УХВАЛА

11 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/3141/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни

до 1) Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради,

2) Фізичної особи-підприємця Степанова Ігоря Володимировича,

3) Дніпровської міської ради,

4) Виконавчого комітету Дніпровської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 (повний текст складено 22.03.2019) у справі № 904/3141/18, подана 11.05.2019.

У поданій касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник посилається на те, що він був відсутній під час проголошення оскаржуваного рішення, а також останнє не було вручено у день складання його повного тексту.

Дослідивши матеріали касаційної скарги та доводи скаржника, суд дійшов висновку, що касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є необґрунтованим з огляду на наступне.

За приписами частин 1 статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 складено 22.03.2019, а тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 11.04.2019.

Фізичною особою-підприємцем Ноздрюхіною Людмилою Іванівною касаційну скаргу було подано 11.05.2019, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто через місяць після встановленого строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини 2 статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

До касаційної скарги додано подану в Господарський суд Дніпропетровської області копію заяви Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни, в якій остання просить надати довідку про отримання нею постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 для звернення до касаційного суду зі скаргою на постанову та завірену належним чином, яку було отримано поштою 22.04.2019 під розпис, а також надати для ознайомлення матеріали справи. На даній заяві Фізичною особою-підприємцем Ноздрюхіною Людмилою Іванівною зроблено напис про те, що з матеріалами справи ознайомлена в повному обсязі та зробила необхідні фотокопії. Крім того, в зазначеній заяві є посилання заявника на отримання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 поштою 22.04.2019. Однак, будь-яких доказів щодо отримання оскаржуваної постанови скаржником не надано.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Однак, доказів, крім вищезазначеної заяви про ознайомлення з матеріалами справи, в підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови та поважності пропуску строку на касаційне оскарження скаржником додано не було.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 292 ГПК України колегія суддів суду касаційної інстанції розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, вважає викладені в його обґрунтування підстави неповажними та такими, що не підтверджується доказами.

Частиною 3 вищезазначеної статті касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, оскільки касаційну скаргу подано після закінчення строку встановленого для її подання та скаржником не подано доказів в підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови та не наведено поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, то така касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 904/3141/18 підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 та 3 статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання суду: доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності, а також заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

У поданій касаційній скарзі викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору у випадку невідповідності сплаченої суми судового збору в розмірі 10 572,00 грн встановленій законодавством ставки для звернення з касаційною скаргою.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно положень пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 установлено у розмірі 1 762,00 грн.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Позовну заяву у цій справі подано у 2018 році, предметом спору якої є:

- визнання незаконним з моменту прийняття та скасування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2018 за № 175 "Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі" в частині затвердження в пункті 77 розділу II "Спеціально обладнанні майданчики", майданчики, які розташовані не у центральний частині міста, змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі, майданчика для паркування, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, кількість місць паркування 35, площею для паркування 402,5 квадратних метрів, режим роботи 20:00 - 8:00, щоденно;

- визнання недійсним договору № 182 ОП від 25 листопада 2017 року, укладеного між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради () та Фізичною особою-підприємцем Степановим Ігорем Володимировичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) з моменту його укладання;

- зобов`язання Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) повернути Фізичній особі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) будівлі та споруди, нерухоме майно, відібране шляхом рейдерського захоплення, що належить Фізичній особі ОСОБА_2 на праві приватної власності, яке розташоване на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_4, та складається з: літера А-1- будівлі автостоянки, шлакоблок, загальна площа 8,3 метра квадратних, літера Б-кіоск, металевий, літера В-туалет, металевий, №1-2-огорожі, №1-11-мостіння.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 у справі № 904/3141/18 позов задоволено частково, а саме:

- визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2018 за №175 "Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі" в частині затвердження в пункті 77 розділу II "Спеціально обладнанні майданчики", майданчики, які розташовані не у центральний частині міста, змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі, майданчика для паркування, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, кількість місць паркування 35, площею для паркування 402,5 квадратних метрів, режим роботи 20:00-8:00, щоденно;

- визнано недійсним договір № 182 ОП від 25 листопада 2017 року, укладений між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Степановим Ігорем Володимировичем з моменту його укладання. В решті позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 в частині задоволення вимог про визнання незаконним з моменту прийняття та скасування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.02.2018 за № 175 "Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі" скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначеної вимоги; в іншій частині рішення залишено без змін.

Оскаржуючи постанову апеляційного суду, якою рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення однієї позовної вимоги про визнання незаконним з моменту прийняття та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та прийнято нове рішення в цій частині про відмову в позові, скаржник має сплатити судовий збір у сумі 3 524,00 грн (1 762,00 грн х 200 %).

З урахуванням зазначеного скаржником було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому клопотання про відстрочення сплати судового збору безпідставне та залишається без розгляду.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ноздрюхіної Людмили Іванівни на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 904/3141/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржникові.

2. Роз`яснити скаржникові, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі положень пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію цієї ухвали надіслати скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ