ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.06.2019 м. ДніпроСправа № 904/7291/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія", Дніпропетровський район Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про стягнення 129 002 158 грн. 77 коп.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія", Дніпропетровський район Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про зобов`язання зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 6 623 667 грн. 86 коп.

Суддя Рудь І.А.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" заборгованість в розмірі 127 399 283 грн. 03 коп., з яких: 64 742 133 грн. 00 коп. - строкова заборгованість по кредиту, 7 305 076 грн. 83 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 28 277 543 грн. 90 коп. - строкова заборгованість по відсоткам, 23 715 495 грн. 26 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам, 3 359 034 грн. 04 коп. - пеня за прострочку по кредиту та процентам, відповідно до умов договору про мультивалютну кредитну лінію від 07.11.2007 № 64-07/МВ та додаткових угод до договору.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 14.08.2017, в якому проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що грошові вимоги, заявлені до стягнення частково погашені відповідачем до моменту звернення позивача до суду та зазначене погашення не враховане у розрахунку позовних вимог, а також під час розрахунків відсотків за користування грошовими коштами та пені. Тобто, банк неправомірно не врахував зустрічні однорідні вимоги ТОВ "ТТК" на суму 6 623 667 грн. 86 коп., сплачену компанією за ПАТ Банк Фінанси та кредит в порядку виконання зобов`язань останнього за кредитним договором від 26.03.2009 № 03/10 перед Національним банком України. За вказаних обставин, вважає, що нараховані позивачем відсотки за користування кредитними коштами підлягають перерахунку та відповідному зменшенню. Проте, вирішення питання докладного розрахунку суми відсотків потребує спеціальних знань в економічній сфері та, на думку відповідача, не може бути вирішене без призначення судової експертизи. Крім того, вважає вимоги позивача про стягнення пені такими, що не підлягають задоволенню, оскільки порушення зобов`язань відповідачем відбулось фактично в наслідок невиконання позивачем умов кредитного договору від 26.03.2009 № 03/10. Таким чином, в діях позивача фактично наявне прострочення кредитора (позивач відмовився прийняти належне виконання зобов`язань відповідачем), а порушення зобов`язань відповідачем сталось з вини кредитора, що безперечно є підставою для відмови у стягненні неустойки з підстав, передбачених ст. 616 ЦК України.

14.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" звернулося до господарського суду із зустрічним позовом, в якому просить суд зобов`язати Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та кредит здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 6 623 667 грн. 86 коп., зменшивши на цю суму розрахунок зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Транспортна Компанія перед ПАТ Банк Фінанси та кредит за договором про мультивалютну кредитну лінію від 07.11.2007 № 64-07/МВ та додатковими угодами до нього.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує посиланням на приписи абз. 2 п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст. 601 Цивільного кодексу України та зазначає, що банк, звертаючись до суду із первісним позовом неправомірно не врахував зустрічні однорідні вимоги ТОВ "ТТК" на вказану суму, сплачену компанією за ПАТ Банк Фінанси та кредит в порядку виконання зобов`язань останнього за кредитним договором від 26.03.2009 № 03/10 перед Національним банком України.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2017 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2017 за клопотанням відповідача за первісним позовом по справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, та провадження по справі зупинено.

Ухвалою господарського суду від 27.11.2017 провадження по справі поновлено для розгляду клопотання експерта про витребування додаткових документів для проведення судової експертизи та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.12.2017.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2017 задоволено клопотання експерта від 19.10.2017р. № 09/4875/76/4175 та для проведення судової експертизи по справі № 904/7291/17, що виконується Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, погоджено проведення експертизи в термін більш ніж 90 календарних днів.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2017 розгляд справи відкладений на 21.12.2017, у зв`язку з необхідністю надання сторонами витребуваних судом документів та неявкою сторін у призначене судове зсідання.

21.12.2017 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду від 09.01.2018 призначено розгляд справи у підготовчому засіданні за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) на 16.01.2018.

16.01.2018 позивачем за первісним позовом надані витребувані судом документи.

Ухвалою господарського суду від 16.01.2018 зупинено провадження у справі № 904/7291/17; матеріали справи №904/7291/17 повернуто до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз разом із витребуваними експертом документами для проведення судової експертизи, призначеної відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2017.

11.02.2019 справу повернуто на адресу господарського суду із висновком судово - економічної експертизи від 11.01.2019 № 4875/4876-17.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2019 поновлено провадження, розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 05.03.2019.

Ухвалою господарського суду від 05.03.2019 підготовче засідання відкладене на 28.03.2019, у зв`язку із неявкою представників сторін та ненаданням витребуваних судом документів.

06.03.2019 позивачем за первісним позовом подано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

18.03.2019 позивачем за первісним позовом подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом 129 002 158 грн. 77 коп., з яких: 64 326 920 грн. 00 коп. - строкова заборгованість по кредиту, 7 720 289 грн. 83 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 27 709 830 грн. 94 коп. - строкова заборгованість по відсоткам, 25 697 266 грн. 42 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам, 3 547 851 грн. 58 коп. - пеня за прострочення сплати по кредиту та відсоткам.

Заяву обґрунтовує тим, що у відповідності до висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 129 002 158 грн. 77 коп.

27.03.2019 відповідачем за первісним позовом подані письмові пояснення від 26.03.2019 № 38/03, в яких зазначає, що позовні вимоги не визнає з огляду на їх необґрунтованість в частині розрахунку суми, заявленої до стягнення, яка на думку відповідача є завищеною. Звертає увагу суду, що в частині відповідей на поставлені питання (№ № 8, 9, 10) зміст мотивувальної частини висновку експерту суперечить змісту резолютивної його частини, у зв`язку із чим такий висновок викликає у відповідача сумніви щодо його правильності. Зауважує, що розрахунки експерта та позивача мають значно різні показники та у своїй сукупності не дають змогу встановити істину у даній справі. Вважає, що для отримання належних доказів по справі необхідно призначити повторну експертизу, оскільки відповідач не володіє спеціальними знаннями у галузі фінансово-кредитних відносин для самостійного встановлення точної суми заборгованості. Просив у задоволенні первісного позову відмовити.

28.03.2019 відповідачем за первісним позовом подано клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи. В обґрунтування поданого клопотання посилається на обставини, викладені у письмових поясненнях від 26.03.2019 № 38/03.

Ухвалою господарського суду від 28.03.2019 за клопотанням відповідача продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів., підготовче засідання відкладено на 23.04.2019; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

08.04.2019 на адресу суду надійшов відзив відповідача за первісним позовом на заяву ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про збільшення розміру позовних вимог, у якому просить залишити без розгляду уточнену позовну заяву банку з підстав ненадання доказів сплати судового збору у належному розмірі та обґрунтованого розрахунку суми збільшених позовних вимог.

15.04.2019 від позивача за первісним позовом подані заперечення проти клопотання відповідача про призначення повторної судової економічної експертизи.

15.04.2019 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи без самостійних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.04.2019 № 27-6578/19, в яких третя особа проти задоволення зустрічного позову заперечувала, первісний позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила задовольнити.

22.04.2019 від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив ТОВ "ТТК" на заяву АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої висновки відповідача за первісним позовом просить вважати такими, що суперечать діючим вимогам ГПК України та не відповідають дійсним обставинам по справі.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2019 підготовче засідання відкладене на 28.05.2019.

21.05.2019 на адресу суду надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" від 20.05.2019, в яких відповідач за первісним позовом просив суд задовольнити клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса.

Ухвалою господарського суду від 28.05.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 26.03.2018; відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" про призначення повторної судової економічної експертизи.

07.06.2019 на адресу суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" від 06.06.2019 на ухвалу господарського суду від 28.05.2019. Відповідач за первісним позовом в апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала в частині відмови у задоволенні його клопотання про забезпечення доказів у вигляді призначення повторної судової економічної експертизи прийнята з порушенням норм процесуального законодавства, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Приписами ст. 255 Господарського процесуального кодексу України передбачений перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду першої інстанції.

Ухвала господарського суду від 28.05.2019 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, в частині відмови у задоволенні клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи, не включена до переліку ухвал, визначених ст.255 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 17.11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Водночас, господарський суд констатує, що у матеріалах справи відсутня та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" не подавалася заява про забезпечення доказів, про яку зазначає відповідач за первісним позовом у поданій апеляційній скарзі.

Натомість, 28.03.2019 відповідачем за первісним позовом до суду подано клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи від 26.03.2019 № 39/03.

Господарський суд зазначає, що подане клопотання не відповідає вимогам ст. 111 Господарського процесуального кодексу України; посилання на норми чинного ГПК, що регулюють порядок забезпечення доказів, клопотання не містить; документ що підтверджує сплату судового збору, заявником не доданий.

За вказаних обставин, клопотання Товариства обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" про призначення повторної експертизи вирішено судом у підготовчому засіданні 28.05.2019, в порядку ст. ст. 169, 170, 182 Господарського процесуального кодексу України, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі від 28.05.2019.

З урахуванням викладеного, суд, встановивши, що відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, на підставі п. 17.11 розділу XI "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України, повертає її заявнику.

Одночасно, суд роз`яснює відповідачеві його право на підставі ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України включити заперечення на ухвалу суду від 28.05.2019 до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками вирішення спору по суті.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 42, 43, 234, 255 п.п. 17.11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-транспортна компанія" на ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 28.05.2019 та додані до неї матеріали на 22 арк. повернути скаржнику

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.А. Рудь