Р І Ш Е Н Н Я

12 червня 2019 року Справа № 913/142/19

Провадження №1/913/142/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Алмамет Україна, смт. Володарське Нікольського району Донецької області

до відповідача Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 969520 грн. 75 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

Без виклику представників

Суть спору: про стягнення 662757 грн. 65 коп. боргу, 57504 грн. 08 коп. 3% річних та 249259 грн. 02 коп. інфляційних нарахувань за договором про надання сервісних послуг від 01.10.2007 № 067/2341.

Ухвалою від 26.03.2019 суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Публічне акціонерне товариство Алчевський коксохімічний завод, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, буд. 20А.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.

Так, 01.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (відповідачем, який виступив замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю Алмамет Україна (позивачем, як виконавцем) був укладений договір про надання сервісних послуг № 067/2341, за умовами якого виконавець зобов`язався за завданням замовника у визначений договором строк надавати сервісні послуги, які замовник мав оплачувати (п. 1.1 договору).

За змістом додаткової угоди № 1 від 27.05.2011 сторони уточнили найменування замовника - Публічне акціонерне товариство Алчевський металургійний комбінат.

Щодо строку дії цього правочину, то за умовами п. 7.1 його визначено як не менше 5 років з моменту виходу установки десульфурації на проектну потужність. У подальшому сторони неодноразово продовжувати строк дії договору, у т.ч. додатковою угодою № 10 до договору від 16.12.2015 продовжено строк дії договору до 31.12.2016.

Як свідчать матеріали справи, договір про надання сервісних послуг від 01.10.2007 № 067/2341 виконувався, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-0000015 від 31.08.2015 на суму 46575 грн. 00 коп., ОУ-0000017 від 31.08.2015 на суму 4760 грн. 53 коп., ОУ-0000019 від 30.09.2015 на суму 46575 грн. 00 коп., № ОУ-0000020 від 30.09.2015 на суму 6484 грн. 13 коп., № ОУ-00000022 від 31.10.2015 на суму 46575 грн. 00 коп., № ОУ-0000023 від 31.10.2015 на суму 4968 грн. 22 коп., № ОУ-0000026 від 30.11.2015 на суму 11228 грн. 16 коп., № ОУ-0000025 від 30.11.2015 на суму 46575 грн. 00 коп., № ОУ-0000029 від 31.12.2015 на суму 14757 грн. 12 коп., № ОУ-0000028 від 31.12.2015 на суму 46575 грн. 00 коп., № ОУ-0000003 від 31.01.2016 на суму 46575 грн. 00 коп. та коригувальним актом № ОУ-0000047 від 29.11.2016 про зменшення вартості робіт (послуг) на суму 8960 грн. 33 коп., № ОУ-0000004 від 31.01.2016 на суму 9486 грн. 72 коп., № ОУ-0000007 від 29.02.2016 на суму 46575 грн. 00 коп. та коригувальним актом № ОУ-0000048 від 29.11.2016 про зменшення вартості робіт (послуг) на суму 8960 грн. 33 коп., № ОУ-0000008 від 29.02.2016 на суму 8432 грн. 64 коп., № ОУ-0000011 від 31.03.2016 на суму 46575 грн. 00 коп. та коригувальним актом № ОУ-0000049 від 29.11.2016 про зменшення вартості робіт (послуг) на суму 8960 грн. 33 коп., № ОУ-0000012 від 31.03.2016 на суму 8111 грн. 52 коп., № ОУ-0000016 від 30.04.2016 на суму 46575 грн. 00 коп. та коригувальним актом № ОУ-0000050 від 29.11.2016 про зменшення вартості робіт (послуг) на суму 8960 грн. 33 коп., № ОУ-0000017 від 30.04.2016 грн. суму 9193 грн. 06 коп., № ОУ-0000021 від 31.05.2016 на суму 46575 грн. 00 коп. та коригувальним актом № ОУ-0000051 від 29.11.2016 про зменшення вартості робіт (послуг) на суму 8960 грн. 33 коп., № ОУ-0000022 від 31.05.2016 на суму 10274 грн. 59 коп., № ОУ-0000025 від 30.06.2016 на суму 46575 грн. 00 коп. та коригувальним актом № ОУ-0000052 від 29.11.2016 про зменшення вартості робіт (послуг) на суму 8960 грн. 33 коп., № ОУ-0000028 від 31.07.2016 на суму 46575 грн. 00 коп. та коригувальним актом № ОУ-0000053 від 29.11.2016 про зменшення вартості робіт (послуг) на суму 8960 грн. 33 коп., № ОУ-0000029 від 31.07.2016 на суму 7029 грн. 98 коп., № ОУ-0000036 від 31.08.2016 на суму 4561 грн. 25 коп., № ОУ-0000055 від 29.11.2016 на суму 37614 грн. 67 коп., № ОУ-0000056 від 29.11.2016 на суму 37614 грн. 67 коп., № ОУ-0000057 від 30.11.2016 на суму 37614 грн. 67 коп., а усього на суму 662757 грн. 65 коп.

Відповідно до п. 2.3 договору оплата послуг здійснюється замовником у строк до 10 числа кожного місяця, наступного за місяцем надання послуг.

Також у позові заявлені додаткові вимоги на підставі ст. 625 ЦК України у вигляді 3% в сумі 57504 грн. 08 коп. та інфляційних нарахувань у сумі 249259 грн. 02 коп. у зв`язку з порушенням строків оплати послуг.

У відзиві на позовну заяву від 10.04.2019 № 026/913/142/19 відповідач проти позову заперечує з посиланням на відсутність у нього будь-яких документів через захоплення підприємства, в тому числі оригіналів первинних бухгалтерських документів щодо правовідносин з позивачем, які виникли за укладеним договором.

Також відповідач заявляє про застосування правил позовної давності та наполягає, що за обставинами спору закінчився трирічний строк позовної давності до позовних вимог на суму 322669 грн. 83 коп. за відповідним розрахунком.

У відповіді на відзив від 22.04.2019 позивач доводи відповідача відхиляє та посилається на факт переривання строку позовної давності на підставі ст. 264 ЦК України вчиненням дій про визнання боргу, якими є покладення на третю особу виконання грошових зобов`язань, за угодою, яка виконувалась на суму 374625 грн. 65 коп.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ПАТ Алчевський коксохімічний завод, пояснення на позов не надані.

Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та його не повне задоволення з огляду на наступне.

Так, правове регулювання договірних зобов`язань щодо надання послуг здійснюється главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У відповідності до ст. 903 ЦК України, яка регулює проведення оплати за договором про надання послуг, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як було встановлено при розгляді справи, належне виконання позивачем зобов`язань по виконанню передбачених договором послуг підтверджено підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які вказані вище, на суму 662757 грн. 65 коп.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Як передбачено ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач у встановлений умовами договору строк борг не сплатив.

Таким чином матеріалами справи підтверджений факт прострочення виконання відповідачем зобов`язань по оплаті послуг на загальну суму 662757 грн. 65 коп., тобто право позивача є дійсно порушеним та він обґрунтовано звернувся до суду.

Відповідач заявляє про застосування правил позовної давності у три роки до вимог, починаючи з тих, що виникли за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 15 від 31.08.2015 та закінчуючи вимогами з акту № 8 від 29.02.2016 на загальну суму 322669 грн. 83 коп.

Позивач наполягає на тому, що відбулось переривання позовної давності за цими спірними вимогами через покладення виконання обов`язку на третю особу.

При розгляді справи судом встановлено, що угода № АМК-1978-2016-СГЛ про покладення на третю особу виконання грошових зобов`язань за договором № 067/2341 від 01.10.2007 (арк. справи 29-30) в копії, яка додана до позову, не підписана його сторонами - ПАТ Алчевський металургійний комбінат (відповідачем), ТОВ Алмамет Україна (позивачем) та ПАТ Алчевський коксохімічний завод (третя особа).

Примірник цієї угоди, наданий разом з усіма оригіналами документів, витребуваних судом, підписаний тільки позивачем, який пояснює це тим, що йому не повернули цей документ, який передавався в зону проведення антитерористичної операції, де знаходяться виробничі потужності підприємства відповідача. Проте, як вказано в угоді, її складено у м. Сєвєродонецьку 23.12.2016.

Суд не може погодитись з доводами позивача, що платіжне доручення від 07.03.2017 № 3613 (арк. справи 66) про часткове виконання ПАТ Алчевський коксохімічний завод грошових зобов`язань на суму 374625 грн. 65 коп. підтверджує згоду саме відповідача на це.

Так, згідно зі ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Як відомо, подальше виконання правочину його сторонами може свідчити про схвалення загалом договору (у разі підписання неповноважною особою) або згоду з суттєвими умовами, щодо яких сторони не дійшли згоди, але в тому разі, коли договір підписаний сторонами.

Втім, угода № АМК-1978-2016-СГЛ про покладення на третю особу виконання грошових зобов`язань за договором № 067/2341 від 01.10.2007 не підписана усіма сторонами, а тому суд робить висновок, що такого договору немає.

Щодо оцінки юридичного факту перерахування ПАТ Алчевський коксохімічний завод грошей за платіжним дорученням від 07.03.2017 № 3613 на суму 374625 грн. 65 коп. (арк. справи 66) позивачу, то цей письмовий доказ не підтверджує волі саме відповідача на таке перерахування.

Так, ст. 528 ЦК України передбачає, що виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.

Проте у ст. 264 ЦК України законодавець передбачив, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Пленум ВГС України у своїй постанові № 10 від 29.05.2013 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів роз`яснив, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати у тому числі часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Таким чином, платіжне доручення від 07.03.2017 № 3613 на суму 374625 грн. 65 коп. не підтверджує дій саме боржника (відповідача), чого вимагає закон, та не є частковою оплатою загальної суми боргу у розмірі 1096543 грн. 02 коп., оскільки вона складається з сум боргу за різними актами надання послуг, строки позовної давності за якими обчислюються окремо.

За таких обставин суд не може застосувати до спірних правовідносин переривання позовної давності через часткову сплату боргу третьою особою, а тому керується наступним.

У відповідності зі ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно відмітки пошти на конверті позивач звернувся до суду з позовом 19.03.2019.

За наступними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) строки оплати визначаються згідно умов п. 2.3 договору до 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, таким чином :

- № ОУ-0000015 від 31.08.2015 - 1023 грн. 09 коп. (залишок) 11.09.2015,

- № ОУ-0000017 від 31.08.2015 на суму 4760 грн. 53 коп. 11.09.2015,

- №ОУ-0000019 від 30.09.2015 на суму 46575 грн. 00 коп. 11.10.2015,

- № ОУ-0000020 від 30.09.2015 на суму 6484 грн. 13 коп. 11.10.2015,

- № ОУ-00000022 від 31.10.2015 на суму 46575 грн. 00 коп. 11.11.2015,

- № ОУ-0000023 від 31.10.2015 на суму 4968 грн. 22 коп. 11.11.2015,

- № ОУ-0000026 від 30.11.2015 на суму 11228 грн. 16 коп. 11.12.2015,

- № ОУ-0000025 від 30.11.2015 на суму 46575 грн. 00 коп. 11.12.2015,

- № ОУ-0000029 від 31.12.2015 на суму 14757 грн. 12 коп. 11.01.2016,

- № ОУ-0000028 від 31.12.2015 на суму 46575 грн. 00 коп. 11.01.2016,

- № ОУ-0000004 від 31.01.2016 на суму 9486 грн. 72 коп. 11.02.2016,

- № ОУ-0000008 від 29.02.2016 на суму 8432 грн. 64 коп. 11.03.2016.

За цими вимогами на загальну суму 247440 грн. 61 коп. позивач пропустив позовну давність у три роки.

Щодо актів № ОУ-0000003 від 31.01.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з урахуванням коригування) та № ОУ-0000007 від 29.02.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з урахуванням коригування), то суд вважає, що за ними, дійсно, відбулось переривання позовної давності через складення коригувальних актів № ОУ-0000047 від 29.11.2016 та № ОУ-0000048 від 29.11.2016 відповідно.

Як передбачено ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Коригувальні акти № ОУ-0000047 від 29.11.2016 та № ОУ-0000048 від 29.11.2016 складені належним чином, уповноваженими на це особами, у т.ч. відповідача, як і решта усіх первинних документів, доданих до справи.

При дослідженні матеріалів справи судом оглянуті усі додатково надані позивачем оригінали документів, витребуваних судом.

За таких обставин на суму 247440 грн. 61 коп. боргу слід відмовити через пропуск позивачем строку позовної давності, про що вказано вище.

Як відомо, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (ст. 266 ЦК України), тому на суми 24289 грн. 42 коп. 3% річних та 106673 грн. 08 коп. інфляційних втрат також слід відмовити.

Щодо решти позовних вимог, то вони є обґрунтованими на суму 415317 грн. 10 коп. боргу за наступними актами надання послуг: № ОУ-0000003 від 31.01.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням), № ОУ-0000007 від 29.02.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням), № ОУ-0000011 від 31.03.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням), № ОУ-0000012 від 31.03.2016 на суму 8111 грн. 52 коп., № ОУ-0000016 від 30.04.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням), № ОУ-0000017 від 30.04.2016 грн. суму 9193 грн. 06 коп., № ОУ-0000021 від 31.05.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням), № ОУ-0000022 від 31.05.2016 на суму 10274 грн. 59 коп., № ОУ-0000025 від 30.06.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням), № ОУ-0000028 від 31.07.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням), № ОУ-0000029 від 31.07.2016 на суму 7029 грн. 98 коп., № ОУ-0000036 від 31.08.2016 на суму 4561 грн. 25 коп., № ОУ-0000055 від 29.11.2016 на суму 37614 грн. 67 коп., № ОУ-0000056 від 29.11.2016 на суму 37614 грн. 67 коп., № ОУ-0000057 від 30.11.2016 на суму 37614 грн. 67 коп., та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку 3% річних то ці вимоги задовольняються частково на суму 33214 грн. 64 коп., виходячи з розрахунку позивача відносно сум, нарахованих за прострочення сплати боргу на загальну суму 415317 грн. 10 коп., який визнаний судом таким, що підлягає до стягнення.

Щодо інфляційних нарахувань, то їх розрахунок, зроблений у позові, не відповідає правилам, за якими індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п. 3.2 пленуму ВГС України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом зроблений наступний розрахунок інфляційних втрат за спірний період:

- акт № ОУ-0000003 від 31.01.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням) х 140,90974509 (березень 2016 року січень 2019 року) 37614,67 = 15388,06 грн.;

- акт № ОУ-0000007 від 29.02.2016 на суму 37614 грн. 67 коп. (з коригуванням) х 139,5145991 (квітень 2016 року січень 2019 року) 37614,67 = 14863,28 грн.;

- акт № ОУ-0000011 від 31.03.2016 (з коригуванням) на суму 37614,67 грн. х 134,796714 (травень 2016 року - січень 2019 року) 37614,67 = 13088,67 грн.

- акт № ОУ-0000012 від 31.03.2016 на суму 8111,52 грн. х 134,796714 (травень 2016 року - січень 2019 року) 8111,52 = 2822,54 грн.

- акт № ОУ-0000016 від 30.04.2016 (з коригуванням) на суму 37614,67 грн. х 134,66205205 (червень 2016 року - січень 2019 року) 37614,67 = 13038,02 грн.

- акт № ОУ-0000017 від 30.04.2016 на суму 9193,00 грн. х 134,66205205 (з червня 2016 року по січень 2019 року) 9193,00 = 3186,48 грн.

- акт № ОУ-0000021 від 31.05.2016 (з коригуванням) на суму 37614,67 грн. х 134,93191588 (липень 2016 року січень 2019 року) 37614,67 = 13139,52 грн.

- акт № ОУ-0000022 від 31.05.2016 на суму 10274,59 грн. х 134,93191588 (липень 2016 року січень 2019 року) 10274,59 = 3589,11 грн.

- акт № ОУ-0000025 від 30.06.2016 (з коригуванням) на суму 37614,67 грн. х 135,06698286 (серпень 2016 року січень 2019 року) 37614,67 = 13190,33 грн.

- акт № ОУ-0000028 від 31.07.2016 (з коригуванням) на суму 37614,67 грн. х 135,47340307 (вересень 2016 року січень 2019року) 37614,67 = 13343,20 грн.

- акт № ОУ-0000029 від 31.07.2016 на суму 7029,98 грн. х 135,47340307 (вересень 2016 року січень 2019року) 7029,98 = 2493,77 грн.

- акт № ОУ-0000036 від 31.08.2016 на суму 4561,25 грн. х 133,07799909 (жовтень 2016 року січень 2019 року) 4561,25 = 1508,77 грн.

- акт № ОУ-0000055 від 29.11.2016 на суму 37614,67 грн. х 126,03007754 (січень 2017 року січень 2019 року) 37614,67 = 9791,13 грн.

- акт № ОУ-0000056 від 29.11.2016 на суму 37614,67 грн. х 126,03007754 (січень 2017 року січень 2019 року) 37614,67 = 9791,13 грн.

- акт № ОУ-0000057 від 30.11.2016 на суму 37614,67 грн. х 126,03007754 (січень 2017 року січень 2019 року) 37614,67 = 9791,13 грн.

Усього до стягнення підлягає 139025 грн. 14 коп. інфляційних нарахувань.

За таких обставин позов задовольняється частково на суми 415317 грн. 10 коп. боргу, 33214 грн. 64 коп. 3% річних та 139025 грн. 14 коп. інфляційних нарахувань.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з підстав, вказаних вище, у т.ч. інфляційних втрат, розрахованих невірно.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 8813 грн. 35 коп. Решта судового збору покладається на позивача.

Оригінали документів, наданих позивачем разом із заявою від 30.05.2019 слід повернути ТОВ Алмамет Україна, смт. Володарське Нікольського району Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Алмамет Україна, смт. Володарське Нікольського району Донецької області до відповідача Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 969520 грн. 75 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, б. 20А, ідент. код 05441447 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Алмамет Україна, смт. Володарське Нікольського району Донецької області, вул. Підлісна, буд. 2А, ідент. код 35387782 415317 грн. 10 коп. боргу, 33214 грн. 64 коп. 3% річних, 139025 грн. 14 коп. інфляційних нарахувань та 8813 грн. 35 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 18.06.2019.

Суддя Н.М.Зюбанова