ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 рокуСправа № 912/2704/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №912/2704/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТПРОМТЕХСЕРВІС", 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Євгена Чикаленка, буд. 1-А, кімн. 315

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД" , 630099, Російська Федерація, м. Новосибірськ, вул. Леніна, 10а

про стягнення 1 760 393,46 рос. руб.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТПРОМТЕХСЕРВІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 1 163 850,00 російських рублів, суми пені у розмірі 576 200,00 російських рублів, суми відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 343,46 російських рублів з покладенням судових витрат на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу № 04-04/18 від 04.04.18.

Ухвалою від 19.10.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 912/2704/18, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановив відповідачу та позивачу строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень, зобов`язав позивача в термін до 12 листопада 2018 року (включно) подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову ухвали господарського суду Кіровоградської області від 19.10.2018 про відкриття провадження у справі № 912/2704/18 у двох примірниках та позовної заяви у двох примірниках, а також належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви для направлення відповідачу. Крім того, даною ухвалою суд зупинив провадження у справі №912/2704/18 до виконання доручення про надання правової допомоги.

12.11.2018 господарський суд, звернувся до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області для виконання судового доручення у справі №912/2704/18.

12.06.2019 від Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшов лист від 07.06.2019 № 07/01-18/1018 (2018) "Щодо виконання за кордоном судового доручення стосовно ТОВ "ГРАД", відповідно до якого Управління повідомляє про виконання на території Російської Федерації доручення Господарського суду Кіровоградської області про вручення судових документів представнику ТОВ "ГРАД" як відповідачу у справі №912/2704/18.

Ухвалою від 18.06.19 поновлено провадження у справі № 912/2704/18.

Оскільки обома сторонами отримано ухвалу від 19.10.18 про відкриття провадження у справі, господарський суд дійшов висновку, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

Відповідач відзиву по суті заявлених позовних вимог суду та позивачу не подав, свого повноважного представника у судове засідання не направив.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

04.04.18 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтехсервіс" (далі - Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Град" (далі - Відповідач, Продавець) укладено договір купівлі-продажу №04-04/18 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця та відвантажити за вказаними Покупцем реквізитами залізничні напіввагони (модель 12-132, 12-141) у подальшому іменовані "Обладнання", а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити у відповідності до умов Договору.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що найменування, кількість, технічні характеристики та ціна обладнання зазначаються та узгоджуються сторонами в Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною даного договору (Далі - Специфікація).

Відповідно до п. 2.1 Договору сума даного Договору відповідає вартості обладнання виходячи з розрахунку 670 000,00 рублів за одиницю Обладнання, зазначеного та узгодженого сторонами у Специфікації та становить 67 000 000,00рублів.

У відповідності до п.2.3 Договору, перевізна оплата до кордону Російської Федерації (з/д тариф), згідно розрахунку станції відвантаження та квитанції про прийняття Обладнання до перевезення, а також митне оформлення не входять до суми даного Договору та сплачуються Покупцем додатково.

Платежі за цим Договором здійснюються Позивачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Відповідача (п.3.1 Договору).

Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на кореспондентський рахунок банку Відповідача (п.3.2.Договору).

Згідно умов п.3.3. Договору, Позивач зобов`язується сплатити Відповідачу вартість Обладнання на підставі рахунку Відповідача в наступному порядку:

- 15% від вартості Обладнання потягом 3 (трьох) банківських днів після отримання рахунку від Відповідача;

- остаточний розрахунок здійснюється Позивачем протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання Акту попередженого приймання Вагонів (акту технічного огляду), але до моменту митного оформлення.

У відповідності з п.4.1. Договору, строки передачі Відповідачем та приймання Позивачем Обладнання зазначені у Специфікації. Датою передачі є дата перетинання Обладнанням кордону Російської Федерації згідно ВМД.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що зобов`язання Відповідача з поставки Обладнання вважаються виконаними після відвантаження повної кількості Обладнання, зазначеного у Специфікації до даного Договору, за реквізитами Позивача (Вантажотримувача) та передачі всіх супровідних документів.

Датою відвантаження Обладнання за цим Договором (кожної узгодженої в Специфікації партії Обладнання) вважається дата, зазначена на штемпелі з/д квитанції виданої станцією відвантаження ВАТ «РЖД» про прийняття Обладнання до перевезення за реквізитами Позивача (Вантажоотримувача) (п.4.3. Договору).

Відвантаження прийнятого Обладнання за кожною узгодженою в Специфікації партією, здійснюється Відповідачем протягом 7-ми календарних днів після підписання Акту приймання-передання та 100% оплати Позивачем Обладнання та перевізних платежів (з/д тарифу) з транспортування прийнятого Обладнання за реквізитами Позивача (Вантажоотримувача) (п.4.5. Договору).

Згідно пп. 4.7.1 п.4.7. Договору Відповідач зобов`язується після підписання даного Договору та отримання передоплати не пізніше 14-ти календарних днів підготувати Обладнання, за кожною узгодженою в Специфікації партією, для технічного огляду та приймання.

У відповідності до п. 4.7.4. Договору, Відповідач зобов`язується виконати у повному обсязі всі свої зобов`язання, передбачені даним Договором.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку прострочення Відповідачем своїх зобов`язань з передачі або відвантаження Обладнання, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу пеню у розмірі 0,01% від суми даного Договору за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми даного Договору.

Згідно п. 7.4. Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань за цим Договором, або розірвання Позивачем даного Договору згідно п.9.4., Позивач має право вимагати від Відповідача повного повернення перерахованих грошових коштів. При цьому, Відповідач зобов`язаний здійснити повернення повної суми грошових коштів сплачених позивачем протягом 2-х (двох) банківських днів з моменту отримання вимога Позивача телеграмою, телефонограмою, телефаксом або електронною поштою.

Пунктом 9.7 Договору визначено, що він набирає чинності з дати його підписання та діє до повного його виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань та перереєстрації Обладнання за новим власником.

Договір та Специфікацію підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками останніх.

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що у випадку виникнення спорів, які не можуть бути врегульовані Сторонами шляхом переговорів, спори передаються на розгляд Арбітражного суду за місцезнаходженням Позивача.

Пунктом 7.6. Договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у відповідності з умовами даного Договору та діючого законодавства Російської Федерації (далі по тексту - РФ).

Згідно з п. 3.3 Договору, на підставі Специфікації №1 від 04.04.2018 року (Додаток №1), а також, отриманого від от Відповідача рахунка на оплату від 18.04.2018 року №53, Позивач перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі - 1163 850,00 (один мільйон сто шістдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят) російських рублів, 00 копійок, що становить 15% від загальної вартості Обладнання, а саме - 67 000 000,00 (шістдесят сім мільйонів) рублів, 00 копійок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням банку від 23.04.2018 року №2, а також випискою банку від 23.04.2018 року, з якої вбачається, що вказана сума була зарахована на кореспондентський рахунок Відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, згідно з п. 4.7.1. Договору, у Відповідача виник обов`язок не пізніше 14-ти календарних днів підготувати Обладнання для технічного огляду та приймання.

Однак, в порушення своїх зобов`язань за Договором від 04.04.2018 року №04-04/18, Відповідач станом на дату звернення з цією позовною заявою так і не надав Позивачу у встановлений Договором строк до технічного огляду сплачене частково Обладнання, сплаченні у розмірі 1 163 850,00 (один мільйон сто шістдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят) російських рублів, 00 копійок не повернув.

Отже, свій обов`язок щодо попередньої оплати товару Позивач виконав повністю, а Відповідач порушуючи умови Договору, не здійснив передачі товару.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач направив Відповідачу письмову Претензію № б/н від 06.07.2018 року, в якій вимагав від Відповідача у найкоротші строки повернути на розрахунковий рахунок Позивача суму грошових коштів у розмірі - 1 163 850,00 (один мільйон сто шістдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят) російських рублів, 00 копійок, у тому числі пеню у розмірі-65 048,00 (шістдесят п`ят тисяч сорок вісім) рублів, 00 копійок.

Строк прострочення зобов`язань станом на дату звернення с вищевказаною Претензією становив 60 (шістдесят) календарних днів.

Жодної відповіді на Претензію № б/н від 06.07.2018 року станом на дату звернення з цією позовною заявою Позивач не отримав.

Так, викладені вище обставини стали підставою для звернення ТОВ «ІНВЕСТПРОМТЕХСЕРВІС» до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 1 163 850,00 російських рублів, суми пені у розмірі 576 200,00 російських рублів, суми відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 343,46 російських рублів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що у випадку виникнення спорів, які не можуть бути врегульовані Сторонами шляхом переговорів, спори передаються на розгляд Арбітражного суду за місцезнаходженням Позивача.

Пунктом 7.6. Договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у відповідності з умовами даного Договору та діючого законодавства Російської Федерації (далі по тексту - РФ).

Враховуючи досягнення сторонами домовленості щодо розгляду спору в господарському суді за місцезнаходженням Позивача, суд вважає, що спір правомірно передано на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Вирішуючи питання щодо матеріального права, яке застосовується судом, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Суд зазначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності").

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов`язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Відповідно до приписів ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право", сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Статтею 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" унормовано, що у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є, зокрема, продавець - за договором купівлі-продажу.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді Кіровоградської області, проте до спірних правовідносин суд застосовує матеріальне право Російської Федерації.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 309 Цивільного кодексу Російської Федерації, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами зобов`язання і вимогами закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов і вимог у відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно висуваються.

Відповідно до ст. 310 Цивільного кодексу Російської Федерації, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 314 Цивільного кодексу Російської Федерації, якщо зобов`язання передбачає чи дозволяє визначити день його виконання або період, протягом якого воно повинно бути виконане, зобов`язання підлягає виконанню цього дня або відповідно у будь-який момент в межах цього періоду.

Згідно зі статтею 8 Цивільного Кодексу Російської Федерації однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 506 Цивільного Кодексу Російської Федерації за договором поставки постачальник-продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в обумовлений термін чи строки вироблені або купуються їм товари покупцеві для використання у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім та іншим подібним використанням.

Судом встановлено, що згідно з п. 3.3 Договору, на підставі Специфікації №1 від 04.04.2018 року (Додаток №1), а також, отриманого від Відповідача рахунка на оплату від 18.04.2018 року №53, Позивач перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі - 1163 850,00 (один мільйон сто шістдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят) російських рублів, 00 копійок, що становить 15% від загальної вартості Обладнання, а саме - 67 000 000,00 (шістдесят сім мільйонів) рублів, 00 копійок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням банку від 23.04.2018 року №2, а також випискою банку від 23.04.2018 року, з якої вбачається, що вказана сума була зарахована на кореспондентський рахунок Відповідача.

Таким чином у відповідача, внаслідок попередньої оплати позивачем товару на суму 1163 850,00 рублів РФ, виник кореспондуючий обов`язок підготувати Обладнання для технічного огляду та приймання протягом 14 днів з моменту оплати.

Проте, відповідач не виконав зазначених зобов`язань ані у строки визначені домовленістю сторін, ані станом на час розгляду справи у суді.

Згідно п. 1 ст. 463 Цивільного кодексу Російської Федерації, якщо продавець відмовляється передати покупцеві проданий товар, покупець має право відмовитися від виконання договору купівлі-продажу.

Згідно п. З ст. 487 Цивільного кодексу Російської Федерації в разі, коли продавець, який одержав суму попередньої оплати, не виконує обов`язок щодо передачі товару у встановлений термін (стаття 457), покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати за товар, що не переданий продавцем.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ці докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів повернення попередньої оплати або доказів поставки товару не надав, - позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 1 163 850,00 рублів РФ підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 576 200,00 російських рублів та суму відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 343,46 російських рублів.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку прострочення Продавцем своїх зобов`язань по передачі чи відвантаженню обладнання продавець зобов`язується сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,01% від суми даного Договору за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми дійсного договору.

Така умова договору відповідає вимогам ст.ст. 330-332 Цивільного кодексу Російської Федерації.

Загальний період прострочення, який правомірно визначено позивачем, становить з 08.05.18 по 03.08.18.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд дійшов висновку, що він є математично вірним, відповідає умовам договору, а сума пені у розмірі 589 600,00 рос. руб. заявлена до стягнення правомірно.

Відтак, господарський суд задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 343,46 російських рублів.

Згідно з ч. 4 ст. 487 Цивільного кодексу Російської Федерації у разі, коли продавець не виконує обов`язок щодо передачі попередньо оплаченого товару і інше не передбачено законом чи договором купівлі-продажу, на суму попередньої оплати підлягають сплаті відсотки у відповідності зі статтею 395 цього Кодексу від дня, коли за договором передача товару повинна була бути проведена, до дня передачі товару покупцеві або повернення йому попередньо сплаченої ним суми . Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ч. 1 ст. 395 Цивільного кодексу Російської Федерації, за користування чужими грошовими коштами внаслідок їхнього неправомірного утримання, ухилення від їх повернення, іншого прострочення в їх сплаті або безпідставного отримання або заощадження за рахунок іншої особи підлягають сплаті відсотки на суму цих коштів.

В той же час, частиною 4 зазначеної статті визначено, що у випадку, коли за згодою сторін передбачена неустойка за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання, передбачені зазначеною статтею відсотки не підлягають стягнення, якщо інше не передбачено законом або договором.

Оскільки умовами Договору передбачено підстави для стягнення пені та вона заявлена до стягнення позивачем у даному позові, господарський суд, враховуючи вищевикладене, відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 343,46 російських рублів.

Господарський суд також враховує, що у поданій позовній заяві ТОВ "Інвестпромтехсервіс" посилається також на норми Федерального Закону "Про захист прав споживачів".

В той же час, на переконання господарського суду, вказані норми не підлягають застосуванню до правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі, оскільки вказаний закон поширюється виключно на споживачів, яким ТОВ "Інвестпромтехсервіс" в розумінні даного закону не являється ( споживачем є громадянин, що має намір замовити чи придбати або такий, що замовив, придбав чи використовує товари (роботи, послуги) виключно для власних, сімейних, домашніх та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності).

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання до господарського суду встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Аналогічну позицію визначив Пленум Вищого господарського суду України у Постанові від 16.12.15 № 2 "Про внесення змін і доповнень до деяких Постанов Пленуму Вищого господарського суду України", який у п. 2.6 визначив, що якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору, то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Днем оплати відповідно до платіжного доручення № 775 на суму 26045,91 грн є 01.08.2018.

Таким чином, з урахуванням офіційного курсу НБУ, сплаті підлягав судовий збір у розмірі 11 378,30 грн.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру заявлених позовних вимог - в сумі 11 246,81 грн.

Також позивачем зазначено у позові про витрати на правову допомогу, а саме на складання позовної заяви, вивчення документів, підготування правової позиції тощо, однак доказів фактичного понесення таких витрат до матеріалів справи не подано, відповідно, підстави для їх відшкодування у господарського суду наразі відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копію судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до статті 367 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Cудове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Так, згідно із ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, учасниками якої є Україна та Росія (дата набрання чинності для України 19.12.1992 рік, дата набрання чинності для Російської Федерації 19.12.1992 рік) компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема, проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

28.03.1997 підписано Протокол до Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, який набрав чинності в Україні з 17.09.1999.

У статті 17 Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах передбачено, що при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Також, Протоколом від 1997 року зазначену статтю доповнено реченням такого змісту: У випадку виконання документів державними мовами Договірних Сторін до них додаються засвідчені переклади російською мовою.

Відповідно до статті 13 Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах усі документи, складені та посвідчені згідно із чинним законодавством країни не потребують додаткового посвідчення і користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. До таких документів може бути зроблений переклад російською мовою, справжність перекладу або підпису перекладача на яких повинен бути засвідчений у встановленому порядку державним або приватним нотаріусом України. Такі документи повинні бути прийняті на території країн СНД без будь-якого додаткового засвідчення.

За таких обставин, для належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД" про результати розгляду справи №912/2704/18, останньому необхідно вручити копію даного рішення в нотаріально засвідченому перекладі на російську мову через компетентний суд Російської Федерації.

Враховуючи наведене суд зобов`язує позивача в термін до 08 липня 2019 року (включно) подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019 р. у справі №912/2704/18 у двох примірниках для направлення відповідачу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про міжнародне приватне право", господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД" (630099, Російська Федерація, м. Новосибірськ, вул. Леніна, 10а, ІПН 540794190) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТПРОМТЕХСЕРВІС" (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Євгена Чикаленка, буд. 1-А, кімн. 315, і.к. 39559815) суму попередньої оплати у розмірі 1 163 850,00 російських рублів та суму пені у розмірі 576 200,00 російських рублів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД" (630099, Російська Федерація, м. Новосибірськ, вул. Леніна, 10а, ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТПРОМТЕХСЕРВІС" (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Євгена Чикаленка, буд. 1-А, кімн. 315, і.к. 39559815) 11 246,81 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобов`язати позивача в термін до 08 липня 2019 року (включно) подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019 р. у справі № 912/2704/18 у двох примірниках для направлення відповідачу.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Надіслати рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.06.2019р. у справі № 912/2704/18, перекладену російською мовою, для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992р.

Копію рішення та два примірники для здійснення нотаріально засвідченого перекладу направити позивачеві (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Євгена Чикаленка, буд. 1-А, кімн. 315).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 18.06.19.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.