УХВАЛА

10 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2403/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування"

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі

за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівітіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування"

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування" (далі - ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування") звернулось з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі № 916/2403/18.

Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2019 касаційну скаргу ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування" залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та зобов`язано скаржника надати суду довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника Бондаренко Д., який підписав касаційну скаргу, а також обґрунтування того, в чому, на його думку, полягало порушення або неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваних рішень. Надано строк для усунення недоліків до 07.06.2019.

31.05.2019 до Касаційного господарського суду ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування" на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23.05.2019 надало заяву про усунення недоліків касаційної скарги з додатками в копіях: 1) договір про надання правової допомоги; 2) свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю; 3) витяг з реєстру адвокатів України; 4) ордер; 5) документи на підтвердження надсилання документів іншим учасникам справи (до суду).

Однак, зі змісту вищезазначеної заяви вбачається, що заява є лише видозміненою за формою касаційною скаргою. Під виглядом заяви про усунення недоліків касаційної скарги скаржником фактично відтворено касаційну скаргу, де скаржник без обґрунтування стверджує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. У заяві скаржника наводить зміст статей 6, 11, 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту 7.2 розділу ІІІ Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, не вказуючи про їх неправильне застосування і не обґрунтовуючи цього. Скаржник далі стверджує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статей 512-513, 516 ЦК України, про неправильне застосування яких у касаційній скарзі не йшлось, тобто скаржник у заяві доповнює касаційну скаргу поза межами строку на касаційне оскарження без відповідного клопотання про поновлення цього строку. При цьому скаржник не обґрунтовує, в чому саме полягало неправильне застосування цих норм, обмежуючись лише констатацією того, що внаслідок неправильного застосування суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Далі, посилаючись на те, що судами помилково не застосовано положення статей 205, 207, 611, 626, 628, 629 ЦК України, скаржник не обґрунтовує, в чому полягає неправильне застосування, тобто в цьому випадку не вказує, який важливий для правильного вирішення цієї справи наслідок застосування норм цих статей до встановлених у справі обставин суди не врахували. Вказуючи на порушення судами вимог статей 15 та 16 ЦК України, скаржник також не обґрунтовує, в чому полягає неправильне їх застосування, а лише висловлює незгоду з тим, що суди дійшли висновку про наявність порушеного права позивача у цій справі. Так само скаржник не обґрунтовує, в чому полягає неправильне застосування статей 203 та 205 ЦК України.

Отже, зміст заяви про усунення недоліків касаційної скарги та касаційної скарги зводиться до тверджень про неврахування судами попередніх інстанцій доводів скаржника та посилання на перелік норм, які на думку скаржника, були порушені, проте не зазначено, у чому саме полягає порушення або неправильне застосування зазначених норм права судами першої та апеляційної інстанцій і яким чином це вплинуло на прийняття зазначених судових актів.

З огляду на викладене, Суд доходить висновку, що зазначені в ухвалі Верховного Суду від 23.05.2019 недоліки скаржник протягом встановленого строку не усунув.

Враховуючи викладене та оскільки скаржником не усунуто недоліки зазначені в ухвалі Верховного Суду від 23.05.2019 у встановлений судом строк, касаційна скарга ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі №916/2403/18 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі №916/2403/18 повернути скаржнику.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування" надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до касаційної скарги матеріалами та заявою про усунення недоліків на 24 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення №71 від 24.04.2019 на суму 3 524,00 грн; оригінал касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак