РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/1669/19
За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУД ГРУП"

2) ОСОБА_1

про стягнення 1 319 658,45 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від позивача Пекар А.О.

від відповідача 1 Вегера А.А.

від відповідача 2 не прибули

В судовому засіданні 30.05.2019 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Український капітал" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Фуд Груп"; ОСОБА_1 про стягнення 1319658,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами як боржником та поручителем не виконано зобов`язання по поверненню кредиту за договором № 4Кл-18/в від 15.01.2018, в зв`язку з чим позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість та штрафні санкції у розмірі 1319658,45 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.02.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 18.02.2019 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.04.2019.

18.03.2019 від міграційної служби надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача-2.

01.04.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 15.04.2019.

09.04.2019 від позивача надійшли письмові пояснення щодо первинних документів, які підтверджують надання кредиту та його часткове погашення з додатками.

Відповідач 2 в підготовче засідання не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про день, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

15.04.2019 від відповідача 1 надійшло клопотання про призначення судової-економічної експертизи, яке представник підтримав та просив його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про призначення експертизи у справі, в зв`язку з необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 15.04.2019 відмовлено відповідачу-1 у задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи, закрито підготовче провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.05.2019.

В судовому засіданні 13.05.2019 оголошено перерву до 30.05.2019.

В судове засідання 30.05.2019 представник відповідача-2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рафінад" так і не скористалось наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, до початку судових дебатів позивачем було оголошено, що ним понесено витрати на правову допомогу і ним після ухвалення рішення будуть подані докази понесення відповідних витрат.

Представник відповідача-1 проти позову заперечував, просив у позові відмовити.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача-1 просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Між Публічним акціонерним товариством "Банк "Український капітал" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУД ГРУП" (позичальник) укладено кредитний договір від 15.01.2018 № 4кл-18/в, відповідно до предмету якого БАНК зобов`язується надати ПОЗИЧАЛЬНИКУ грошові кошти (кредит) на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості ПОЗИЧАЛЬНИКА перед БАНКОМ в сумі 1000000,00 грн, а ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується на умовах, визначених даним договором., повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та виконувати інші зобов`язання передбачені цим договором. У цьому договорі терміном "відновлювальна відклична кредитна лінія" позначається кредит який надається частинами (траншами), та після повного або часткового повернення якого можлива повторна видача в межах ліміту. Відкличність кредиту розуміється, як право БАНКУ відмовити ПОЗИЧАЛЬНИКУ у видачі грошових коштів на підставах передбачених цим договором та чинним законодавством України. У цьому договорі терміном "ліміт заборгованості Позичальника" позначається загальна сума грошових коштів що можуть бути надані у кредит. Строк користування Кредиту з дати видачі Кредиту до 17:00 за Київським часом « 27» грудня 2018 року (п.1.1., 1.2 договору).

До матеріалів справи долучено заява відповідача, адресована Голові правління позивача з проханням надати транш у розмірі 500000,00 грн згідно кредитного договору від 15.01.2018 № 4кл-18/в. Крім того, долучено повідомлення в системі iFOBS від 13.02.2018 про видачу кредиту, яке прийнято банком 13.02.2018.

Банк надав відповідачу кредит, що підтверджується меморіальними ордерами: № 57402 від 15.01.2018 на суму 500000,00 грн, № 196480 від 13.02.2018 на суму 500000,00 грн, призначення платежу: видача кредитних коштів, згідно з кредитним договором від 15.01.2018 № 4кл-18/в.

Обставина щодо видачі кредитних коштів підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками.

Графік зменшення ліміту заборгованості за кредитом: 28.09.2018, сума зменшення заборгованості 250000,00 грн, залишок заборгованості 750000,00 грн; 31.10.2018, сума зменшення заборгованості 250000,00 грн, залишок заборгованості 500000,00 грн; 30.11.2018, сума зменшення заборгованості 250000,00 грн, залишок заборгованості 250000,00 грн; 27.12.2018, сума зменшення заборгованості 250000,00 грн, залишок заборгованості 0,00 грн.

Відповідач-1 частково погашав суму заборгованості за кредитом, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученням та банківськими виписками. Згідно матеріалів справи відповідач-1 сплатив банку 143000,02 грн відсотків за кредитом та 182,69 грн погашено тіла кредиту.

Відповідно до п. 1.1.3, 1.1.4, 1.2, 1.3 договору за користування кредитом БАНК нараховує, а ПОЗИЧАЛЬНИК щомісячно сплачує БАНКУ процентну ставку, яка є фіксованою та становить 24% (Двадцять чотири) процентів річних, якщо інший розмір не встановлений ним договором. Сторони погоджуються, що у разі не погашення ПОЗИЧАЛЬНИКОМ кредиту у строк (строки), визначений (і) п. 1.1.2. цього договору, починаючи з наступного календарного дня за датою, вказаною у п. 1.1.2. нього договору нарахування процентів за простроченою частиною Кредиту здійснюється за фіксованою процентного ставкою у розмірі 34% (Тридцять чотири) процентів річних. Грошові кошти, які надаються за рахунок кредиту та в межах строку дії кредиту, використовуються ПОЗИЧАЛЬНИКОМ на наступні цілі: поповнення обігових коштів тощо. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок ПОЗИЧАЛЬНИКА, відкритий в БАНКУ або шляхом оплати з позичкового рахунку ПОЗИЧАЛЬНИКА платіжних документів, за умови виконання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ вимог цього договору. Загальна одночасна заборгованість Позичальника перед Банком за всіма кредитними договорами має бути не більше 1 000 000,00 грн.

БАНК відкриває ПОЗИЧАЛЬНИКУ для обліку кредиту позичковий рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ", Код банку 320371, за текстом - позичковий рахунок). Нарахування процентів починається з дня надання кредитних коштів та здійснюється щоденно у валюті Кредиту на суму фактичної заборгованості за кредитом. Проценти нараховуються методом "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом в місяці, та 360 днів у році, при ньому враховується перший день і не враховується останній день користування кредитом. Проценти нараховуються на суму зобов`язань ПОЗИЧАЛЬНИКА (під сумою зобов`язань ПОЗИЧАЛЬНИКА сторони - розуміють різницю суми кредитних коштів, що надані БАНКОМ ПОЗИЧАЛЬНИКУ за цим договором, та суми кредитки коштів, що повернені ПОЗИЧАЛЬНИКОМ БАНКУ) пропорційно кількості днів, у продовж яких таке зобов`язання " враховувалося БАНКОМ на позичковому рахунку ПОЗИЧАЛЬНИКА. Проценти на суму простроченої заборгованості за кредитом, нараховуються за методом "факт/360", починаючи з першого дня виникнення простроченої заборгованості та до дня її погашення, при цьому враховується перший день і не враховується останній день існування простроченої заборгованості. Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в. день настання терміну остаточного повернення кредиту, зазначеного у и. 1.1.2 цього договору, а у випадку, якщо ПОЗИЧАЛЬНИК не поверне загальну заборгованість за кредитом в такий день - то нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення загальної заборгованості за кредитом. Сплата процентів здійснюється ПОЗИЧАЛЬНИКОМ щомісяця /до 5 (п`ятого) числа кожного місяця, що слідує за звітним/ на рахунок нарахованих процентів № 0010/980 ПАТ "БАНК "УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ", Код банку 320371. У випадку, якщо день сплати процентів є не робочим днем, ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язаний сплатити проценти в попередній робочий день місяця, що передує дню сплати процентів. При цьому остаточне погашения процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повернення кредиту, зазначеної в п. 1.1.2, цього договору (п. 2.1, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9 договору).

Згідно п. 3.3.2 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, та/або достроково звернути стягнення на предмет застави в наступних випадках: однократної несплати або прострочення сплати процентів за користування кредитом чи порушення позичальником умов договору забезпечення.

Відповідно до п. 3.2.4 договору ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується: в разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит та сплатити проценти протягом (десяти) календарних днів з дати отримання листа БАНКУ про повернення кредиту та сплату процентів.

Відповідно до п. 4.9 договору вимога БАНКУ про дострокову сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування ним направляється ПОЗИЧАЛЬНИКУ у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 3 (трьох) днів календарних днів з моменту її надіслання БАНКОМ за адресою ПОЗИЧАЛЬНИКА, зазначеною в реквізитах нього Договору або адресою, письмово повідомленою ПОЗИЧАЛЬНИКОМ. В разі відсутності ПОЗИЧАЛЬНИКА за адресою зазначеною в ньому договорі та Повернення листа на адресу БАНКА, строк повернення кредиту рахується з дати поштового штемпеля про повернення листа у зв`язку з неможливістю його вручення. Сторони досягли згоди, що датою з якої починається відлік зазначеного вище строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні листа ПОЗИЧАЛЬНИКУ з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на листі, який отриманий ПОЗИЧАЛЬНИКОМ особисто у Банку. В разі не виконання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ своїх зобов`язань щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів, до ПОЗИЧАЛЬНИКА застосовуються штрафні санкції передбачені цим договором

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до виконання сторонами належним чином у повному обсязі всіх своїх зобов`язань за цим договором (п. 5.2 договору).

Позивач звернувся з вимогою від 10.10.2018 № 10/1/09-1685 до ТОВ "ГУД ФУД ГРУП", в якій просив погасити суму заборгованості по кредиту у розмірі 250000,00 грн та 20000,00 грн відсотків за користування кредитом у строк протягом 3 днів з дати отримання вимоги. Вимога була направлена відповідача-1, однак повернута поштою, оскільки, адресат не був розшуканий.

01.11.2018 позивач повторно звернувся до відповідача-1 з вимогою № 10/1/09-1897, в якій вказав, що позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за договором від 15.01.2018 № 4кл-18/в щодо своєчасного повернення кредиту згідно визначеного сторонами графіку, в зв`язку з чим позивач просив достроково погасити усю суму отриманого кредиту. Вимога була направлена 01.11.2018 за адресою, вказаною в кредитному договорі, проте повернута без вручення відділенням зв`язку 19.11.2018, оскільки, адресат не був розшуканий. Крім того, вимога направлялась відповідачу-2 за адресою місцезнаходження 02.11.2018 та була повернута 29.11.2018 за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені строки не виконав.

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідач-1 не виконував свої зобов`язання по поверненню кредиту, згідно обумовленого сторонами графіку, позивач скористався своїм правом вимагати дострокового повернення кредиту. З огляду на умови договору, оскільки, вимога банку, направлена за адресою позичальника, вказаною в договорі, а про зімну своєї адреси позичальник банк не повідомляв, була повернута поштою без вручення 19.11.2018. А тому на підставі п. 4.9 договору 3 денний строк на повернення кредиту рахується з 20.11.2018. Отже кредит мав бути повернутий у повному обсязі до 22.11.2018 і є простроченим у повному обсязі з 23.11.2018.

Враховуючи вищезазначене, станом на дату прийняття рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів у повному обсязі настав, заборгованість по кредиту в розмірі 999817,31 грн., клієнта перед банком належним чином доведена, документально підтверджена та клієнтом не спростована, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України).

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України).

Умовами договору сторони передбачили нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних, проте у разі прострочення сплати кредиту, підлягають нарахуванню відсотки на прострочену суму грошового зобов`язання у розмірі 34% річних.

Позивач просить стягнути заборгованість по відсотках нарахованих за користування кредитними коштами у розмірі 42500,00 грн та відсотки нараховані на прострочену суму заборгованості у розмірі 89008,20 грн.

Суд зазначає, що позивачем було здійснено розрахунок з арифметичними помилками, обумовленими не точним визначенням періодів нарахування відсотків та сум, на які вказані відмотки нараховувались (не враховано графік погашення заборгованості за кредитом, визначений сторонами у договорі) при розрахунку відсотків за користування кредитом. Згідно перерахунку суду, сума відсотків за користування кредитом, що підлягає стягненню становить 42166,66 грн за період з 01.09.2018 по 21.11.2018.

Щодо відсотків, нарахованих на прострочену суму заборгованості, суд зазначає, що позивачем помилково визначено, що прострочення боржника на всю суму заборгованості виникло з 22.11.2018, оскільки, як визначено судом прострочення настало з 23.11.2018. Проте згідно перерахунку суду сума відсотків за користування кредитом, нарахованих на суму простроченої заборгованості за період з 01.10.2018 по 05.02.2019 є більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Відповідно до частини 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. З огляду на вищезазначене сума відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість, підлягає стягненню у розмірі, заявленому позивачем до стягнення - 89008,20 грн.

Позивач також просить стягнути штраф у розмірі 150000,00 грн та пеню за період з 01.10.2018 по 05.02.2019 за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 6922,03 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У разі прострочення термінів повернення кредиту або його частини, визначених в цьому Договорі. Банк нараховує, а ПОЗИЧАЛЬНИК сплачує проценти на прострочену заборгованість по кредиту у розмірі зазначену у п. 1.1.4. цього договору. За наявності простроченої заборгованості за кредитом проценти, зазначені в п. 1.3. цього договору, нараховуються лише на поточну (не прострочену) заборгованість за кредитом. У випадку недотримання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ строків сплати процентів за користування кредитом, установлених даним договором, ПОЗИЧАЛЬНИК сплачує БАНКУ від суми вчасно не сплачених грошових сум за кожний календарний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за якій сплачується пеня. (п. 4.3.1, 4.3.2 договору).

Суд перевірив розрахунок пені, здійснений позивачем та вважає його арифметично невірним, оскільки, ним як уже було зазначено вище було невірно визначено суми відсотків, які підлягають стягненню з відповідачів, а відповідно і невірно розраховано пеню. Згідно розрахунку суду, сума пені становить 6922,03 грн.

Згідно п. 3.2.5, 3.2.5.1, 3.2.9 договору позивальник зобов`язується самостійно не пізніше останнього робочого числа кожного першого місяця кварталу надавати в банк засвідчені копії фінансових звітів за попередній квартал; самостійно, не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за завітним, надавати до банку перелік пов`язаних осіб; провести 100% всіх надходжень на поточний рахунок відкритий позичальником в банку та в подальшому підтримувати щомісячний оборот по поточному рахунку на даному рівні.

Відповідно до п. 4.3.3 договору у випадку невиконання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ п.2.15., п.2.18, п.3.2.5, п,3.2.5.1, п, 3.2.8, п. 3.2.9 даного договору, БАНК має право нараховувати, вимагати від ПОЗИЧАЛЬНИКА, а ПОЗИЧАЛЬНИК, у разі нарахування БАНКОМ, зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 5 % (П 'ять) від виданої суми кредиту за кожний випадок.

Відповідачі не спростували тих обставин, що ними було порушено п. 3.2.5, 3.2.5.1, 3.2.9 договору, в зв`язку з чим, позивач правомірно нарахував до стягнення штраф на підставі п. 4.3.3 договору на суму 150000,00 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних за прострочення повернення кредиту та відсотків у розмірі 8432,35 грн, за період з 01.10.2018 по 05.02.2019 та втрати від інфляції за прострочення повернення кредиту та відсотків у розмірі 22956,32 грн за період з 01.10.2018 по 31.12.2018.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

А тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Суд перевірив розрахунок 3% здійснений позивачем та вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а суму 3% у розмірі 8432,35 грн такою, що підлягає стягненню з відповідачів.

Щодо розрахунку втрат від інфляції,здійсненого позивачем, то суд вважає, що він здійснений невірно

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Натомість позивач, при здійсненні розрахунку здійснював його на кожний день місяця (на наявну заборгованість на кожний день місяця), що суперечить принципу розрахунку втрат від інфляції, згідно перерахунку суду, сума втрат від інфляції складає 20726,86 грн і підлягає стягненню.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

15.01.2018 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Український Капітал" (банк) та громадянкою України ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № 8, згідно якого відповідно до укладеного між Банком та Позичальником Кредитного договору № 4кл-18/в від 15 січня 2018 року, та додаткових угод до нього (надалі "Кредитний договір"), Кредитор зобов`язався надати Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом заборгованості 1 000 000,00 (Один мільйон) гривень 00 копійок, строком по 27 грудня 2018 року зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою за користування кредитами 24% процентів річних (база розрахунку факт/360), інші грошові зобов`язання за Кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші грошові зобов`язання за кредитним договором в строк та на умовах визначених Кредитним договором. В разі порушення термінів повернення кредиту та/або сплати процентів Позичальник, повинен сплачувати Кредитору неустойки передбачені кредитним договором. Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту та сплати процентів за фактичний час користування кредитом у випадках передбачених у кредитному договорі. Інші умови кредитування та права і обов`язки Кредитора та Позичальника визначені в кредитному договорі. Цей Договір поруки розповсюджується також на будь-які зміни та доповнення до кредитного договору, які будуть укладені між Позичальником та Кредитором в майбутньому, включаючи збільшення суми кредиту та/або збільшення розміру процентів за основним зобов`язанням і строків Їх виплати без додаткового повідомлення поручителя га укладення додаткової угоди. Договір поруки діє до 27 грудня 2024 р. включно, та припиняється 28.12.2024 р. Поручитель зобов`язується нести повну та солідарну відповідальність із Позичальником за порушення останнім своїх зобов`язань за Кредитним договором, а саме: повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та неустойок, компенсації збитків, інших грошових зобов`язань. Поручитель ознайомлений із всіма умовами кредитного договору і згодний відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, утому числі, але не виключно, по наступним умовах кредитного договору: сума кредиту; термін повернення кредиту; процентна ставка; порядок надання та погашення кредиту; порядок сплати процентів; неустойок, інших грошових зобов`язань тощо. Відповідальність Поручителя є безумовною і безвідкличною і поширюється на суму кредиту, процентів за користування кредитом, неустойок, а також інших можливих витрат (збитків) Кредитора, по кредитному договору, інших грошових зобов`язань. У випадку неповернення Позичальником кредиту та/або несплаті процентів за користування кредитом, у термін і на умовах зазначених у кредитному договорі, Кредитор набуває право вимоги з Поручителя, а до Поручителя переходять всі обов`язки Позичальника і Поручитель відповідає перед Кредитором в обсязі неповернених (несплачених) Позичальником грошових коштів, усім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути накладене стягнення по претензіях кредиторів. У разі невиконання Позичальником зобов`язань передбачених Кредитним договором, в тому числі, але не виключно по сплаті грошових сум, протягом трьох календарних днів з моменту настання строків сплати проценти повернення кредиту, або будь яких інших платежів, які передбачені кредитним договором. Поручитель зобов`язується сплатити Кредитору грошові кошти в сумі заборгованості Позичальника. Термін виконання зобов`язань Поручителем настає з дня повідомлення Кредитором поручителя про порушення Позичальником зобов`язань за кредитним договором. Повідомлення направляється Поручителю письмово з використанням пошти або шляхом передачі факсимільного повідомлення, за реквізитами, зазначеними в ньому договорі (п. 1-7 договору поруки).

Згідно п. 10, 11 договору поруки в разі порушення Позичальником будь-якої з умов кредитного договору, т.ч. прострочки і позичальником платежу з повернення кредиту та/або прострочки платежу по сплаті процентів у встановлені кредитним договором строки, або порушення Поручителем будь-якої з умов цього договору, Кредитор мас право: достроково стягнути з Позичальника або Поручителя суму кредиту та процентів, інші грошові зобов`язання; та/або достроково звернути стягнення на забезпечення шляхом звернення до Поручителя з вимогою про дострокове погашення кредиту та/або процентів, інші грошові зобов`язання; Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, в т.ч. шляхом дострокового виконання поручителем своїх зобов`язань за цим договором, тобто до настання терміну погашення кредиту у разі: одноразової несплати або несвоєчасної сплати Позичальником суми кредиту та/або процентів за користування кредитом.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач звернувся до ОСОБА_1 з претензією від 10.10.2018 № 10/1/09-1684, в якій просив погасити суму заборгованості за кредитом у розмірі 270000,00 грн, оскільки, боржник не виконав взяті на себе за кредитним договором від 15.01.2018 № 4кл-18/в зобов`язання. Позивач просив сплатити кошти у розмірі 1194055,55 грн протягом 3 днів з дати отримання претензії. В матеріалах справи наявні докази отримання претензії відповідачем-2 16.10.2018.

Позивач також звернувся до ОСОБА_1 з вимогою від 01.11.2018 № 10/1/09-1897, в якій повідомляв про порушення позичальником своїх зобов`язань за договором від 15.01.2018 № 4кл-18/в, в зв`язку з чим позивач звертається до ОСОБА_1 , як поручителя про сплату суми заборгованості на загальну суму 1194055,55 грн. Вимога була направлена 02.11.2018 та отримана адресатом 16.11.2018.

Відповідач-2 не виконав свої зобов`язання за договором поруки, суми, заявлені у вимогах не сплатив.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності у позичальника заборгованості за кредитним договором від 15.01.2018 № 4кл-18/в, належним чином доведений, документально підтверджений, позичальником та поручителем не спростований та враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2, укладено договір поруки № 8 від 15.01.2018, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали, контррозрахунку позовних вимог до матеріалів справи не долучили. Доказів в підтвердження необґрунтованості позовних вимог суду не надали. Проте, судом частково враховані заперечення відповідача-1 щодо суми нарахованих за користування кредитними коштами відсотків.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУД ГРУП" (03051, м. Київ, вулиця Ушинського, 29, ідентифікаційний код 38674923) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Український Капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 67, ідентифікаційний код 22868414) заборгованість за кредитним договором № 4кл-18/в від 15.01.2018: заборгованість по кредиту у розмірі 999817 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн 31 коп., заборгованість за відсотками за користування непростроченою частиною кредиту, нарахованими в період з 01.09.2018 по 21.11.018 у розмірі 42166 (сорок дві тисячі сто шістдесят шість) грн 66 коп, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену частину кредиту за період з 01.10.2018 по 05.02.2019 у розмірі 89008 (вісімдесят дев`ять тисяч вісім) грн 20 коп,; 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту та відсотків, нараховані за період з 01.10.2018 по 05.02.2019 у розмірі 8432 (вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн 35 коп., втрати від інфляції за прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту та відсотків, нараховані за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 у розмірі 20726 (двадцять тисяч сімсот двадцять шість) грн 86 коп., пеню за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом за період з 08.10.2018 по 05.02.2019 у розмірі 6922 (шість тисяч двадцять дві) грн 03 коп, штраф у розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 19756 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 11 коп.

3. В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 22,25 грн, втрат від інфляції у розмірі 2229,46 грн, відсотків за користування не простроченою частиною заборгованістю у розмірі 333,34 грн - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 06.06.2019

Суддя І.В.Усатенко