ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. Справа №909/1041/16

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Хабіб М.І.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання

явка учасників справи:

прокурор не з`явився

від позивача не з`явилися

від відповідача не з`явилися

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат б/н, б/д,

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.01.2019, суддя: Шкіндер П.А., м. Івано-Франківськ, (повний текст рішення складено 23.01.2019),

за позовом Заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону

в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Івано-Франківській області, м.Івано-Франківськ,

до відповідача Державного підприємства Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат, м. Івано-Франківськ,

про стягнення шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в сумі 521 715,19 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Івано-Франківській області до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про стягнення шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в сумі 521715,19 грн.

Обґрунтовано позов тим, що в період з 01.11.2016 по 04.11.2016 Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області була проведена перевірка додержання Прикарпатським військовим лісгоспом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" вимог природоохоронного законодавства. За наслідками якої складено акт від 04.11.2016, в якому зафіксовано факт незаконної порубки дерев, на території ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Правовими підставами позову зазначає ст.ст. 1, 17, 19, 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України, ст.ст. 5, 40, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», постанову КМУ від 23.07.2008 №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Заявлений позов прокурором обгрунтовано ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», ч. 4 ст. 53 ГПК України, оскільки Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області проявила бездіяльність і не звернулася з позовом до суду з відшкодування шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства.

Короткий зміст судового рішення.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.01.2019 позов заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Івано-Франківській області задоволено, стягнено з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" шкоду заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в сумі 521 715,19 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що лісокористувачем при проведенні суцільної санітарної рубки в кварталі 7 виділі 1 на площі 1,5 га у Майданському лісництві здійснено відхилення від плану та вчинено незаконну рубку 90 дерев різних лісових порід та діаметрів за межами контуру відведення ділянки до рубки, що є порушенням норм Лісового кодексу України.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України в сумі 521715,19 грн., яка розрахована відповідно до Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Рішення суду від 10.01.2019 винесене при повторному розгляді справи після скасування постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 11.09.2018 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2018 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2018 в справі № 909/1041/16.

Постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду мотивована тим, що судами попередніх інстанцій в порушення приписів ст. ст. 86, 236, 238 ГПК України не взято до уваги та не надано оцінки відповіді на заперечення на позовну заяву та клопотанню про долучення доказів, які подано Державною екологічною інспекцією у Івано-Франківській області і які, на думку скаржника, підтверджують розбіжності у плані ділянки, відведеної під суцільну санітарну рубку в кварталі № 7 віділі 1 пл. 1,5 га Майданського лісництва, на основі якої видано Лісорубний квиток, із межами фактичної вирубки; не надано оцінки як доказу висновку Національного лісотехнічного університету України, яким, на погляд скаржника, встановлено зміщення лісокористувачем лісосіки та здійснення незаконної рубки 90 дерев за межами контуру відведення ділянки до рубки у названому лісництві.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушенням норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідач посилається на те, що вирубка є законною та проведена з дотриманням чинного законодавства і з отриманням на це всіх спеціальних дозволів. Факти наведені в акті перевірки щодо самовільної рубки деревини в кварталі №7, виділ 1 на площі 1,5 га, не виходить за її межі та в кількості визначеній у лісорубному квитку №19 від 10.05.2015 року.

Зазначає, що позивачем не було надано жодного доказу стосовно точної площі відведеної в рубку ділянки, на якій відбулася рубка 90 дерев.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні плани або схеми, як додатки до акту, в яких був би відображений факт виходу за межі дозволеної лісосіки.

Узагальнені доводи та заперечення позивача та прокурора.

Позивач та прокурор у відзивах на апеляційну скаргу просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Зазначають, що лісокористувачем здійснено відхилення від плану кв.7 вид.1 пл.1,5га Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" при розташуванні ділянки фактичного зрубу на місцевості, що підтверджується висновком ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою» у зробленому ним плані окружної межі земельної ділянки та Національним лісотехнічним університетом України при проведенні наукового обгрунтування щодо законності проведення суцільно-санітарної рубки.

05.06.2019 до апеляційного господарського суду від апелянта (відповідача) надійшло клопотання від про відкладення розгляду справи.

В попереднє судове засідання 15.05.2019 представник відповідача не з`явився, клопотав про відкладення розгляду справи у зв`язку з розглядом Верховним Судом касаційної скарги у справі № 344/13676/16-к. Зважаючи на це апеляційний господарський суд ухвалив відкласти розгляд справи на 05.06.2019. Натомість представник відповідача (апелянта) повторно не забезпечив явку представника.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Таким чином, розглянувши подане суду клопотання, апеляційний господарський суд відмовив у його задоволенні враховуючи повторну неявку позивача та закінчення строків розгляду апеляційної скарги, які визначені ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В судове засідання представники сторін не з`явились, прокурор та позивач причин неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними в справі доказами.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи і заперечення, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що 10 травня 2016 року на підставі дозволу Івано-Франківського ОУЛМГ №03-14/55-209 від 25.02.2016 Прикарпатському військовому лісгоспу було видано лісорубний квиток Серія 02 ЛКБ №418691 (№19) для проведення суцільної-санітарної рубки в Майданському лісництві.

Даним квитком передбачена можливість проведення суцільної санітарної рубки в кварталі 7 виділі 1 на площі 1,5 га. Окрім цього визначено, що не підлягають вирубанню дерева за межами ділянки.

Відповідно до п. 25 "Санітарних правил в лісах України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 555 від 27.07.1995 суцільні санітарні рубки проводяться лісокористувачами шляхом вирубування одночасно всіх дерев насадження або його частини на площі 0,1 гектара і більше, пошкоджених шкідниками, хворобами та внаслідок стихійних природних явищ і техногенних впливів до ступеня втрати цими насадженнями біологічної стійкості.

У відповідності до вимог Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності спеціалістом Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів Прикарпатського військового лісгоспу ДП Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат.

Вказана перевірка була призначена на підставі листа №50-3497 вих-16 від 26.10.2016 Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону та ухвали Івано-Франківського міського суду від 25.10.2016р. в рамках кримінального провадження від 29.01.2016р. №000013.

За результатами такої перевірки був складений акт від 04.11.2016 позапланової перевірки щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Відповідно до акта позапланової перевірки при натурному обстеженні працівниками Державної екологічною інспекції в Івано-Франківській області і виявлено незаконну рубку 90 дерев різних порід на території Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу, а саме: 35 дерев ялиці білої, 32 дерев граба звичайного, 10 дерев осики, 2 дерев липи, 6 дерева бука,3 дерев вільхи чорної, 2 дерев берези.

В акті також зазначено про розходження між матеріалами відводу ділянки до рубки (проведеної контрольною бусольною зйомкою по даних румбах та довжинах промірів) та контуром фактичного вирубування за межами контуру відведення ділянки до рубки (по румбах та довжинах промірів плану схеми відводу ділянки до рубки) в 30-ти метровій смузі лісосіки.

Згідно з розрахунком, проведеним Державної екологічною інспекції в Івано-Франківській області відповідно до Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, розмір шкоди внаслідок вищезазначеної незаконної рубки на території Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу становить 521715,19 грн.

Предметом доказування у даній справі є доведення позивачем як самої відмінності площ відведення та фактичної рубки, надання доказів схематичного відображення ділянки, на якій було проведено незаконну рубку, так і встановлення її точної площі, вираженої в одиницях виміру і конфігураціях.

Порівнявши план ділянки відведеної під Суцільно-санітарну рубку у кварталі 7 виділ 1 пл. 1,5 га Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу, на основі якої виписаний лісорубний квиток №19 і яка є основним документом при визначенні контурів ділянки лісу, на якій повинна проводитися рубка згідно лісорубного квитка та план окружної межі земельної ділянки на території Майданської сільської ради ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», яка зроблена ДП Івано-Франківським інститутом землеустрою, встановлено розбіжність при визначенні румбів лінії між точками та довжинами відповідних ліній:

- між точками 0 і 1 у плані до лісорубного квитка № 19 зазначено румб пн.сх. 89° довжину 75м, а інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою при визначенні фактичних меж кв.7 виділу 1 Майданського лісництва вказано 72,73м;

- між точками 1 і 2 плану до лісорубного квитка № 19 зазначено румб пн.зх 1° та промір 170 м, інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою при визначенні фактичних меж кв.7 виділу 1 Майданського лісництва вказано довжину -198,59м;

- між точками 2 і 3 плану до лісорубного квитка № 19 зазначено румб пн.сх 99° промір 160м, який позначений на план-схемі рівною лінією, а інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою при визначенні фактичних меж кв.7 виділу 1 Майданського лісництва, поділено відстань на 2 частини 72,68м і 143,80м із позначенням нахилу меж відповідної лісової ділянки на 75°, хоча на плані до лісорубного квитка межі та лінії у відповідній ділянці позначені рівні без буд яких нахилів. Якщо додати довжини 72,68м і 143,80м отримуємо довжину 216,48м, хоча в план-схемі до лісорубного квитка якщо додати відповідні проміри 75м і 160м отримуємо 235 м.

- між точками 3 і 4 плану до лісорубного квитка № 19 зазначено румб пд.сх. 1° та зазначено промір 20м, інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою при визначенні фактичних меж кв.7 виділу 1 Майданського лісництва вказано довжину -23,16м

- між точками 4 і 5 плану до лісорубного квитка № 19 зазначено румб пд.зх. 89° та зазначено промір 80м, який позначений на план-схемі рівною лінією, а інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою при визначенні фактичних меж кв.7 виділу 1 Майданського лісництва вказано довжину 73,45 м із позначенням нахилу.

- між точками 5 і 6 плану до лісорубного квитка № 19 зазначено румб пд.сх. 1° та зазначено промір 150м, інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою при визначенні фактичних меж кв.7 виділу 1 Майданського лісництва вказано довжину - 162,86м

Під час проведення ДП Івано-Франківський інститут землеустрою зйомки було відсунуто межу лісосіки від бетонної дороги, яка також слугує квартальною просікою на 10 м. Відповідно довжина ділянки посунута вгору з метою приховання пнів незаконно зрубаних дерев зверху ділянки за межами контуру лісосіки відведеної працівниками Прикарпатського військового лісгоспу у Плані ділянки відведеної під суцільно-санітарну рубку як передбачено лісорубним квитком.

При цьому, відповідно до Плану, межею початку рубки є край бетонної дороги.

При накладенні Плану окружної межі земельної ділянки на розміщення лісосіки Національного лісотехнічного університету України та на план до лісорубного квитка № 19 також очевидні значні розбіжності, а саме:

у Плані ділянки відведеної під суцільно-санітарну рубку у кв.7 виділ 1 Майданського лісництва відповідно до лісорубного квитка точка 1-2 , становить 1 ° Пн.Зх , це перпендикулярно до бетонної дороги, яка є квартальною просікою та межею рубки, а лінія точок 1-2 у Плані розміщення лісосік Національного лісотехнічного університету України значно відхилена вліво від бетонної дороги, що на довжину лісосіки 170 м значно посуває ділянку вліво, що можна також побачити, порівнюючи її із суміжною ділянкою №2, яка розміщена справа.

Крім того, при науковому обґрунтуванні Національного лісотехнічного університету України і ДП Івано-Франківський інститут землеустрою зроблено зйомку та об`єднано два виділи 1 і 2 кв. 7 Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу, між якими відсутня границя, що суперечить реальній бусольній зйомці відповідних виділів, які були призначені до рубки відповідно до лісорубних квитків. Тому відповідне об`єднання виділів при зйомці не дає об`єктивних результатів виявлення і встановлення незаконних рубок за межами контуру відведення лісосіки Працівниками військового лісгоспу.

У висновку Національного лісотехнічного університету України встановлено, що контури лісосіки в натурі на межі з Луквицьким лісництвом частково не відповідають зображенню на планшеті лісництва, що саме і є підтвердженням зміщення лісокористувачем лісосіки та здійснення незаконної рубки 90 дерев різних лісових порід та діаметрів за межами контуру відведення ділянки до рубки у Майданському лісництві відповідно до лісорубного квитка №19 від 10.05.2016, що є порушенням норм Лісового кодексу України.

Таким чином, лісокористувачем здійснено відхилення від плану кв. 7 вид.1 пл. 1,5 га Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу, при розташуванні ділянки фактичного зрубу на місцевості, що і підтверджено інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою у зробленому ним плані окружної межі земельної ділянки та Національним лісотехнічним університетом України при проведенні наукового обґрунтування щодо законності проведення суцільно-санітарної рубки.

Окрім цього, розходження у визначенні румбів та промірів між точками, які зазначені у Плані кв. 7 вид.1 пл. 1,5га Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу свідчить про те, що лісокористувачем проводилися рубки дерев поза межами контуру відведення ділянки до рубки визначеної лісорубним квитком №19, що підтверджено інженером землевпорядником ДП Івано-Франківський інститут землеустрою та Національним лісотехнічним університетом України.

Як з`ясовано судом, Держекоінспекцією в Івано-Франківській області під час здійснення позапланової перевірки ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» брався до уваги саме план лісосіки кв. 7 виділ 1 пл.1,5 га Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу, на основі якої виписаний лісорубний квиток № 19 від 10.05.2016 і яка є основним документом при визначенні контурів ділянки лісу, на якій повинна проводитися рубка згідно лісорубного квитка.

Предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок порушення норм лісового та природоохоронного законодавства.

Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

За вимогами п.2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 лісорубний або лісовий квиток є основним документом,на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Частиною другою статті 19 ЛК України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Положеннями статті 63 ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Якщо лісокористувачем у процесі відведення лісосік встановлено, що деревостани не можуть бути відведені в рубку через виявлені розбіжності з даними лісовпорядкування (невірне визначення віку, переважаючої породи, повноти тощо), складається акт про виявлені розбіжності у матеріалах лісовпорядкування, який направляється органам Держлісагентства для затвердження. Конфігурація та площа лісосік приймається за результатами відведення лісосік (інструментальна зйомка).

Роботи з відмежування лісосік включають: огляд ділянки на предмет доцільності проведення запланованого заходу; прорубування візирів, за винятком сторін, що мають чітко визначені на розмежування лінії; встановлення лісогосподарських стовпів та пікетних кілків; промірювання межових ліній, вимірювання румбів ( кутів) між ними або встановлення координат точок повороту при використанні приладів глобальної системи позиціонування(GPS), визначення площі лісосіки; прив`язка до квартальних стовпів або інших постійних орієнтирів, які позначені в матеріалах лісовпорядкування.

Уздовж візирів дерева, що прилягають до лісосіки з протилежного боку (не підлягають рубці, тобто границі), затесуються та клеймуються на висоті 1,3 м від кореневої шийки. Після відмежування ділянок, призначених у рубку, проводиться таксація лісосік.

Отже, коли контури фактичного вирубування не співпадають з матеріалами відведення лісосіки, ділянки лісу, залишені не вирубаними в межах відведеної лісосіки, відносяться до недорубів, на яких встановлюється запас деревини. Виявляється також рубка та пошкодження окремих дерев за межами переданих лісокористувачу лісосік, в тому числі на 50-метрових смугах, суміжних з лісосіками. При виявленні рубки лісу за межами переданих лісокористувачу лісосік, в тому числі на 50-метрових смугах, суміжних з ними, кількість зрубаної деревини на суцільних зрубах, встановлюється виходячи з середнього запасу на 1 гектарі за даними лісорубного квитка і площі фактичної вирубки за межами лісосік. Облік дерев проводиться суцільним переліком за породами з розподілом їх на зрубані, пошкоджені до ступеня припинення росту, а також до ступеня неприпиненнм росту.

Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, проведено контрольну бусольну зйомку площі зрубу по румбах та довжинах промірів плану відводу ділянки до рубки, проведеної ланкою по відводах лісосік кв. 7 вид.1 площа 1,5 га Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу.

За межами контуру відведення ділянки до рубки (по румбах та довжинах промірів плану відводу ділянки до рубки, проведеної ланкою по відводах лісосік Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу зрубано 90 дерева різних порід.

Під час натурного обстеження Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу, кварталу №7 виділ 1, у присутності, уповноважених представників підприємства та військових прокурорів, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища складалися відомості обліку пнів незаконно зрубаних дерев на території лісового фонду із зазначенням породи дерев та їх діаметрів, які підписані представниками відповідача без зауважень та заперечень.

Відповідно до вимог п.8.17 Методичних вказівок проводився облік дерев суцільним переліком за породами з розподілом їх на зрубані, пошкоджені до ступеня припинення росту, а також до ступеня неприпинення росту, що саме підтверджено Відомостями обліку пнів незаконно зрубаних дерев за межами лісосіки на території Майданського лісництва Прикарпатського військового лісгоспу, яка підписана посадовими особами Відповідача без зауважень і заперечень.

Відповідно до п.1.4. Порядку організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2009 за №181/16034 акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Оскільки ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» Прикарпатський військовий лісгосп» не виписано лісорубних квитків на вирубку відповідних дерев, які знаходяться не на призначених ділянках у відповідному кварталі та лісових ділянках, не складено та не затверджено акт про виявлені розбіжності з даними лісовпорядкування та не забезпечено охорону лісу від незаконних рубок, обов`язок якого саме покладено на відповідача, як постійного лісокористувача, не вчинено дій щодо належного ведення лісового господарства.

Відповідно до ст. 86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За змістом пункту 5 частини другої статті 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно з ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач у справі є постійним лісокористувачем, в обов`язки якого входить забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання норм і правил використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Оскільки, відповідач як лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України, то судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позов та стягнуто з Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» 521 715,19 грн. завданої шкоди.

Судом відхиляються доводи відповідача про те, що факти наведені в акті перевірки щодо самовільної рубки деревини в кварталі №7, виділ 1 на площі 1,5 га не відповідають дійсності оскільки, по-перше, відповідач не заперечує встановлений факт виявлення незаконної вирубки на підконтрольній йому лісовій ділянці, по-друге, такі доводи не спростовують факту порушення ним вимог щодо ведення лісового господарства стосовно забезпечення охорони лісових насаджень від незаконної вирубки.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника на те, що позивачем не було надано жодного доказу стосовно точної площі відведеної в рубку ділянки, фактичної площі рубки та конкретної площі ділянки, на якій відбулася рубка 90 дерев, оскільки такі твердження спростовуються аналізом вищевикладених доказів по справі, які судом першої інстанції враховані в сукупності та зроблено висновок про їх належність та достовірність. Доказів, які б спростовували правильні висновки суду першої інстанції відповідаем не надані, а судами не встановлено.

Наведене також спростовує посилання скаржника на те, що в матеріалах справи відсутні плани або схеми, як додатків до акту, в яких був би відображений факт виходу за межі дозволеної лісосіки.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач не спростував висновки суду першої інстанцій щодо правових підстав для задоволення позову та не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що судовий збір в розмірі 11 738,68 грн., який сплачений згідно з квитанцією за № ПН3228 від 08.02.2019. покладається на відповідача, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.01.2019 у справі №909/1041/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державного підприємства Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат б/н, б/д залишити без задоволення.

Судовий збір в розмірі 11 738,68 грн. залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Бойко С.М.

Судді: Хабіб М.І.

Якімець Г.Г.

Повний текст постанови підписано 07.06.2019