійснюється шляхом подачі заяви про вихід з членів підприємства до правління підприємства, яка розглядається протягом 10 днів з моменту її подавання. Працівнику, який вибув з членів підприємства, виплачується частка вартості майна підприємства пропорційно його вкладу в цьому майні. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому працівник вийшов зі складу членів підприємства, протягом 12 місяців від дня виходу (п. 3.8 статуту).

У п. 7.1 статуту зазначено, що вищим керівним органом підприємства є загальні збори, в яких беруть участь члени підприємства.

Згідно з п. 7.7 статуту загальні збори можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності підприємства.

Виключною компетенцією загальних зборів є, зокрема: прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію підприємства, затвердження порядку і строку проведення ліквідації, реорганізації, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу /при реорганізації - розподільного балансу/ вирішення питання про використання майна підприємства у зв`язку з ліквідацією (пп. "г" п. 7.7 статуту). З питань, що зазначені в пунктах "г" и / "к", рішення приймається, якщо за нього проголосували члени підприємства, які мають у сукупності 80 відсотків голосів, з решти питань - простою більшістю голосів. Рішення загальних зборів засвідчується протоколом, який підписується головою та секретарем зборів, на протоколі ставиться печатка підприємства.

У майні підприємства визначаються вклади членів підприємства (п. 8.1 статуту).

За умовами п. 8.4 статуту члену підприємства, який вибув з членів підприємства, припинив трудові відносини з підприємством, а також спадкоємцям померлого члена підприємства виплачується вартість майна підприємства, пропорційна його вкладу згідно п. 3.8 цього статуту.

Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України.

Рішенням загальних зборів співвласників Хмельницького КП "Полімер", оформленим протоколом №4 від 14.04.1999 р., затверджено зміни до статуту колективного підприємства "Завод Полімер", якими, зокрема викладено в новій редакції п. 8.4 статуту: "Працівники-співвласники, які звільнені з колективного підприємства з будь-якої причини, а також спадкоємці померлого члена підприємства мають право самостійно вирішувати свою долю у загальному майні. Залишатися членом колективного підприємства з одержанням дивідендів згідно статуту або вийти із членів колективу з одержанням у загальному майні в грошовому виразі фактичної вартості майна згідно п. 3.8 статуту за рішенням загальних зборів"; доповнено статут п. 8.6: "Доля співвласника у викупі підприємства підтверджується сертифікатом, виданим на руки, який пронумерований і завірений підписом і печаткою. В сертифікаті відображені кошти: власні гроші; майновий сертифікат; орендне майно; розподілений прибуток".

Як убачається з рішення загальних зборів співвласників КП Хмельницького заводу "Полімер", оформленого протоколом №3 від 29.11.2006 р. (всього голосів - 1246, присутні - 1063 голоси), було одноголосно проголосовано за 1. ліквідацію підприємства та 2. вибори ліквідаційної комісії в складі 7 чоловік, в тому числі ОСОБА_7 .М.

Відповідно до протоколу №19 засідання ліквідаційної комісії КП "Хмельницького заводу "Полімер" від 24.04.2007 р. постановлено вибрати головою ліквідаційної комісії Хмельницького КП заводу "Полімер" Донченко Валентину Миколаївну.

Згідно з рішенням загальних зборів співвласників КП Хмельницького заводу "Полімер", оформленим протоколом №4 від 20.08.2007 р. (всього голосів - 1453, померлих - 215, присутніх на зборах - 1060), до порядку денного були включені питання: 1. Інформація голови ліквідаційної комісії про хід ліквідації КП заводу" Полімер". 2. Затвердження балансу станом на 01.08.07. 3. Розподіл коштів між співвласниками, отриманих від продажу майна. 4. Питання про утримання позики з співвласників, які брали позику на будівництво, та не повернули її. 5. Порядок видачі грошей /частки в спільному майні/ КП заводу "Полімер" співвласникам та спадкоємцям та відрахування податків. 6. Вихід учасників Загальних зборів з числа співвласників КП заводу "Полімер".

Зокрема, у протоколі зазначено, що по шостому питанню слухали ОСОБА_8 , яка сказала, що майна та грошей на заводі "Полімер" не має, тому загальним зборам необхідно прийняти рішення про вихід з числа співвласників КП Хмельницький завод "Полімер" та ліквідувати завод, щоб не платити інші додаткові податки та збори на його утримання.

Так, було постановлено, з-поміж іншого, роботу ліквідаційної комісії визнати задовільною; затвердили проміжний баланс на 31.07.07 р.; розподілили 1000000 грн. між співвласниками та їх спадкоємцями згідно статуту підприємства та частки кожного співвласника в спільному майні заводу у відсотковому виразі; заключити договір з Укрсоцбанком про відкриття поточних рахунків в банку для одержання грошей співвласниками та їх спадкоємцями.

Також згідно з п. 14 рішення було вирішено вийти з числа співвласників колективного підприємства "Полімер" усім співвласникам та ліквідувати КП Хмельницький завод "Полімер".

У матеріали справи відповідачем надано копію списку від 10.09.2007 р. членів співвласників, які отримали частку в спільному майні КП "Завод Полімер" при виході зі складу співвласників. Зокрема, до списку включено ОСОБА_2 . із зазначенням суми виплаченої частки в розмірі 5178,82 (№ з/п 79); Звезда О.Л. із зазначенням суми виплаченої частки в розмірі 4047,47 (№ з/п 126); Донченко В.М із зазначенням суми виплаченої частки в розмірі 4533,47 (№ з/п 186). Список містить підпис голови ліквідкомісії - ОСОБА_9 М. ОСОБА_10 .

У матеріалах справи наявна копія трудової книжки ОСОБА_1 , в якій містяться, зокрема записи за №8 про призначення 24.04.2007 р. головою ліквідаційної комісії заводу "Полімер", за №9 - про звільнення 31.12.2007 р. з роботи у зв`язку з ліквідацією заводу.

Згідно з наказом (розпорядженням) №25 про припинення трудового договору від 31.12.2007 р. ОСОБА_1 звільнено з посади голови ліквідаційної комісії з 31.21.2007 р.; причина звільнення: ліквідація підприємства; основа звільнення: пр. №3 від 29.11.06 рішення зборів.

У матеріалах справи наявна копія нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_1 від 14.11.2011 р., адресованої загальним зборам Хмельницького КП завод "Полімер", в якій повідомляє про вихід зі складу Хмельницького колективного підприємства завод "Полімер", яке знаходиться в м. Хмельницький по вул. Пілотській, 77/3. У заяві зазначено, що майнових та інших претензій до Хмельницького колективного підприємства завод "Полімер" не має.

Також надано копії платіжних доручень з призначенням платежу "зарах для видачі готівк з рах фіз осіб частки в спільному майні заводу полімер зг списків без ПДВ": від 12.09.2007 р. №118 на суму 501187,53 грн., від 14.09.2007 р. №123 на суму 174572,97 грн., від 27.09.2007 р. №139 на суму 64087,98 грн., від 07.11.2007 р. №155 на суму 19263,32 грн., від 28.12.2007 р. №188 на суму 17861,55 грн.

Третіми особами до матеріалів справи долучено копії сертифікатів КП "Завод Полімер", видані співвласникам КП "Завод Полімер" про те, що вони внесли в викуп підприємства кошти, а саме: сертифікат №17, виданий 1996 р. ОСОБА_2 вартістю 1050000 крб. (власні гроші в сумі 500000 крб., орендне майно в сумі 5577350 крб., розподілений прибуток в сумі 2147620 крб.); сертифікат №123, виданий 1996 р. ОСОБА_3 вартістю 1050000 крб. (орендне майно в сумі 4126000 крб., розподілений прибуток в сумі 2076550 крб.)

У матеріали справи надано копії протоколів, відповідно до яких:

- 03.11.2011р. рішенням загальних зборів співвласників КП заводу "Полімер" було прийнято рішення (протокол №1 від 03.11.2011р.) про відміну рішення загальних зборів співвласників Хмельницького Колективного підприємства заводу "Полімер" від 29.11.2006р., оформленого протоколом №3;

- 08.11.2011р. рішенням загальних зборів співвласників КП заводу "Полімер" було прийнято рішення (протокол №2 від 08.11.2011р.), відповідно до якого було вирішено прийняти до складу співвласників КП "Завод Полімер" Галкіна В. ОСОБА_11 та внесено відповідні зміни до Статуту підприємства;

- 17.11.2011 р. рішенням загальних зборів співвласників КП заводу "Полімер" було вирішено (протокол №3 від 17.11.2011р.) про вихід зі складу співвласників підприємства ОСОБА_10 В.М. та ряд інших питань, пов`язаних із діяльністю підприємства, в тому числі зміну найменування підприємства на Хмельницький завод "Полімер".

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016 р. у справі №924/377/16, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 р., постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2016 р., задоволено повністю позов ОСОБА_2 до Хмельницького заводу "Полімер" про визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників КП "Завод Полімер" від 03.11.2011 р., оформленого протоколом зборів №1; від 08.11.2011 р., оформленого протоколом зборів №2; від 17.11.2011 р., оформленого протоколом зборів №3.

Судами зазначено, що зі змісту протоколу №4 від 20.08.2007 року вбачається, що рішення приймалось загальними зборами колективного підприємства, хоча протокол підписано головою ліквідаційної комісії та її членами. При цьому не доведено автоматичного вибуття співвласників зі складу членів КП "Заводу "Полімер" у 2007р. у зв`язку з ліквідацією підприємства відповідно до рішення загальних зборів від 20.08.2007 р., оформленого протоколом №4.

У матеріали справи подано вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.09.2016 р. у справі №686/18210/15-к, залишений без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28.11.2016 р. та постановою Верховного Суду від 26.03.2019 р., яким ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України (епізод від 03.11.2011); ч. 1 ст. 358 КК України (епізод від 08.11.2011); ч. 1 ст. 358 КК України (епізод від 17.11.2011); ч. 4 ст. 358 КК України щодо підроблення рішення загальних зборів співвласників протокол №1 від 03.11.2011, протокол №2 від 08.11.2011, протокол №3 від 17.11.2011 та використання завідомо підробленого документа.

Також надано копію постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.07.2017 р. у справі №686/2141/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Хмельницький завод Полімер про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, якою позов задоволено. Було визнано протиправними (недійсними) реєстраційні записи (реєстраційні дії): - №3004183 від 03 листопада 2011 року про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи; - №4004183 від 09 листопада 2011 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна складу або інформації про засновників); - №5004183 від 17 листопада 2011 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування; зміна статутного або складеного капіталу, зміна видів діяльності, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників); -№6004183 від 17 листопада 2011 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів); - №7004183 від 18 травня 2012 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна видів діяльності); - №8004183 від 24 травня 2012 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників); - №9004183 від 23 серпня 2012 року про підтвердження відомостей про юридичну особу (зміна додаткової інформації); -№1004183 від 19 квітня 2013 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами до установчих документів (зміна видів діяльності); -№1004183 від 25 червня 2013 року про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни); - №2004183 від 15 квітня 2015 року про підтвердження відомостей про юридичну особу (зміна додаткової інформації); зобов`язано державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вищезазначені реєстраційні записи (реєстраційні дії).

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Положеннями ст. 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею ст. 15 ЦК України унормовано право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами права. Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Позивач у позові просить визнати недійсним п. 14 рішення загальних зборів КП Хмельницького заводу Полімер, оформленого протоколом №4 від 20.08.2007 р. , відповідно до якого було вирішено вийти з числа співвласників колективного підприємства "Полімер" усім співвласникам та ліквідувати КП Хмельницький завод "Полімер". Підставою визнання спірного пункту рішення недійсним зазначає порушення положень статуту відповідача щодо порядку виходу з його членів (зокрема, п. п. 3.8, 8.4.), підписання рішення не головою та секретарем зборів (п. 7.7). При цьому вказує на порушення корпоративних прав щодо участі в управлінні справами підприємства, отримання дивідендів від діяльності підприємства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

При цьому згідно ст. 55 ГК України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

На час створення колективне підприємство як організаційно-правова форма здійснення господарської діяльності створювалось і діяло відповідно до положень Закону України Про підприємства в Україні.

У подальшому, у ст. 62 ГК України було встановлено, що підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

Частинами 1, 5 ст. 63 ГК України встановлено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи); підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади; державне підприємство, що діє на основі державної власності; підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності); спільне комунальне підприємство, що діє на договірних засадах спільного фінансування (утримання) відповідними територіальними громадами - суб`єктами співробітництва. Україні можуть діяти також інші види підприємств, передбачені законом.

Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Згідно з п. п. 1.1, 3.1, 4.4. статуту колективного підприємства "Завод "Полімер" (1994р.), затвердженого зборами, підприємство діє на підставі статуту, статутний капітал якого (майно) формують, зокрема грошові та матеріальні внески членів підприємства.

Відповідно до р. 7 статуту підприємства вищим керівним органом є загальні збори членів підприємства, які можуть приймати рішення з будь - яких питань діяльності підприємства.

Рішення загальних зборів учасників є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму ; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах ; відсутність протоколу загальних зборів.

Зазначене відповідає позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі №927/699/17, від 27.03.2018 р. у справі № 904/943/15, від 28.03.2018 р. у справі №910/22291/16, та відображено в п. п. 2.12, 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин №4 від 25.02.2016 року.

Крім того, під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід, зокрема з`ясувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання (п. п. 11, 19 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008 р., п. п. 2.1, 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 р. №4).

Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову (постанова Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі №927/699/17).

Положеннями статуту колективного підприємства заводу "Полімер" передбачено право на вихід з членів підприємства та отримання частки в його майні, порядок його реалізації. Зокрема, у пункті 3.8 статуту (в редакції 1994 року) зазначено, що вихід з членів підприємства здійснюється шляхом подачі заяви про вихід з членів підприємства до правління підприємства, яка розглядається протягом 10 днів з моменту її подання працівники-співвласники, які звільнені з колективного підприємства з будь-якої причини, а також спадкоємці померлого члена підприємства мають право самостійно вирішувати свою долю у загальному майні. Залишатися членом колективного підприємства з одержанням дивідендів згідно статуту або вийти із членів колективу з одержанням у загальному майні в грошовому виразі фактичної вартості майна згідно п. 3.8 статуту за рішенням загальних зборів.

Судом зважається, що у пункті 4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин №4 від 25.02.2016 року зазначено, зокрема, що вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства.

У матеріалах справи наявна нотаріально засвідчена заява позивача від 14.11.2011 р., адресована загальним зборам Хмельницького КП завод "Полімер", про вихід зі складу Хмельницького колективного підприємства завод "Полімер" та відсутність майнових та інших претензій до Хмельницького колективного підприємства завод "Полімер".

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, заяву позивача про вихід зі складу підприємства, як передбачено п. 3.8 статуту, беручи до уваги відсутність доказів пов`язаності виходу позивача згідно заяви від 14.11.2011 р. із прийняттям рішення загальними зборами КП Хмельницького заводу Полімер, оформленого протоколом від 20.08.2007 р. №4, а саме: з п. 14 про вихід всіх учасників зі складу співвласників, що оскаржується, суд зазначає, що позивачем не надано доказів, які би підтверджували порушення оспореним пунктом рішення корпоративних прав позивача.

З приводу тверджень позивача про порушення оспореним пунктом рішення вимог статуту Хмельницького заводу Полімер, а саме: неналежно оформлено процедуру виходу його співвласників, судом зауважується, що оспореним пунктом рішення процедура виходу співвласників підприємства не врегульована, оскільки на час прийняття оспореного рішення зазначена процедура була врегульована п. 3.8 статуту, який передбачав подання членами підприємства відповідних заяв про вихід. Тобто зі змісту спірного пункту рішення убачається, що останнє має декларативний характер, натомість його реалізація повинна здійснюватись у передбачений статутом спосіб.

Крім того, судом зважається, що у справі №924/377/16 суди дійшли висновку про відсутність автоматичного виходу співвласників зі складу членів КП "Завод Полімер" у 2007 році саме в зв`язку з ліквідацією цього колективного підприємства після прийняття загальними зборами рішення від 20.08.2007, оформленого протоколом №4, оскільки з матеріалів справи не вбачається як складання ліквідаційною комісію остаточного ліквідаційного балансу та його затвердження членами КП "Завод Полімер", так і внесення до ЄДРПОУ запису про припинення Заводу. З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції у постанові від 05.12.2016 р. у справі №924/377/16 зазначив, що рішення загальних зборів від 20.08.2007 про ліквідацію КП "Завод Полімер" залишилося невиконаним, а сама ліквідаційна процедура незавершеною.

З огляду на зазначене, позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено порушення у зв`язку з прийняттям оспореного пункту рішення її корпоративних прав і яким чином ці права були порушені, а також наявності підстав для визнання недійсним оскарженого пункту рішення загальних зборів КП Хмельницького заводу Полімер.

При цьому з урахуванням недоведеності порушення корпоративних прав позивача твердження позивача про підписання рішення не головою та секретарем зборів, а головою ліквідаційної комісії та її членами, не може слугувати достатньою, самостійною та безумовною підставою для визнання такого рішення недійсним. Зазначене слідує також з роз`яснень, наведених у п. 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин №4 від 25.02.2016 року, згідно з якими не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Будь-якого обґрунтування та доведення відповідними доказами впливу підписання рішення головою ліквідаційної комісії та її членами на його прийняття суду не подано. При цьому зі змісту рішення слідує, що рішення приймалось загальними зборами колективного підприємства, а також звертається увага на те, що рішення підписане самим позивачем.

Інших порушень, які могли би бути підставою для визнання недійсним спірного пункту рішення, позивач не навів. Також судом береться до уваги те, що позивачем не оспорюється процедура проведення зборів (порядок скликання зборів, правомочність тощо).

Одночасно судом враховується, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки, неодноразово зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, беручи до уваги заяву позивача про вихід зі складу Хмельницького колективного підприємства завод "Полімер" від 14.11.2011 р., суд доходить висновку, що визнання недійсним спірного пункту рішення (2007 р.) не матиме наслідком поновлення прав позивача.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності та положення законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому звертається увага на те, що, зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_12 Миколаївни, м. Хмельницький до Хмельницького заводу Полімер, м. Хмельницький, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , м. Хмельницький, ОСОБА_3 , м. Хмельницький про визнання недійсним п. 14 рішення загальних зборів КП Хмельницького заводу Полімер (), оформленого протоколом №4 від 20.08.2007 р., відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 14.06.2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Яблунева, 17), 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 77/3), 4 - третій особі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), 5 - третій особі ОСОБА_13 .Л ОСОБА_14 ( АДРЕСА_2 ). Всім рек. з пов. про вруч.