ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1879/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - помічника судді Кузьміної О.М.

за участю представників: ФОП Костогриза О.П. - Шульгіна Є.Г. , ТОВ "ЛЕЙС" - адвоката Волкової О.О., ліквідатора ФОП Костогриз О.П. арбітражного керуючого Лойфера А.Е. - адвоката Лойфер А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018

та ухвалу господарського суду Черкаської області від 14.11.2018

у справі № 925/1879/15

за позовом фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙС"

про стягнення 1 734 892,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року до Господарського суду Черкаської області звернувся ФОП Костогриз О.П . з позовом до ТОВ "Лейс", в якому з урахуванням поданої 24.10.2017 заяви про уточнення позовних вимог, яка була прийнята місцевим господарським судом до розгляду, просив стягнути з відповідача 1734892,20 грн., з яких: 811 701,50 грн - заборгованість по оплаті будівельних робіт, 79277,39 - заборгованість по оплаті поставки будівельних матеріалів, 62 575,57 грн. - пеня, 127 573,35 грн. - три відсотка річних за період з 16.11.2012 по 23.10.2017, 653 764,39 - інфляційні втрати за період з 23.10.2014 по 23.10.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору будівельного підряду № 1 від 21.06.2012 та вимог чинного законодавства не оплатив виконані позивачем як підрядником підрядні роботи за жовтень - грудень 2012 року та не оплатив вартість будівельних матеріалів, у зв`язку з чим має сплатити заборгованість, понести відповідальність за прострочення оплати у вигляді пені та відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити три відсотки річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.12.2017 у справі № 925/1879/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018, позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Лейс" на користь ФОП Костогриз О.П. 811 701,50 грн. заборгованості по оплаті будівельних робіт, 79 277,39 грн. заборгованості по оплаті поставки будівельних матеріалів, 62 575,57 грн. пені, 127 573,35 грн. 3% річних, 653 764,39 грн. інфляційних втрат, 63 852,00 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи та 26 023,40 грн. судового збору.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 925/1879/15 рішення Господарського суду Черкаської області від 29.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.11.2018 у справі №925/1879/15 (суддя Дорошенко М.В.) залишено без розгляду позов ФОП Костогриза О.П. до ТОВ "ЛЕЙС" про стягнення 1 734 892,20 грн.

За висновком суду першої інстанції, позивач не мав права на подання позову у даній справі, оскільки з дня порушення Господарським судом Черкаської провадження у справі №925/1242/15 про банкрутство ФОП Костогриза О.П. , визнання його банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лойфера А.Е. саме до останнього перейшли повноваження ФОП Костогриза О. П. щодо пред`явлення до третіх осіб вимог про повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, у тому числі і заборгованості ТОВ "ЛЕЙС" у спірних правовідносинах. Тому, позов від ФОП Костогриза О .П . мав підписати саме ліквідатор.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 (колегія суддів: Пономаренко Є.Ю. - головуючий, Дідиченко М.А., Мальченко А.О.) ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.11.2018 у справі № 925/1879/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями, ФОП Костогриз О.П. звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.11.2018 у справі №925/1879/15; передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги ФОП Костогриз О.П. посилається на те, що суди попередніх інстанцій помилково ототожнили фізичну особу-підприємця та юридичну особу, хоча ці два суб`єкти господарювання мають різний статус; у зверненні з позовом до суду позивач мав та продовжує мати повний обсяг процесуальної правосуб`єктності та дієздатності.

На думку позивача, висновок судів попередніх інстанцій про те, що ФОП Костогриз О.П. не мав права особисто підписувати і подавати позов за своїм підписом є хибним та таким, що протирічить нормам Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, заявник касаційної скарги посилається на те, що під час розгляду справи місцевим та апеляційним господарськими судами безпідставно допущений до участі у справі арбітражний керуючий Лойфер А.Е. без належних повноважень.

При цьому, ФОП Костогриз О.П. також зазначає, що судом апеляційної інстанції не було розглянуто його клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у справі № 925/1879/15.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 у справі № 925/1879/15 визначено колегію суддів у складі: Булгакової І.В. (головуючого), Селіваненка В.П., Сухового В.Г.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2019 касаційну скаргу ФОП Костогриза О.П . залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 25.02.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП Костогриз О.П. та призначено справу до розгляду.

Суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Булгаковою І.В., Селіваненком В.П. і Суховим В.Г. 26.03.2019 подано заяву про самовідвід від розгляду касаційної скарги у справі № 925/1879/15 , яка мотивована неправильним визначенням категорії спору, у зв`язку з чим було порушено порядок визначення суддів для розгляду даної справи.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2019 заяву суддів Касаційного господарського суду Булгакової І.В. (головуючого), Селіваненка В.П., Сухового В.Г. про самовідвід у справі № 925/1879/15 задоволено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 04.04.2019 для розгляду справи № 925/1879/15 за касаційною скаргою ФОП Костогриз О.П. визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Погребняка В.Я., Білоуса В.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.04.2019 у справі № 925/1879/15 касаційну скаргу ФОП Костогриза О.П на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 14.11.2018 у справі № 925/1879/15 прийнято до провадження; розгляд справи за касаційною скаргою призначено у відкритому судовому засіданні на 05.06.2019 о 14 год. 45 хв.

Відповідач та ліквідатор ФОП Костогриза О.П. - арбітражний керуючий Лойфер А.Е. звернулися до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з відзивами на касаційну скаргу позивача та просили постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 14.11.2018 у справі № 925/1879/15 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін та ліквідатора - арбітражного керуючого Лойфера А.Е., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзивів на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, постановою господарського суду Черкаської області від 12.08.2015 порушено провадження у справі № 925/1242/15 про банкрутство ФОП Костогриза О.П. ; визнано останнього банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру і призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лойфера А.Е.

Повідомлення про визнання ФОП Костогриза О.П. банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури 12.08.2015 було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Відомості про порушення господарським судом Черкаської області провадження у справі № 925/1242/15 про банкрутство ФОП Костогриза О.П. були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

Предметом позову у даній справі № 925/1879/15 є вимоги ФОП Костогриза О.П. до ТОВ "Лейс" про стягнення 1 734 892,20 грн. заборгованості за договором будівельного підряду.

З матеріалів справи вбачається, що з зазначеним позовом ФОП Костогриз О . П. звернувся у листопаді 2015 року , підписавши позов особисто.

Частиною 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута (ч. 2 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює зокрема такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Отже, з дня порушення господарським судом Черкаської області провадження у справі № 925/1242/15 про банкрутство ФОП Костогриза О.П . визнання його банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лойфера А.Е. (з 12.08.2015), до останнього перейшли повноваження щодо пред`явлення від імені ФОП Костогриза О.П. до третіх осіб вимог, зокрема, про повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

З огляду на наведені вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ФОП Костогриз О.П. станом на день звернення з позовом до суду у справі № 925/1879/15 не мав права на підписання та пред`явлення такого позову, оскільки з дня визнання позивача банкрутом його господарська діяльність припиняється, а повноваження щодо стягнення дебіторської заборгованості переходять до ліквідатора.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на те, що позов ФОП Костогриза О.П. у справі № 925/1879/15 підписаний особисто підприємцем, який станом на час звернення з таким позовом до суду не мав права на його підписання, суди попередній інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для залишення позову ФОП Костогриза О.П. без розгляду на підставі приписів п. 2 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий та апеляційний господарські суди виконали вказівки, що містилися у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №925/1879/17, дотримуючись приписів ст. 86 ГПК України, всебічно, повно та об`єктивно розглянули у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідили наявні у справі докази, належним чином проаналізували спірні правовідносини та дослідили питання щодо наявності у позивача права на звернення до суду з позовом у даній справі, а їх висновок про залишення позову ФОП Костогриза О.П. без розгляду є законним та обгрунтованим.

Доводи ФОП Костогриза О.П. у касаційній скарзі про те, що суди попередніх інстанцій помилково ототожнили фізичну особу-підприємця та юридичну особу та неправильно застосували ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якої стосуються юридичної особи, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Статтею 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які було зазначено вище, чітко визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить виключень з цього правила щодо фізичної особи-підприємця, відносно якого порушено справу про банкрутство.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, правильно застосував у даній справі ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому колегія суддів відхиляє також посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Великої палати Верховного Суду у справі №910/16713/15, щодо співвідношення понять фізичної особи, фізичної особи-підприємця та їх правового статусу, оскільки у цій справі розглядалось питання щодо підвідомчості справи про стягнення кредитної заборгованості з фізичної особи, яка після укладення кредитного договору набула статус суб`єкта підприємницької діяльності.

Водночас, у справі, що розглядається, судами вирішувалось питання щодо права фізичної особи-підприємця звертатися до суду та підписувати позовну заяву під час відкритої щодо нього справи про банкрутство відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема , ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Отже, у справі №910/16713/15 та у справі № 925/1879/15 обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, не є подібними; суди у зазначених справах встановили різні фактичні обставини та прийняли відповідні рішення, що не свідчить про неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права.

Крім того, твердження ФОП Костогриза О . П. про те, що у розгляді справи судами попередніх інстанцій безпідставно допущений до участі у справі арбітражний керуючий Лойфер А.Е., який не мав відповідних повноважень, Касаційний господарський суд також відхиляє як необґрунтовані, з огляду на те, що позивачем не доведено, що на час розгляду справи судами попередніх інстанцій Лойфер А.Е. не мав статусу (не виконував повноважень) ліквідатора ФОП Костогриза О.П .

Щодо доводів заявника касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не було розглянуто його клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у справі № 925/1879/15, то колегія суддів зазначає, що відповідне клопотання у матеріалах справи відсутнє; серед додатків до касаційної скарги також відсутній текст відповідного документа (який, за твердженням позивача, був направлений до суду апеляційної інстанції електронною поштою 19.12.2018), як і інформація про накладання відправником на електронний лист електронного цифрового підпису.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відтак, наведені ФОП Костогризом О.П. у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування судових рішень, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судами першої та апеляційної інстанції при розгляді спору у даній справі.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та ухвала господарського суду Черкаської області від 14.11.2018 у справі № 925/1879/15 прийняті судами у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Костогриза Олександра Петровича залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 14.11.2018 у справі № 925/1879/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя - Ткаченко Н.Г.

Судді - Білоус В.В.

Погребняк В.Я.