СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. Справа № 922/1829/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Пелипенко Н.М., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Трубниковій Ю.О.
за участю представників:
від позивача:Чикаліна Г.В., довіреність №Др-42-1218 від 28.12.2018р.
від відповідача:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Ружицького Вадима Володимировича, м.Куп`янськ Харківської області (вх.№1470 Х/3 від 11.05.2019р.)
на ухвалу господарського суду Харківської області
від23.04.2019р. (повний текст підписано 24.04.2019р. у м.Харків)
постановлену за результатами розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Ружицького Вадима Володимировича, м.Куп`янськ Харківської області
проперегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Харківської області
від02.10.2018р. (повний текст підписано 03.10.2018р. у м.Харків)
у справі№922/1829/18 (суддя Присяжнюк О.О.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків
доФізичної особи - підприємця Ружицького Вадима Володимировича, м.Куп`янськ Харківської області
простягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.10.2018р. (повний текст складено та підписано 03.10.2018р.) у справі №922/1829/18, яке набрало законної сили, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків, про стягнення коштів задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Ружицького Вадима Володимировича, м.Куп`янськ Харківської області, заборгованість за спожитий природний газ по договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживчі та інші суб`єкти господарювання) №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р. у розмірі 58461,24грн., пеню у розмірі 4364,12грн., 3% річних у розмірі 396,20грн., інфляційні у розмірі 2742,41грн.

27.03.2019р. (згідно штампу канцелярії господарського суду Харківської області, наявного на першому аркуші документа) Ружицький В.В. звернувся до суду з заявою про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 02.10.2018р. (повний текст складено та підписано 03.10.2018р.) у справі №922/1829/18 за нововиявленими обставинами, в якій, керуючись ст.320-322 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить за результатами перегляду за нововиявленими обставинами назване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, просить стягнути з позивача витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення почеркознавчого дослідження.

Обґрунтовуючи наявність нововиявлених обставин, Ружицький В .В. зазначає, що 28.02.2019р. з висновку експерта №3697 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.Проф.М.С.Бокаріуса дізнався, що договір оренди нежитлового приміщення від 23.11.2017р., акт приймання-передачі від 23.11.2017р. та договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб`єкти господарювання) №114198GYВХDР016 від 01.01.2016р. відповідачем не підписувалися. Заявник зауважує, що про наявність таких обставин (наявність фальсифікації документів) достовірно дізнався лише після проведення почеркознавчого дослідження, оскільки особисто участі в судових засіданнях не приймав, про рішення суду дізнався після того, як був повідомлений про наявність виконавчого провадження щодо стягнення боргу на користь Публічного акціонерного товариства «Харківгаз». Іншою нововиявленою обставиною, на переконання відповідача є те, що позивач взагалі не мав права укладати з відповідачем договір №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р., оскільки у Ружицького В.В. відсутній об`єкт споживача - технологічний комплекс, що складається з газопроводів та споруд на них, призначених для споживання природного газу, що на праві власності чи користування належить споживачеві.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2019р. (повний текст підписано 24.04.2019р.) у справі №922/1829/18 відмовлено у задоволенні заяви Ружицького В. В . про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 02.10.2018р. (повний текст складено та підписано 03.10.2018р.) у справі №922/1829/18 за нововиявленими обставинами. Зазначена ухвала мотивована тим, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст.320 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.2019р. (повний текст підписано 24.04.2019р.) у справі №922/1829/18 скасувати, за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Харківської області від 02.10.2018р. (повний текст складено та підписано 03.10.2018р.) у справі №922/1829/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Стягнути з позивача на користь відповідача витрати по сплаті судового збору.

Згідно доводів скаржника, ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права. На переконання апелянта, незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції полягає в тому, що судом правильно визначені обставини справи, які є нововиявленими по суті, однак невірно розцінені судом як несвоєчасно поданий доказ. На підтвердження наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали відповідач звертає увагу на сукупність наступних обставин:

- обставина про те, що підпис Ружицького В.В. на документах, які покладені в основу рішення господарського суду Харківської області у справі №922/1829/18, було виконано іншою особою, є нововиявленою обставиною, оскільки така обставина не була і не могла бути відома відповідачу на момент винесення рішення у справі №922/1829/18;

- судом помилково не врахована інша нововиявлена обставина - позивач взагалі не мав права укладати з відповідачем договір №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р., оскільки у Ружицького В.В. відсутній об`єкт споживача - технологічний комплекс, що складається з газопроводів та споруд на них, призначених для споживання природного газу, що на праві власності чи користування належить споживачеві.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2019р. у справі №922/1829/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Пелипенко Н.М., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.2019 (повний текст підписано 24.04.2019р.) у справі №922/1829/18 та зобов`язано позивача надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 20.05.2019р. призначено розгляд справи №922/1829/18 на 29.05.2019р.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Стойки О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 28.05.2019р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Пелипенко Н.М., Чернота Л.Ф.

Представник позивача у судове засідання 29.05.2019р. не з`явився, через канцелярію Східного апеляційного господарського суду надав клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення названого клопотання не заперечував. Розглянувши клопотання позивача, судова колегія визнала поважними причини, які наведені в обґрунтування наявності підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на що задовольнила відповідне клопотання та відклала розгляд справи на 05.06.2019р.

На адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

У судовому засіданні 05.06.2019р. представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, за змістом якої, у разі неявки у судове засідання Східного апеляційного господарського суду, з огляду на участь у розгляді справи в Харківському апеляційному суді, просить розгляд справи №922/1829/18 відкласти на іншу дату.

Разом з тим, відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р. та інші).

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, відповідач не був обмежений у можливості направити для участі у судовому засіданні іншого повноважного представника, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням приписів ст.120, ст.202, ст.270, ч.2 ст.273 ГПК України, дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 ГПК України).

Згідно зі ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, відповідно до ч.2 названої статті ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч.4 ст.320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.5 ст.320 ГПК України).

Отже, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004р.).

Перевіряючи обґрунтованість наведених відповідачем доводів щодо наявності нововиявлених обставин, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду Харківської області, що наведені Ружицьким В.В. обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст.320 ГПК України.

так, в обґрунтування наявності нововиявлених обставин скаржник посилається на підробку документів та необізнаність щодо існування договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживчі та інші суб`єкти господарювання) №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р. При цьому наголошує, що про наявність таких обставин (наявність фальсифікації документів) достовірно дізнався лише після проведення почеркознавчого дослідження, оскільки особисто участі в судових засіданнях не приймав, про рішення суду дізнався після того, як був повідомлений про наявність виконавчого провадження щодо стягнення боргу на користь Публічного акціонерного товариства «Харківгаз».

Разом з тим, судом першої інстанції правомірно зауважено, що Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» не є стороною у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що поштова кореспонденція щодо розгляду справи №922/1829/18 направлялась на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яку до того ж сам відповідач зазначає у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

У відзиві на позовну заяву (т.1, а.с.56) особисто Ружицький В.В. вказував на укладення договору №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 02.10.2018р. (повний текст складено та підписано 03.10.2018р.) у справі №922/1829/18, яка підписана особисто Ружицьким В.В. (т.1, а.с.111-115). Названа апеляційна скарга, разом з іншим, містить посилання відповідача на укладення договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживчі та інші суб`єкти господарювання) №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р.

За таких обставин суперечливими є твердження заявника про підробку документів та необізнаність щодо існування договору №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р. Крім того, спірний договір не визнаний судом недійсним.

Одночасно, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що висновок експерта №3697 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.Проф.М.С.Бокаріуса не може вважатись нововиявленою обставиною у даній справі є лише новим, несвоєчасно поданим доказом.

Інші доводи заявника, зокрема, про те, що позивач взагалі не мав права укладати з відповідачем договір №114198GYBXDP016 від 01.01.2016р., фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням у даній справі і не є нововиявленими обставинами в контексті приписів ст.320 ГПК України.

Східний апеляційний господарський суд, разом з іншим, зауважує, що статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Водночас статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява N 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006р. (заяви N29458/04 та N29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

При цьому, право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення Суду у справах "Желтяков проти України" N4994/04 від 09.06.2011р.).

З огляду на наведене, обставини, на які посилається відповідач як на нововиявлені, не мають ознак, одночасна наявність яких є необхідною умовою віднесення тієї чи іншої обставини до нововиявлених, тобто, таких, які можуть бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення в порядку глави 3 розділу IV ГПК України.

Доводи скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеним вище.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається, що за змістом ст.129 ГПК України має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Ружицького Вадима Володимировича, м.Куп`янськ Харківської області, на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.2019р. (повний текст підписано 24.04.2019р.) у справі №922/1829/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.2019р. (повний текст підписано 24.04.2019р.) у справі №922/1829/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 05.06.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 07.06.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя Л.Ф. Чернота