ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1477/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Білецької Л.М., Чередка А.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019 (ухвалене суддею Ліпинським О.В., повне рішення складено 25.02.2019) у справі № 904/1477/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Дубчак Марії Мирославівни

до Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни

про повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 60 000, 00 грн.

та

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни

до Фізичної особи-підприємця Дубчак Марії Мирославівни

про стягнення неустойки у розмірі 52 500, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа-підприємець Дубчак Марія Мирославівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни про стягнення з фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни на свою користь безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 60 000, 00 грн.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що відповідно до платіжного доручення № 48 від 13.10.2017 позивач помилково перерахувала відповідачу 60 000,00 грн., зазначивши в призначенні платежу, що кошти сплачено за просування товару під ТМ Замовника згідно договору на маркетинг № АР-44 від 13.10.2017, тоді як вказаний договір позивач з відповідачем не укладала та жодних грошових зобов`язань перед відповідачем позивач не має.

Зважаючи на те, що зазначений вище договір між сторонами укладено не було, позивач вважає, що спірна сума грошових коштів сплачена без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим просить стягнути її з відповідача в порядку, передбаченому ст. 1212 ЦК України.

Фізична особа-підприємець Поворотня Надія Олександрівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою, якою просить стягнути з позивача на свою користь неустойку за порушення грошового зобов`язання у розмірі 52 500, 00 грн.

Вимоги за зустрічним позовом мотивовані тим, що позивачем за первісним позовом було порушено умови договору № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017 в частині як виконання грошового зобов`язання, так і в частині передачі товару. Відповідальність, яку просить застосувати позивач за зустрічним позовом, передбачена п. 5.3. договору.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропретровської області від 13.02.2019 у справі № 904/1477/18 первісний позов задоволено в повному обсязі: стягнено з Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни на користь Фізичної особи-підприємця Дубчак Марії Мирославівни 60 000,00 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, 1762,00 грн. витрат зі сплати судового збору, 6 864,00 грн. витрат на оплату судової експертизи; в задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог за первісним позовом, місцевий господарський суд виходив з обставин того, що виставлення відповідачем за первісним позовом рахунку № 0000212 від 13.10.2017 та здійснення позивачем за первісним позовом оплати по вказаному рахунку без подальшого погодження предмету договору, конкретного змісту прав і обов`язків сторін свідчить лише про наміри останніх на встановлення в майбутньому договірних відносин з надання маркетингових послуг, що саме по собі не утворює правову підставу для набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто, не створює правову підставу для набуття відповідачем за первісним позовом спірної суми грошових коштів. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що висновком судової почеркознавчої експертизи, яка була проведена у даній справі (а.с. 197-205) встановлено, що підпис від імені Дубчак М.М. в загальній графі договору № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017 року - виконаний не Дубчак Марією Мирославівною , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що за відсутності в договорі про надання маркетингових послуг № АР-44 від 13.10.2017 підпису позивача, такий договір не є укладеним в письмовій формі. Суд першої інстанції також зазначив, що не може вважатися такий договір укладеним і у спрощений спосіб (ст. 181 ГК України), тобто шляхом виставлення відповідачем рахунку та здійснення позивачем оплати, оскільки такі дії не свідчать про досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, які є необхідними для правочинів даного виду. Щодо застосування ст. 1212 ЦК України, на яку посилається позивач в обгрунтування своїх позовних вимог про повернення спірної суми грошових коштів, судом першої інстанції зазначено, що її застосування має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі, а у зв`язку з тим, що судом встановлено те, що договір про надання маркетингових послуг сторонами у справі укладено не було, відповідно, сума грошових коштів, яка сплачена позивачем із посиланням на відповідний правочин, є такою, що набута відповідачем без достатніх правових підстав та підлягає поверненню на користь позивача за правилами ст. 1212 ЦК України. Доводи відповідача про те, що до визнання недійсним в судовому порядку договору про надання маркетингових послуг № АР-44 від 13.10.2017 зазначений правочин є правомірним в силу приписів ст. 204 ЦК України, суд відхилив як безпідставні, оскільки недійсним може бути визнаний лише укладений договір, тобто такий, за яким сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, місцевий господарський суд виходив з обставин того, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни ґрунтуються на неналежному виконанні фізичною особою-підприємцем Дубчак Марією Мирославівною умов договору про надання маркетингових послуг № АР-44 від 13.10.2017, а як встановлено під час розгляду вимог за первісним позовом фізична особа-підприємець Дубчак Марія Мирославівна договір № АР-44 від 13.10.2017 не вчиняла, та, відповідно, не набувала прав та обов`язків за таким правочином.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Поворотня Надія Олександрівна подала апеляційну скаргу, рішення суду просить скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити у первісному позові у повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції у цій справі незаконним, необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню внаслідок прийняття його з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, при прийнятті рішення суд дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.

Так, апелянт зазначає, що підставою для задоволення судом першої інстанції первісного позову став його висновок про те, що спірний договір про надання маркетингових послуг позивач не підписувала, а тому його укладено не було. Відповідно, сума грошових коштів, що була сплачена позивачем із посиланням на цей договір є такою, що набута відповідачем без достатніх правових підстав та підлягає поверненню позивачу. Проте, відповідач не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на те, що спірна сума грошових коштів сплачена позивачем з посиланням на договір про надання маркетингових послуг, що свідчить про те, що на момент сплати коштів цей договір вже існував, тому дії позивача по оплаті коштів слід кваліфікувати як схвалення позивачем існування цього договору, незважаючи на те, що його підписала інша особа, а не безпосередньо позивач. За доводами апелянта, договір про надання маркетингових послуг є укладеним, а посилання позивача на помилкове перерахування грошових коштів у сумі 60 000, 00 грн. є необгрунтованим. Окрім того, апелянт зазначає про те, що жодних доказів про помилкове перерахування позивачем коштів на рахунок апелянта із точним зазначенням номеру, дати договору, його предмету та рахунку на оплату послуг, позивач не надала. Також, відсутнє і рішення суду про визнання договору недійсним.

Щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, то апелянт вважає, що укладений договір породжує обов`язки для обох сторін. За умовами договору апелянт приступає до своїх обов`язків одразу після отримання від замовника товару та сплати передплати у повному обсязі. Відповідач за зустрічним позовом повинна була сплатити авансовий внесок у розмірі 60 відсотків від загальної суми договору, що складає 63 000, 00 грн., та передати товар в триденний строк, а апелянт в порядку та на умовах, визначених договором, надати послуги, передбачені п. 1, 2 Договору. Оскільки 13.10.2017 відповідачем за зустрічним позовом було порушено умови договору в частині виконання грошового зобов`язання та в частині передачі товару, що підтверджується платіжним дорученням № 48 від 13.10.2017 на суму 60 000, 00 грн., а також враховуючи, що товар не передано, а пунктом 5.3. договору передбачена відповідальність замовника у разі порушення грошового зобов`язання та у разі порушення строків передачі товару у розмірі 50% від вартості послуг, які сягають 105 000, 00 грн., розмір неустойки складає 52 500, 00 грн. На підставі вище зазначеного позивач за зустрічним позовом і просить скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в первісному позові та задовольнити зустрічний позов.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Фізична особа-підприємець Дубчак Марія Мирославівна правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2019, постановленою колегією суддів у складі: головуючого судді: Коваль Л.А., суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019 у справі № 904/1477/18; ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи), встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотань та заяв (за наявності), відзивів на них.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 583/19 від 03.06.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії суддів - судді Пархоменко Н.В., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/1477/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 для розгляду справи № 904/1477/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019 у справі № 904/1477/18 прийнято до свого провадження зазначеним вище складом суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.10.2017 відповідно до платіжного доручення № 48 від 13.10.2017 (а.с. 9 т. 1), Фізична особа-підприємець Дубчак Марія Мирославівна сплатила на розрахунковий рахунок Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни суму грошових коштів у розмірі 60 000,00 грн., в призначенні платежу в платіжному дорученні зазначено "просування товару під ТМ Замовника зг. дог. на маркетинг №АР-44 від 13.10.2017р., рах. №0000212 від 13.10.17р.".

Матеріали справи містять договір № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017.

Відповідно до змісту цього договору сторонами договору є Фізична особа-підприємець Поворотня Надія Олександрівна (виконавець) та Фізична особа-підприємець Дубчак Марія Мирославівна (замовник).

23.01.2018 (дата опису вкладення у цінний лист) Фізична особа-підприємець Дубчак Марія Мирославівна направила на адресу Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни вимогу щодо повернення помилково сплачених коштів у сумі 60 000,00 грн. (вих. № б/н від 18.01.2018) (а.с. 10 т.1), просила Фізичну особу-підприємця Поворотню Надію Олександрівну негайно, але не пізніше семиденного строку від дня пред`явлення вимоги повернути грошові кошти в сумі 60 000, 00 грн., зазначивши реквізити для їх сплати. У вимозі щодо повернення помилково сплачених коштів зазначено, що між Фізичною особою- підприємцем Дубчак Марією Мирославівною та Фізичною особою - підприємцем Поворотньою Надією Олександрівною не існує жодних правочинів, оскільки не укладалось будь-яких договорів (угод), зокрема, щодо надання послуг маркетингу. Як на правову підставу звернення з вимогою Фізична особа-підприємець Дубчак Марія Мирославівна послалась на статтю 1212 ЦК України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначену вище вимогу вручено адресату 26.01.2018, про що міститься відповідна відмітка (а.с. 13 т.1).

Доказів того, що відповідач за первісним позовом надала відповідь на вимогу або здійснила повернення коштів, до суду не подано.

В зв`язку з неповерненням відповідачем спірної суми грошових коштів, позивач за первісним позовом звернулась з даним позовом до суду.

Позовні вимоги за первісним позовом грунтуються на тому, що договір №АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017 позивач з відповідачем не укладала, жодних грошових зобов`язань перед відповідачем не має, у зв`язку з чим, за умов відсутності між сторонами договору (угоди), зокрема, щодо надання послуг маркетингу, який був зазначений в платіжному дорученні № 48 від 13.10.2017, сплачену на користь відповідача суму слід вважати такою, що одержана відповідачем без достатньої правової підстави, та яка підлягає поверненню на користь позивача за первісним позовом в порядку ст. 1212 ЦК України.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно визначення, наведеного в ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України , правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Для договорів про надання послуг, законом не встановлено обов`язкової письмової форми, а отже, сторони мають право на власний розсуд обрати форму такого правочину.

Водночас, згідно ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору про надання маркетингових послуг № АР-44 від 13.10.2017 (а.с. 65 т.1), а також, як вбачається із пояснень позивача за первісним позовом (а.с. 91 т.1) щодо існування в нього дійсного наміру на встановлення з відповідачем за первісним позовом договірних відносин з надання маркетингових послуг, сторони домовилися укласти відповідний правочин саме в письмовій формі.

В силу вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

При розгляді даної справи в суді першої інстанції, враховуючи клопотання позивача за первісним позовом про призначення почеркознавчої експертизи (а.с. 52-53 т.1), а також, зважаючи на необхідність встановлення обставин, на які позивач за первісним позовом посилалась в обґрунтування заявленого ним позову та заперечень на зустрічну позовну заяву, з`ясування яких вимагають наявності спеціальних знань у сфері, відмінній від права, та за відсутністю наданого сторонами висновку експерта з відповідних питань, судом першої інстанції призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та на вирішення якої було поставлено наступні питання: 1) чи придатний підпис на договорі № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017, укладеному між фізичною особою-підприємцем Поворотньою Надією Олександрівною та фізичною особою - підприємцем Дубчак Марією Мирославівною, для дослідження з метою ідентифікації особи виконавця? 2) чи виконаний підпис на договорі № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017, укладеному між фізичною особою-підприємцем Поворотньою Надією Олександрівною та фізичною особою - підприємцем Дубчак Марією Мирославівною , Дубчак Марією Мирославівною .

Як встановлено висновком експерта № 3871-18 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по справі № 904/1477/18 (а.с. 197-205 т.1 ):

По першому питанню: підпис від імені Дубчак М.М. в загальній графі "Виконавець" договору № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017 придатний для дослідження з метою ідентифікації особи виконавця.

По другому питанню: підпис від імені Дубчак М.М. в загальній графі "Виконавець" договору № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017, укладеного між ФОП Поворотньою Н.О. та ФОП Дубчак М.М. , - виконаний не Дубчак Марією Мирославівною , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що за відсутності в договорі про надання маркетингових послуг № АР-44 від 13.10.2017 підпису позивача, такий договір не є укладеним в письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проте, в даному випадку не може вважатися такий договір укладеним і у спрощений спосіб (ст. 181 ГК України), тобто шляхом виставлення відповідачем за первісним позовом рахунку та здійснення позивачем за первісним позовом оплати грошових коштів, оскільки такі дії не свідчать про досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, які є необхідними для правочинів даного виду.

Предметом спору у справі є, зокрема, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Застосування статті 1212 ЦК України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Договір про надання маркетингових послуг, сторонами у справі укладено не було, а отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку стосовно того, що сума грошових коштів, яка сплачена позивачем за первісним позовом із посиланням на відповідний правочин, є такою, що набута відповідачем за первісним позовом без достатніх правових підстав, та підлягає поверненню на користь позивача за первісним позовом за правилами ст. 1212 ЦК України.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що сплативши передплату, позивач схвалила умови договору відповідно до ст. 241 ЦК України, у зв`язку з чим, договір № АР-44 від 13.10.2017 є укладеним, суд апеляційної інстанції вважає зазначений довід необгрунтованим, оскільки відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Між тим, доказів на підтвердження того, що для підписання договору № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017 ФОП Дубчак Марія Мирославівна надавала право для його підписання уповноваженій від її імені особі, матеріали справи не містять, а в договорі № АР-44 про надання маркетингових послуг від 13.10.2017 в графі "Виконавець" значиться саме Дубчак Марія Мирославівна, а не будь-яка інша уповноважена особа.

Щодо посилань апелянта стосовно не надання судом першої інстанції належної правової оцінки зазначеному вище доводу, суд апеляційної інстанції погоджується з даним твердженням апелянта, проте зазначене порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Щодо доводів апелянта про те, що на момент сплати позивачем за первісним позовом коштів в якості попередньої оплати правочин вже існував, оскільки вона на нього спиралась, у зв`язку з чим, на думку апелянта, такі дії кваліфікуються як схвалення нею існування договору, суд апеляційної інстанції не погоджується з даним твердженням апелянта, оскільки зазначення в платіжному дорученні, відповідно до якого ФОП Дубчак Марією Мирославівною перераховані кошти у розмірі 60 000,00 грн, номеру договору та його дати свідчить про домовленість сторін лише щодо укладення зазначеного договору. Однак такий договір не був укладений.

Стосовно зустрічних позовних вимог ФОП Поворотньої Надії Олександрівни, які, як встановлено місцевим господарським судом, ґрунтуються на неналежному виконанні ФОП Дубчак Марією Мирославівною умов договору про надання маркетингових послуг № АР-44 від 13.10.2017, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки як встановлено під час розгляду вимог за первісним позовом, ФОП Дубчак Марія Мирославівна договір № АР-44 від 13.10.2017 не підписувала, та відповідно не набувала прав та обов`язків за таким правочином.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача 60 000,00 грн. з підстав, передбачених ст.1212 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню, як така, що доведена позивачем за первісним позовом належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Враховуючи відсутність належних доказів неналежного виконання Фізичною особою-підприємцем Дубчак Марією Мирославівною умов договору про надання маркетингових послуг № АР-44 від 13.10.2017, про наявність чого стверджує відповідач за первісним позовом, доводи Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни про неправомірність прийнятого судового рішення є необґрунтованими, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Поворотньої Надії Олександрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019 у справі № 904/1477/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019 у справі № 904/1477/18 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Фізичну особу-підприємця Поворотню Надію Олександрівну.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Коваль Л.А.

Суддя Білецька Л.М.

Суддя Чередко А.Є.