ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2019 р. Справа № 914/130/16

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1

у справі №914/130/16

за позовом Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах

позивач-1 Міністерство оборони України

позивач-2 Яворівська квартирно-експлуатаційна частини району

до відповідача Мисливсько-рибальського господарства "Майдан"

про визнання права державної власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/130/16 за позовом Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі позивача-1 Міністерства оборони України та позивача-2 Яворівська квартирно-експлуатаційна частини району до відповідача Мисливсько-рибальського господарства "Майдан" про визнання права державної власності на нерухоме майно.

10.06.2019р. ОСОБА_1 подав позовну заяву в межах справи №914/130/16, в якій просить залучити його в якості третьої особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та просить скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер: 258) в частині набуття Міністерством оборони права власності на житловий будинок літ. «З-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 26468219) і входить до єдиного майнового комплексу, військового містечка №44.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частинами 1, 2, 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом. Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р., справа № 755/10947/17, провадження N 14-435цс18).

Згідно ч.1 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.49 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Як вбачається із позовної заяви, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору є фізична особа - ОСОБА_1 , який просить скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний номер: 258) в частині набуття Міністерством оборони України права власності на житловий будинок літ. «З-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 26468219) з тих підстав, що вказаний житловий будинок є його власністю на підставі укладених з ОСОБА_2 двох договорів купівлі-продажу № 773 та № 777 від 29.07.2010 року, посвідчених Тихоновим В.А., приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області.

Разом з тим, покликаючись на п.4 та 5 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» третя особа зазначає, що у реєстрації власником об`єкта нерухомого майна - житлового будинку літ. «З-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Міністерству оборони України мало бути відмовлено з огляду на належність вказаного об`єкту на праві власності ОСОБА_1 , а відтак державна реєстрація нерухомого майна була проведена незаконно.

Належить зазначити, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р., справа № 755/10947/17, провадження N 14-435цс18).

З позовної заяви третьої особи вбачається, що даний спір є приватноправовим, оскільки обумовлений порушенням приватного права чи інтересу. Однак, слід зазначити, що за суб`єктним складом сторін такий спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки позивач (третя особа) є фізичною особою, яка не є підприємцем, а тому в силу пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України цей спір не відноситься до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відтак, у відкритті провадженні у справі слід відмовити, оскільки заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, як вже зазначалося, відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору подається до однієї або декількох сторін. Натомість ОСОБА_1 подав позовну заяву в межах справи №914/130/16, в якій просить залучити його в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, не зазначивши при цьому до кого подається позов у даній справі, та враховуючи те, що предметом позову є вимога про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Пунктом 6 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Так, відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частинами 1 та 8 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

З огляду на викладене, враховуючи те, що даний спір, відповідно до поданої заяви, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства та віднесений до юрисдикції місцевих загальних судів, беручи до уваги приписи ст.30 ЦПК України, ОСОБА_1 належить звернутись до Яворівського районного суду Львівської області (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Будівельна, 5).

Тим не менше, відповідно до частини 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву та додані до неї матеріали, враховуючи те, що рішення у справі №914/130/16 може вплинути на його права та обов`язки, суд прийшов до висновку залучити ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявнику, додаються позовні матеріали.

Керуючись статтями 4, 20, 49, 50, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №914/130/16 за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 .

2. Залучити до участі у справі №914/130/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

3. Позовні матеріали третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору повернути ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Першого заступника військового прокурора Західного регіону України надіслати на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) позовну заяву з додатками.

5. Встановити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 десятиденний строк для подання до суду письмових пояснень щодо предмета спору у даній справі.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарськогопроцесуального кодексу України.

Ухвалу господарського суду може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.