СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р. Справа №922/251/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Шило А.М.,

за участю представників:

позивача (в режимі відеоконференції) Голиков В.Ю., посвідчення адвоката №000629 від 22.02.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000629 від 22.02.2019 року та довіреність б/н від 08.04.2019 року;

першого відповідача Павловський Р.О., посвідчення адвоката №1148 від 13.01.2012 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1148 від 13.01.2012 року та ордер №025890 від 02.07.2018 року;

другого відповідача Павловський Р.О., посвідчення адвоката №1148 від 13.01.2012 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1148 від 13.01.2012 року та ордер ПТ№025917 від 30.11.2018 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Державного підприємства «Конярство України», м.Київ, (вх.№1467Х/1-40) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 року по справі №922/251/19,

за позовом Державного підприємства «Конярство України», м.Київ,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж», с.Веселе, Харківська область,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро», м.Харків,

про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року Державне підприємство «Конярство України» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро», в якому просило суд визнати недійсними договори про відступлення права вимоги: №1-01 від 07.06.2018 року, №1-02 від 07.06.2018 року, №1-03 від 07.06.2018 року, №1-04 від 07.06.2018 року та №1-05 від 07.06.2018 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 року у справі №922/251/19 (суддя Сальнікова Г.І., повний текст складено та підписано 09.04.2019 року) позовну заяву Державного підприємства «Конярство України» залишено без розгляду з посиланням на п.4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 року та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що з урахуванням неодноразової відмови позивачу в можливості проведення судового засідання у режимі відео конференції та неналежного встановлення фактичної явки сторін у судове засідання 09.04.2019 року, судом порушено приписи ст. ст. 4, 13, 177, 181 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача Державного підприємства «Конярство України»; встановлено строк на протязі якого відповідачі мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, документи та докази обґрунтування своєї позиції по справі; справу призначено до розгляду в судове засідання.

31.05.2019 року від першого та другого відповідачів надійшли відзиви на апеляційну скаргу (вх.№5370, вх.№5371), в які є ідентичними за змістом та зазначають, що згодні з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважають її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм права, у зв`язку з чим просять оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 12.06.2019 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідачів проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзивах на апеляційну скаргу, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вже зазначалося, у січні 2019 року Державне підприємство «Конярство України» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро», в якому просило суд визнати недійсними договори про відступлення права вимоги: №1-01 від 07.06.2018 року, №1-02 від 07.06.2018 року, №1-03 від 07.06.2018 року, №1-04 від 07.06.2018 року та №1-05 від 07.06.2018 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Новаагро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж».

Одночасно з поданою позовною заявою позивачем подано клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У подальшому, ухвалою суду від 13.02.2019 року Господарським судом Харківської області винесено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Також ухвалено позивачу надати для огляду в судовому засіданні оригінали документів, копії яких подано разом з позовною заявою. Призначено дату підготовчого засідання і визначено, що участь учасників справи у підготовчому засіданні є обов`язковою.

18.02.2019 року судом першої інстанції винесено ухвалу, якою розглянуто клопотання позивача подане разом з позовною заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції і відмовлено в його задоволенні з посиланням на зайнятість приміщення відеоконференцзв`язку Господарського суду Харківської області іншим складом суду, що технічно унеможливлює проведення судового засідання з позивачем в режимі відеоконференції.

Вказана ухвала була направлена позивачу і отримана ним 25.02.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

У судовому засіданні 11.03.2019 року Господарським судом Харківської області постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.04.2019 року та винесено ухвалу про виклик в судове засідання, в якій зазначено, що явка учасників справи в судове засідання є обов`язковою.

Матеріали справи свідчать, що від позивача до суду першої інстанції 11.03.2019 року надійшла заява про перенесення дати підготовчого засідання та забезпечення можливості відеоконференцзв`язку. У зазначеній заяві вказано про неможливість направлення представника ДП «Конярство України» до м.Харкова з метою участі в судовому засідання у зв`язку із скрутним фінансовим становищем (відкрита процедура банкрутства) та з метою забезпечення участі позивача у судових засіданнях просив перенести дату підготовчого засідання і забезпечити його проведення в режимі відеоконференції у Господарському суді м.Києва.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2019 року у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено з посиланням на відсутність технічної можливості у Господарському суді м.Києва забезпечити участь позивача в режимі відеоконференції.

Вказана ухвала була направлена позивачу і отримана ним 18.03.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

09.04.2019 року Господарським судом Харківської області винесено оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Частина 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначає, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів зазначає, що залишення позову без розгляду є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, який сприяє швидкому розгляду справи.

Вищевказані норми права за своїм загальним змістом забезпечують дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує інтереси відповідача, який вимушений витрачати час, кошти, забезпечуючи свою чи представника явку в судові засідання.

Проте, матеріали справи не свідчать, що з боку позивача має місце зловживання процесуальними правами, а навпаки за з огляду на наявні процесуальні іструменти намагався реалізувати своє право на учать у судовому засіданні.

Згідно п.4 ч.5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Натомість матеріали справи свідчать, що суд першої інстанції жодним чином не сприяв участі позивача у судовому засіданні. Відсутність сприяння полягає в тому, що станом на момент винесення ухвали про відкриття провадження у справі та призначенні дати судового засідання судом не було розглянуто клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, хоча воно було подано одночасно з позовною заявою. Таке клопотання було розглянуто через п`ять днів після відкриття і призначення справи до розгляду.

Так, суд першої інстанції станом на дату відкриття провадження у справі та призначені дати судового засідання не був обмежений та позбавлений права розглянути клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, перевірити дані сайту «Бронювання систем відеоконференцзв`язку» і призначити дату судового засідання на дату і час, коли наявна технічна можливість.

Крім того, при винесені оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не надано оцінку заяві позивача від 11.03.2019 року в якій опосередковано повідомлялося про причини нез`явлення в судове засідання і необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Колегія суддів відзначає, що перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов`язаний з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд керувався перш за все тим, що позивач не з`явився в судове засідання, а не тим, що не було надано витребувані документи, і саме факт нез`явлення в судове засідання покладено в основу оскаржуваної ухвали. При цьому, суд першої інстанції був обізнаний про неможливість явки позивача в судове засідання, а залишаючи позов без розгляду місцевий господарський суд позбавив позивача права на справедливий суд, яке визначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції») від 16.12.1992 року).

Стаття 13 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 86 цього ж кодексу, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що твердження, викладені в апеляційній скарзі, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом при прийнятті ухвали неповно з`ясовано обставини, що маються значення для справи. Таким чином, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 129 Конституції України, для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін, ухвала Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 року по справі №922/251/19 підлягає скасуванню, а справа з урахуванням положень ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України підлягає переданню на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 240, 269, 270, п.6, ч.1 ст.275, п.1 ст. 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Конярство України» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 року по справі №922/251/19 скасувати.

Справу №922/251/19 направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов