АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2735/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота чайка"

на рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2019

по справі №916/2735/18

за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота чайка"

про стягнення 1 367 481,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" (далі КП "Теплопостачання міста Одеси") звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота чайка" (далі ТОВ "Золота чайка") в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1 367 481,43 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог КП "Теплопостачання міста Одеси" послалось на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором на постачання теплової енергії в частині повної та своєчасної оплати за поставлену позивачем теплову енергію.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.02.2019 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 1 355 681 грн. 43 коп. та судовий збір в сумі 20 512 грн. 22коп., в решті позовних вимог відмовлено.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції посилаючись на умови укладеного між сторонами договору на постачання теплової енергії зазначив, що позивачем у період з листопада 2017 р. по вересень 2018 р. здійснено постачання ТОВ "Золота чайка" теплової енергії на об`єкт, розташований за адресою: м.Одеса, вул. Ак. Вильямса, 59Е, проте відповідач оплату з спожиту теплову енергію не виконав в повному обсязі в зв`язку з чим у нього на момент звернення до суду уторилась заборгованість в розмірі 1 367 481,43 грн.

Як відзначено місцевим господарським судом, під час розгляду справи відповідачем була сплачена частина наявної заборгованість в розмірі 11 800 грн., в зв`язку з чим сума заборгованості останнього склала 1 355 681,43 грн. З огляду на що господарський суд Одеської області визнав обґрунтованими заявлені позовні вимоги, проте враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості задовольнив їх частково.

Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "Золота чайка" з апеляційною скаргою в якій просить змінити рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2019 по справі №916/2735/18 та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 1 335 681,43 грн. та судовий збір в розмірі 20 512, 22 грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України.

Так апелянт зазначає, що основним видом діяльності ТОВ "Золота чайка" є виконання комплексу послуг із забезпечення функціонування житлового та нежитлового нерухомого майна. Відповідач забезпечує теплом житлові будинки, з моменту їх будівництва. Питання забезпечення житлових будинків, які обслуговує відповідач, послугами має велике соціальне значення, оскільки у даних будинках проживає близько 4600 чоловік, серед яких є пенсіонери, інваліди та сім`ї з малолітніми дітьми.

Апелянт не заперечує, що за період з листопада 2017 по вересень 2018 у ТОВ "Золота чайка" утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію ту сумі 1 367 481,43 грн. Однак, товариство позбавлено об`єктивної можливості погасити її.

ТОВ "Золота чайка" зазначає, що його діяльність, з огляду на залежність її результатів від добросовісності та платоспроможності кінцевих споживачів комунальних послуг, ніколи не була прибутковою. З огляду на це відповідач переживає об`єктивні труднощі з розрахунками з виробниками/постачальниками житлово-комунальних послуг.

Скаржник також стверджує, що 14.03.2019 здійснив часткову оплату заборгованості перед відповідачем, а тому сума стягнуто за оскаржуваним рішенням підлягає зменшенню на 20 000 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2735/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота чайка" на рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 призначено справу до розгляду на 11.06.2019.

24.05.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Так, в своїх запереченнях позивач зазначає, що наявними матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед КП "Теплопостачання міста Одеси" за спожиті послуги з постачання теплової енергії, яка стягнута за оскаржуваним рішенням.

Стосовно твердження апелянта про здійснення часткової оплати боргу після винесення оскаржуваного рішення позивач зазначає, що всі сплати відповідача здійснені в рахунок погашення заборгованості будуть враховані при зверненні до органів виконавчої служби для примусового стягнення боргу.

В судове засідання від 11.06.2019 представники учасників справи не з`явились, про причини нез`явлення суд не повідомили та не скористались своїм правом на участь у розгляді справи. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Золота чайка" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 01.11.2008 між КП "Теплопостачання міста Одеси" (теплопостачальна організація) та ТОВ "Золота чайка" (споживач) укладено договір №4173 на постачання теплової енергії, відповідно до п. 1 якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу в житловий будинок за адресою: вул. Ак. Вільямса, 59Е на опалення згідно витрат теплоносія G=6,11 т/год, та на гаряче водопостачання в обсягах згідно додатку 1 до цього договору (п. 2.1. договору).

Пунктами 3.2.1, 3.2.2, 3.2.4, 3.2.5 договору передбачено, що споживач зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, що визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором; додержуватися умов та порядку припинення подачі теплової енергії, які передбачені Правилами користування тепловою енергією, та іншими нормативними актами; письмово оповіщати Теплопостачальну організацію про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій.

В свою чергу теплопостачальна організація зобов`язалась забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з додатком 1; повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів або про обмеження постачання тепла (п. 4.2.1, 4.2.3 договору).

Порядок обліку теплової енергії визначено в Розділі 5 Договору. Так, згідно п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії в житловому будинку за адресою: вул. Ак. Вільямса, 59Е на опалення та гаряче водопостачання визначається за приладами обліку.

В Розділі 6 договору сторони узгодили порядок розрахунків за теплову енергію, згідно з яким: розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації відповідно до встановленого тарифу на теплову енергію в розмірі 179,12 грн. за 1 Гкал. Тарифи формуються і затверджуються органами виконавчої влади (п. 6.1 договору). При відсутності приладу обліку (або виведенні його з експлуатації) кількість спожитої теплової енергії визначається згідно п. 5.6 даного договору (п. 6.2 договору). Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3 договору). Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період (п. 6.4 договору). Щомісяця споживач та теплопостачальна організація до 15 числа місяця після розрахункового складають акт звіряння взаєморозрахунків. Сальдо, що відображено в акті звіряння взаєморозрахунків враховується для подальшої оплати (п. 6.5 договору). У випадку якщо сальдо, що відображено в акті звіряння взаєморозрахунків на користь теплопостачальної організації, споживач зобов`язаний сплатити його не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 6.6 договору). Перераховані споживачем платежі зараховуються згідно призначення платежу, зазначеного в банківських документах, а в разі відсутності такого зазначення в наступному порядку: в першу чергу - в рахунок погашення пені, далі - заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, потім поточні платежі (п. 6.7 договору).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що останній набуває чинності з 01.11.2008 р. та діє до 01.11.2009 р. Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 10.3 договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.4 договору).

Згідно додатку 1 до договору № 4173 сторони погодили обсяги постачання теплової енергії споживачу (відповідачу) на об`єкти позивача, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-Е. В додатку 2 до договору затверджено умови припинення подачі теплової енергії. В додатку 3 до договору затверджено умови припинення подачі теплової енергії.

Так звертаючись із позовом до суду першої інстанції позивач зазначив, що на виконання умов укладеного між сторонами договору, у період з листопада 2017 р. по вересень 2018 р. відпустив теплову енергію відповідачеві, проте у порушення взятих на себе зобов`язань останній за спожиту у даний період теплову енергію не розрахувався, що й стало підставою для звернення із позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В свою чергу згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом ч. 3 ст. 24, ч. 2, ст. 25 Закону України „Про теплопостачання основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 р. визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Наявними матеріалами справи, зокрема звітами за спожиту теплову енергію та актами звіряння розрахунків, які складені та підписані обома сторонами, підтверджується, що позивачем здійснено постачання теплової енергії ТОВ "Золота чайка" у період з листопада 2017 р. по вересень 2018 р. за загальну суму 1 367 481,43 грн.

Проте, у порушення взятих на себе зобов`язань відповідач не сплатив наявну заборгованість.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується наявними матеріалами справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем була сплачена частина наявної заборгованість в розмірі 11 800 грн., в зв`язку з чим сума заборгованості була зменшена та складає 1 355 681,43 грн.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та їх часткового задоволення, з огляду на часткове погашення відповідачем існуючої заборгованості.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на обслуговування будинків, які мають велике соціальне значення, не сплату комунальних послуг кінцевими споживача та відсутність прибутку, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язання за укладеним між сторонами договором на постачання теплової енергії в частині своєчасної та повної оплати за спожиті послуги.

З приводу посилання апелянта на часткову сплату заборгованості у розмірі 20 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.03.2019 р. №828 колегія суддів зазначає наступне.

Так оскаржуване рішення прийнято Господарським судом Одеської області 27.02.2019, у той час як часткова сплата відповідачем заборгованості, стягнутої за вказаним рішенням, була здійснена 14.03.2019, тобто після прийняття оскаржуваного рішення.

Отже приймаючи рішення суд першої інстанції був позбавлений можливості врахувати вказану оплату при прийнятті оскаржуваного рішення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2019 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2019 р. у справі №916/2735/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.06.2019.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.