Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/673/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Андріїв Л. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради

"Муніципальна інвестиційна управляюча компанія"

(вул. Незалежності, 161, м. Івано-Франківськ, 76002)

до відповідача: Івано-Франківського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

(вул. Незалежності, буд. 6, м. Івано-Франківськ,76018)

про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,

за участі:

від позивача: ОСОБА_1 Михайла Дмитровича,.

від відповідача: Буджака Олега Ярославовича,

Борищак Наталії Яремівни,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У серпні 2018 року Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України із наступними позовними вимогами:

- визнати незаконними дії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо відмови Комунальному підприємству Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" у перегляді рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/II-2016;

- зобов`язати Івано-Франківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повторно розглянути заяву Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" про перегляд рішення № 41 від 14.12.2016 у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 27/II-2016 від 31.05.2018 вх. № 01-03/517, у порядку та у межах повноважень встановлених (наданих) чинним законодавством України.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. 08.08.2018, за наслідком автоматизованого розподілу справи № 909/673/18 (протокол від 03.08.2018), Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. М. відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 29.08.2018.

6. За наслідком розгляду справи 09.10.2018 ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

7. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 рішення Господарського суду Івано-Франківськ області від 09.10.2018 у справі № 909/673/18 залишено без змін, апеляційну скаргу Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" без задоволення.

8. Постановою Верховного Суду від 19.03.2019 касаційну скаргу Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" задоволено частково. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.10.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

9. Автоматизованою системою документообігу суду, 11.04.2019, для розгляду справи № 909/673/18 визначено суддю Михайлишина В. В. (витяг з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019).

10. 16.04.2019 прийнято справу до розгляду, постановлено справу № 909/673/18 розглядати за правилами загального позовного провадження на стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 08.05.2019.

11. 26.04.2019 відповідач надав суду відзив за вх. № 7376/19, у якому просить суд у позові відмовити.

12. 08.05.2019 позивач надав суду письмові пояснення за вх. №7781/19 в яких зазначає, що відповідач діяв поза межами своїх повноважень, у незаконний спосіб.

13. 08.05.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 04.06.2019.

14. 22.05.2019 позивач надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів за вх. № 8832/19 (що стосується витрат на професійну правничу допомогу).

15. 31.05.2019 відповідач звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за вх. № 9460/19, в якій просить суд відмовити у задоволенні клопотання про збільшення витрат на правничу допомогу.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

16. Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовивши у перегляді рішення від 14.12.2016 № 41 по справі 27/ІІ-2016 порушив права позивача не дотримавшись процедури, визначеної Законом України "Про захист економічної конкуренції" та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що затверджені розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 та зазначає, що за результатами перегляду органи Антимонопольного комітету України можуть приймати рішення. зокрема: про залишення заяви про перегляд без руху, без розгляду, а по суті перегляду - залишити рішення без змін, змінити рішення, скасувати рішення або прийняти нове рішення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач фактично вказував на порушення відповідачем процедури розгляду заяви від 31.05.2018 № 01-03/517 про перегляд Рішення АМК від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/ІІ-2016. На думку позивача, відповідач відмовляючи позивачу у перегляді згаданого вище Рішення АМК діяв поза межами своїх повноважень, відтак його дії є незаконними.

17. Позиція відповідача. Відповідач проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому вказував на те, що у даному випадку відсутні підстави для перегляду рішення від 14.12.2016 № 41 по справі 27/ІІ-2016, оскільки позивачем не було подано достатніх доказів, які передбачені вимогами пункту 47 Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та вказував, що позивач не оспорює мотивів відмови у перегляді зазначеного вище рішення.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

18. Рішенням адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.12.2016 № 41 у справі 27/ІІ-2016:

- визнано відповідно до статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" таким, що у 2015 році та першому кварталі 2016 року займало монопольне (домінуюче) становище з часткою 100 відсотків, не маючи при цьому жодного конкурента на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у територіальних межах м. Івано-Франківська та прилеглих до нього населених пунктів, які відносяться до Івано-Франківської міської ради, де розташовані житлові будинки разом з закріпленими за ними прибудинковими територіями, які знаходяться в управлінні та обслуговуванні КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія";

- визнано дії КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" щодо надання для встановлення Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради та застосування з 02.04.2015 по 31.03.2016 скоригованих тарифів на послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, гарячого водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації для мешканців будинків, зазначених в рішенні виконкому від 27.03.2015 № 169, в той час як для мешканців усіх інших будинків механізм корегування тарифів не застосовувався, порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 2 частини 2 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, шляхом застосування різних цін до рівнозначних угод із покупцями без об`єктивно виправданих на те причин;

- за вчинене порушення накладено на Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" штраф у розмірі 24 814, 00 гривень;

- зобов`язано Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" у двохмісячний термін здійснити перерахунок зайво нарахованих коштів за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, гарячого водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації для мешканців будинків, зазначених в рішенні виконкому від 27.03.2015 № 169 за період з 02.04.2015 по 31.03.2016 про що повідомити територіальне відділення.

19. Не погодившись із вказаним рішенням адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивач оскаржив його до суду.

20. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.04.2017 у справі № 909/201/17, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017, у задоволенні позовних вимог КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" відмовлено повністю.

21. Згідно з рішенням Антимонопольного комітету України від 05.04.2018 № 149-р "Про перевірку рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/ІІ-2016" (за заявою КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія") Рішення АМК від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/ІІ-2016 залишено без змін.

22. 31.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою № 01-03/517 про перегляд Рішення АМК від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/ІІ-2016, при цьому вказуючи на наступне:

- зазначене рішення прийняте на підставі недостовірної інформації, оскільки при прийнятті такого рішення відповідач не досліджував та не аналізував рішення Івано-Франківської міської ради від 25.04.2013 № 1043-35 (не досліджувалось питання наявності об`єктивних причин для встановлення тарифу, що передбачений рішенням виконкому від 27.03.2015 № 169 що стосується саме для споживачів будинків, зазначених у такому рішенні).

19. 19.06.2018 листом № 59-02/627 за підписом голови Відділення КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" повідомлено про відмову у перегляді Рішення АМК від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/ІІ-2016, з наступних причин:

- наведені у заяві від 31.05.2018 № 01-03/517 твердження спростовуються тим, що підприємством було здійснено корегування тарифів також і на послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем для мешканців 89 будинків, обґрунтовуючи зазначене підвищенням рівня заробітної плати працівників у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та цін на матеріали, що використовуються для надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем;

- водночас такі витрати на надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем зросли як для мешканців 89 - ти будинків, так і для інших будинків, які перебувають в управління та обслуговуванні підприємства, однак для мешканців інших будинків корегування тарифів на цю послугу не проводилося.

20. Отже, з огляду на зміст заявлених позовних вимог предметом даного спору є вимога про визнання незаконних дій та зобов`язання вчинити дії.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

21. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

22. Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

24. Приписами статті 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

25. Відповідно до статті 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

26. Згідно з приписами статті 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

27. Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини 1 і 2 статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

28. У відповідності до частини 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

29. Cтаттею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.

30. В силу статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції", органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію, у разі: якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам Антимонопольного комітету України, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення; якщо рішення було прийнято на підставі недостовірної інформації, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення; невиконання учасниками узгоджених дій, концентрації вимог і зобов`язань, якими було обумовлене рішення органів Антимонопольного комітету України щодо узгоджених дій, концентрації відповідно до частини другої статті 31 цього Закону; якщо обставини, на підставі яких було прийняте рішення про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, вже не існують; наявності інших підстав, передбачених законами України.

Органи Антимонопольного комітету України, які прийняли рішення, можуть зупинити виконання рішення до закінчення його перегляду, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Перегляд рішень у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію допускається у випадках, передбачених: абзацами другим та третім частини першої цієї статті, - протягом п`яти років з дня прийняття відповідного рішення; абзацами четвертим та п`ятим частини першої цієї статті, - протягом періоду дії рішення; абзацом шостим частини першої цієї статті, - протягом трьох років з дня прийняття рішення, якщо інше не встановлено законом.

За результатами перегляду органи Антимонопольного комітету України можуть: залишити рішення без змін; змінити рішення; скасувати рішення; прийняти нове рішення, передбачене статтями 31 та 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

31. Разом із цим слід зазначити, що окремі особливості порядку розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про захист від недобросовісної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції", Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", Закону України "Про Антимонопольний комітет України", визначаються Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), які затверджені розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 № 169-р).

32. Так, відповідно до пункту 46 Правил розгляду справ (в редакції, чинній з 26.04.2016), рішення органів Комітету можуть бути переглянуті ними за заявами осіб чи з власної ініціативи у разі наявності підстав, передбачених частиною першою статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Заява особи про перегляд рішення, прийнятого адміністративною колегією територіального відділення Комітету, подається до відповідного відділення. Заява про перегляд рішень інших органів Комітету подається до Комітету.

Заява про перегляд подається в письмовій формі й повинна містити вимоги заявника, у тому числі очікувані ним рішення за результатами перегляду, які передбачені частиною третьою статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також зазначення підстав для перегляду рішення, передбачених частиною першою статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та доказів на їх підтвердження (пункти 47, 48 Правил розгляду справ).

Відповідно до пункту 48 Правил розгляду справ, протягом десяти робочих днів з дня реєстрації в Комітеті, відповідному територіальному відділенні Комітету заяви про перегляд, державний уповноважений, голова територіального відділення Комітету перевіряють її на відповідність вимогам, установленим у пункті 47 цих Правил.

Заява про перегляд залишається без розгляду і повертається заявнику, якщо її подано до Комітету чи територіального відділення Комітету після закінчення строків, зазначених у частині другій статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

У разі коли заяву про перегляд подано без додержання вимог, установлених в пункті 47 цих Правил, державний уповноважений, голова територіального відділення Комітету залишають її без руху, про що письмово повідомляють заявника і надають йому строк для усунення недоліків.

Якщо заявник в установлений строк не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд, державний уповноважений або голова територіального відділення Комітету залишають заяву без розгляду, про що письмово повідомляють заявника.

Згідно з пунктом 49 Правил розгляду справ, якщо заява про перегляд відповідає вимогам, установленим в пункті 47 цих Правил, державний уповноважений, голова територіального відділення Комітету приймають розпорядження про прийняття заяви до розгляду, про що протягом трьох робочих днів письмово повідомляються особи, які брали участь у справі.

У разі коли одночасно із прийняттям заяви до розгляду вирішується питання про зупинення виконання рішення згідно із пунктом 51 цих Правил, розпорядження про прийняття заяви до розгляду та зупинення виконання рішення за поданням державного уповноваженого, голови територіального відділення Комітету приймає орган Комітету, який здійснює перегляд рішення.

З прийняттям заяви до розгляду починається провадження з перегляду рішення.

У відповідності до пункту 50 Правил розгляду справ, у разі виявлення Комітетом, відділенням під час виконання своїх завдань відомостей про наявність підстав, передбачених частиною першою статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції", орган Комітету з власної ініціативи розпочинає провадження з перегляду відповідного рішення, про що приймає розпорядження.

Розпорядження про початок провадження з перегляду рішення протягом трьох робочих днів з дня його прийняття надсилається особам, які беруть участь у справі.

Пунктами 51, 52 Правил розгляду справ передбачено, що відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" орган Комітету, який здійснює перегляд рішення, може своїм розпорядженням зупинити виконання рішення до закінчення його перегляду, про що протягом трьох робочих днів письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Під час провадження з перегляду рішення органи Комітету, службовці Комітету, відділення проводять дії, передбачені частиною другою статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пунктом 23 цих Правил.

Згідно з пунктом 54 Правил розгляду справ, за результатами провадження з перегляду рішення особи, зазначені в пункті 52 цих Правил, складають подання з попередніми висновками, яке вноситься на розгляд органу Комітету, який здійснює перегляд рішення.

Підготовка до розгляду органами Комітету питання про перегляд рішення здійснюється у порядку, передбаченому пунктами 26 і 27 цих Правил.

За результатами перегляду рішення органи Комітету приймають рішення відповідно до частини третьої статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (пункт 55 Правил розгляду справ).

33. Судом перевірено дотримання відділенням процедури розгляду заяви позивача від 31.05.2018 № 01-03/517 про перегляд Рішення АМК від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/ІІ-2016, яка передбачена приписами чинного законодавства та встановлено, що відділенням, на час вчинення ним оскаржуваної дії, не дотримано порядку прийняття рішення (оформленого листом) про відмову у перегляді Рішення АМК.

34. Відповідно до статті 73 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

35. Кожна сторона, згідно із статтею 74 Господарського кодексу України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

36. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

37. У постанові Верховного суду від 19.03.2019 у даній справі вказано, що за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

38. Частиною 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України визначено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

39. В силу частин 1 та 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

40. Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України врегульовано питання розподілу судових витрат. Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

41. Згідно з приписами частини 2 статті 16 Господарського процесуального кодексу України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

42. Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

43. Судом встановлено, що позивачем понесено наступні судові витрати:

- 3 524, 00 гривень сплаченого судового збору за подання до господарського суду позовної заяви;

- в апеляційній інстанції: 5 286, 00 гривень сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду та 4 000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу;

- в касаційній інстанції: 7 048, 00 гривень сплаченого судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення та 8 700, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу;

- новий розгляд: 2 400, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

44. Згідно з пунктом 80 Рішення Європейського суду з прав людини від 12.10.2006 у справі за позовом «Двойних проти України» заявнику відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру.

45. В підтвердження даних обставин позивачем надано:

- платіжні доручення про сплату судового збору;

- договір (про надання правової допомоги) № ГС-64 від 12.10.2018, акт № 1 (прийому - передачі наданих послуг) від 23.10.2018, платіжне доручення № 3604 від 24.10.2018 на суму 4 000, 00 гривень (оплата за послуги адвоката);

- договір (про надання правової допомоги) № ГС-18/19 від 23.01.2019, акт № 1 (прийому - передачі наданих послуг) від 29.01.2019, платіжне доручення № 26 від 29.01.2019 на суму 8 700, 00 гривень (оплата за надання правової допомоги);

- додаткова угода № 1 від 19.03.2019 до договору № ГС-18/19 від 23.01.2019, акт № 3 (прийому - передачі наданих послуг) від 10.05.2019, платіжне доручення № 210 від 13.05.2019 на суму 2 400, 00 гривень (оплата за послуги адвоката).

46. Так, витрати адвоката належним чином підтверджені та доведені.

Щодо заперечення відповідача щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

47. Частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Посилання відповідача на завищення часу які витрачено адвокатом на виконання робіт (послуг) суд до уваги не бере, оскільки витрати адвоката належним чином підтверджені, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Більше того, відповідачем не доведено неспівмірність витрат адвоката, як цього вимагають приписи частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

48. Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 15 858, 00 гривень та 15 100, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" до Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про:

- визнання незаконними дії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо відмови Комунальному підприємству Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" у перегляді рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/II-2016;

- зобов`язання Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України повторно розглянути заяву Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" про перегляд рішення № 41 від 14.12.2016 у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 27/II-2016 від 31.05.2018 вх. № 01-03/517, у порядку та у межах повноважень встановлених (наданих) чинним законодавством України, - задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо відмови Комунальному підприємству Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" у перегляді рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.12.2016 № 41 у справі № 27/II-2016.

3. Зобов`язати Івано-Франківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повторно розглянути заяву Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" про перегляд рішення № 41 від 14.12.2016 у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 27/II-2016 від 31.05.2018 вх. № 01-03/517, у порядку та у межах повноважень встановлених (наданих) чинним законодавством України.

4. Стягнути з Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Незалежності, буд. 6, м. Івано-Франківськ, 76018; ідентифікаційний код: 20548378) на користь Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" (вул. Незалежності, 161, м. Івано-Франківськ, 76002; ідентифікаційний код: 35277442) 15 858, 00 гривень (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 00 копійок) - судового збору та 15 100, 00 гривень (п`ятнадцять тисяч сто гривень 00 копійок) - витрат на професійну правничу допомогу.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повний текст рішення складено 12.06.2019.

Суддя В. В. Михайлишин