УХВАЛА

12 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/1033/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на ухвалу Господарського суду Львівської області

(суддя - Кітаєва С.Б.)

від 26.12.2018

та постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Хабіб М.І., судді: Матущак О.І., Якімець Г.Г.)

від 09.04.2019

у справі № 914/1033/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 у справі №914/1033/18 зустрічний позов ТОВ "Приватофис" до НБУ про визнання відсутнім права вимагати повернення заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009 повернуто на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі №914/1033/18 ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі №914/1033/18, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Колегією суддів встановлено, що ухвалюючи оскаржувану ухвалу, яку залишено без змін судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що строк для подання зустрічного позову сплив.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Судами попередніх інстанцій, встановлено що ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2018 у справі №914/1033/18 відкрито провадження за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", залучено до участі у справі АТ КБ "Приватбанк" та визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Зазначену ухвалу отримано ТОВ "Приватофис" 19.06.2018 (за місцезнаходженням, вказаним у позовній заяві: 49044, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32) та 25.06.2018 (за юридичною адресою за даними ЄДР ЮОФОПГФ: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14) 25.06.2019. ТОВ "Приватофис" 04.07.2018 подано відзив на позовну заяву. Разом з тим, зустрічну позовну заяву подано 10.12.2018, тобто поза межами строку, встановленого для подання зустрічного позову, що є порушенням вимог ч.1 ст. 180 ГПК України. При цьому ТОВ "Приватофис" не обґрунтував неможливості подання зустрічного позову у встановлений строк та поважності причин його пропуску.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" зустрічну позовну заяву, оскільки її подано після спливу встановлено строку.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Касаційний господарський суд вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що розгляд касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) зазначено, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі №914/1033/18, оскільки рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі №914/1033/18.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

Л.Стратієнко