ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/4675/13

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

без виклику представників сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши заяву (вх. № 11484/19 від 10.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 63) додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/4675/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23,

до Малого приватного підприємства "Вікторія"

04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21,

про стягнення 14103,34 грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (далі позивач) до Малого приватного підприємства "Вікторія" (далі відповідач) про стягнення 14103,34 грн., з яких: 398,52грн. 3% річних, 1893,99 грн. інфляційних втрат, 8741,29 грн. курсової різниці та 3069,54 грн. пені, нарахованої внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 17.03.2008 № КФ89Т/З.

Позовні вимоги обґрунтовані угодами про заміну кредитора у зобов`язанні від 26.01.2011 № К-18-ТА та від 29.03.2013 № 29/03-13, відповідно до яких до позивача перейшло право вимоги до відповідача щодо сплати інфляційних втрат, 3% річних, штрафу, пені та курсової різниці, у зв`язку з порушенням останнім грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 17.03.2008 № КФ89Т/З, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю Тридента Агро.

Рішенням господарського суду Київської області від 28.01.2014 у справі № 911/4675/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС до Малого приватного підприємства "Вікторія" про стягнення 14103,34 грн., позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 8741,29 грн. курсової різниці, 397,14 коп. 3% річних, 306829 грн. пені, 1893,99 грн. інфляційних втрат, 999,81 грн. витрат на послуги адвоката та 1720,18 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення, 10.02.2014 у справі № 911/4675/13 господарським судом Київської області видано судовий наказ.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 130/19 від 28.05.2019) надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС від 27.05.2019 № 27-2/05 на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при виконанні наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014 у виконавчому провадженні № 53188009.

Скаргу обгрунтовано тим, що державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у період з 27.02.2019 по 27.05.2019 не вчинено необхідних дій, у визначений Законом України Про виконавче провадження строк, для примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 28.01.2014 у справі № 911/4675/13 за наказом господарського суду Київської області від 10.02.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.05.2019 розгляд скарги призначено на 06.06.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.06.2019 скаргу задоволено частково.

Через канцелярію господарського суду Київської області від скаржника надійшла заява про покладення додаткових судових витрат (вх. № 11484/19 від 10.06.2019).

За результатами розгляду заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а згідно з частиною 5 цієї ж статті - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин 1, 2 статті 221, статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до статті 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За приписами статті 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом враховано, що при поданні скарги скаржником не було визначено розмір його судових витрат, а відповідно до частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачене процесуальне право іншої сторони брати участь у встановленні судом співмірності таких витрат.

Ураховуючи вищенаведені вимоги законодавства, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового засідання з розгляду заяви (вх. № 11484/19 від 10.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу, з повідомленням учасників судового процесу.

Керуючись статтями 126, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Призначити судове засідання з розгляду заяви (вх. № 11484/19 від 10.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про покладення на Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/4675/13 на 20.06.2019 о 10:30 у приміщенні господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108 (зал судових засідань № 2).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 13.06.2019 та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення, яким завершиться розгляд заяви.

Суддя С.О. Саванчук