ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1173/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке" (52414, с. Маяк Солонянського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 30740883)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, с. Промінь Криничанського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 31004437)

про стягнення 541 191 грн. 35 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1209/19 від 25.03.2019р.), в якій просить стягнути з відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" 541 191 грн. 35 коп. - попередньої оплати, що виникла внаслідок непоставки товару відповідно до Договору поставки від 26.11.2018р. №12611.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке" (52414, с. Маяк Солонянського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 30740883) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, с. Промінь Криничанського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 31004437) про стягнення 541 191 грн. 35 коп. - залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме до суду: надати докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів - фіскальний чек та поштовий опис вкладення поштового відправлення з поіменним переліком документів.

В подальшому позивачем подано заяву (вх.№15758/19 від 08.04.2019р.) на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019р. у справі №904/1173/19.

Також позивачем було подано заяву (вх.№16055/19 від 09.04.2019р.), якою долучено до матеріалів справи документи на підтвердження повноважень представника позивача, а саме копію довіреності, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію посвідчення адвоката України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у клопотанні (вх.№18432/19 від 23.04.2019р.) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін просить проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, посилаючись на те, що: - позивач намагався в позасудовому порядку врегулювати спір шляхом направлення листів відповідачу спочатку з вимогою поставити товар, а згодом у зв`язку з неповним виконанням вимоги про поставку товару з вимогою повернути кошти; - вказана вимога також залишилась без виконання; - дана справа є важливою для позивача і він бажає викласти свою позицію не тільки на папері, а й у судовому засіданні; - для повного та всебічного встановлення обставин необхідно здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке" (52414, с. Маяк Солонянського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 30740883) про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Щодо повідомлення учасників провадження по справі господарський суд зазначає, що ухвалу суду від 11.04.2019р. про відкриття провадження у справі було направлено на юридичні адреси сторін та згідно інформації з офіційного сайту Укрпошти поштове відправлення на адресу позивача №155 вручено особисто - 27.05.2019р., про що свідчить реєстр від 11.04.2019р. №163 згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Україні з повідомленнями та витяг з сайту Укрпошта станом на 03.06.2019р., поштове відправлення на адресу відповідача №163 вручено особисто - 27.04.2019р., про що свідчить реєстр від 11.04.2019р. №163 згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Україні з повідомленнями та витяг з сайту Укрпошта станом на 03.06.2019р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Проте, відповідач відзиву на позов не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018р. між відповідачем - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт", як продавцем, та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке", як покупцем, було укладено Договір поставки №12611 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити селітру аміачну.

Одиниця виміру кількості товару: тонна; загальна кількість: згідно виставлених рахунків і видаткових накладних; якість згідно ГОСТу на цей вид товару (пункти 2.1 2.3 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах: доставка за адресою с. Маяк, Солонянський район, Дніпропетровської області.

Пунктами 4.1 4.4 Договору передбачено, що ціна визначається згідно виставлених рахунків і видаткових накладних; загальна вартість товару за договором - згідно виставлених рахунків і видаткових накладних; вартість товару може змінюватися за погодженням сторін; покупець здійснює 100% оплату шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунках постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було виставлено позивачу рахунки на оплату за товар - селітру аміачну у кількості 140 458 т. на загальну суму 1 526 999 грн. 75 коп., у тому числі: - від 26.11.2018р. №320 на суму 423 999 грн. 84 коп., від 28.11.2018р. №322 на суму 423 999 грн. 84 коп., від 14.12.2018р. №361 на суму 321 000 грн. 07 коп. та від 21.12.2018р. №373 на суму 358 000 грн. 00 коп. (а.с.15-18).

Позивачем було здійснено відповідачу оплату за поставку товару у сумі 1 526 999 грн. 68 коп., про що свідчать платіжні доручення від 26.11.2018р. №3376 на суму 423 999 грн. 84 коп., від 29.11.2018р. №3404 на суму 423 999 грн. 84 коп., від 14.12.2018р. №3488 на суму 321 000 грн. 00 коп. та від 21.12.2018р. №3524 на суму 358 000 грн. 00 коп. (а.с.19-22).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України); дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 статті 202 Цивільного кодексу України).

Стаття 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, а статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати: - безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; - з акту управління господарською діяльністю; - з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; - внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; - у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку; майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається умовами укладеного Договору строк поставки товару відповідачем позивачу не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідачем було поставлено позивачу товар у загальній кількості 90,45 т. на загальну суму 985 808 грн. 32 коп., про що свідчать видаткові накладні від 26.11.2018р. № 1-26-11 на суму 423 999 грн. 84 коп., від 28.11.2018р. №1-28-11 на суму 265 271 69 коп., від 21.02.2019р. №4-21-02 на суму 158 728 грн. 14 коп. та від 21.02.2019р. №5-21-02 на суму 137 808 грн. 65 коп. (а.с.23-26).

Позивач у листі від 05.02.2019р., спрямованому відповідачу, вимагав не пізніше семи днів з дня отримання вимоги поставити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке" селітру аміачну у кількості 77,058 т. (а.с. 27).

Про спрямування вказаного листа відповідачу свідчать фіскальний чек ПАТ "Укрпошта" від 05.02.2019р., накладна від 05.02.2019р. №791 та опис від 05.02.2019р. вкладення у листі (а.с. 28).

Отже, відповідач повинен був поставити решту товару з урахуванням поштового пробігу листа з вимогою про поставку, - до 19.02.2019р.

Як вбачається позивачем також було спрямовано відповідачу листа від 26.02.2019р. з вимогою не пізніше 7 (семи) днів з дня отримання даної вимоги повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Гайдамацьке» грошові кошти у розмірі 541 191 грн. 35 коп.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На момент розгляду справи доказів передачі позивачу товару або доказів повернення сплаченої ним суми попередньої оплати відповідачем не надано.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання відповідачем обов`язку з поставки попередньо оплаченого позивачем товару останній набув право вимоги повернення суми попередньої оплати в розмірі 541 191 грн. 35 коп.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке" (52414, с. Маяк Солонянського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 30740883) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, с. Промінь Криничанського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 31004437) про стягнення 541 191 грн. 35 коп. - задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, с. Промінь Криничанського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 31004437) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайдамацьке" (52414, с. Маяк Солонянського району Дніпропетровської області; ідентифікаційний код 30740883) 541 191 (п`ятсот сорок одна тисяча сто дев`яносто одна) грн. 35 коп. - попередньої оплати та 8 117 (вісім тисяч сто сімнадцять) грн. 87 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

07.06.2019