ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 рокуСправа № 912/1158/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1158/19

за позовом Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006", вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька обл., 70605; адреса для листування: вул. Якова Новицького, 11, м. Запоріжжя, 69005

до відповідача Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, вул. Горького, буд. 16, с. Федорівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27654

про стягнення 597 674,81 грн

Представники сторін:

від позивача - Підяш Н.О., довіреність № 42/19 від 02.01.19 адвокат, свідоцтво ЗП №001942 від 04.12.2018, режим відеоконференції;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (далі - ПП"Бізон-Тех 2006", позивач) до Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича (далі - ФГ Зобенка Леоніда Васильовича, відповідач) про стягнення 597 674,81 грн, з яких 405 613,88 грн боргу, 18 658,23 грн інфляційних втрат, 81 122,77 грн штрафу, 92 279,93 грн процентів, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору поставки № КД-146 від 15.12.2017 в частині повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою від 02.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1158/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.05.2019 о 10:00, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач участь повноважного представника в підготовчому засіданні 24.05.2019 не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час засідання суду. Відповідно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та пояснення щодо не подання відзиву не подав.

Ухвалою від 24.05.2019 господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу №912/1158/19 до судового розгляду по суті на 13.06.2019 о 16:00 год.

В судовому засіданні 13.06.2019 представником позивача підтримано позовні вимоги.

Відповідач участь повноважного представника в засіданні суду не забезпечив, про дату та час засідання суду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши представника позивача, обговоривши обставини справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2017 між ПП"Бізон-Тех 2006" (постачальник) та ФГ Зобенка Леоніда Васильовича (покупець) укладено Договір поставки № КД-146 (далі - Договір, а.с. 12-14), за умовами якого у порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором і Специфікаціями до нього, постачальник зобов`язався поставляти та передавати у власність покупця насіння для сівби, пестициди в препаративних формах (засоби захисту рослин) і мікродобрива (далі - товар), а відповідач зобов`язався приймати цей товар й оплачувати його (п.1.1. Договору).

Погоджені сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються в Специфікаціях до Договору, що є невід`ємними його частинами (п. 2.1. Договору).

Сторонами Договору може бути укладено як одну, так і більшу кількість Специфікацій до нього. Кожна наступна Специфікація після першої регулює окрему поставку товару в рамках цього Договору і не скасовує та не змінює попередні Специфікації ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній (п. 2.2. Договору).

Строк (термін) поставки товару вказується в Специфікаціях (п. 4.3. Договору).

Згідно з п. 5.2. Договору оплата товару здійснюється відповідачем у гривнях у безготівковій формі шляхом переказу платіжним дорученням коштів на поточний рахунок позивача. Підставою для платежу є даний Договір.

Згідно з п. 5.1. пп. 6.1.1. Договору відповідач зобов`язався оплатити позивачу товар у строки, що вказані в Специфікаціях.

Згідно з пп. 6.1.3. Договору, покупець зобов`язується з`явитися за товаром у місце поставки товару, прийняти його та передати в обмін на нього постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання товару.

Договір є укладеним з моменту його підписання сторонами й діє до кінця року в якому він був укладений (п. 8.1. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Згідно із укладеними між сторонами Специфікаціями до Договору (а.с. 15-23), позивач зобов`язався поставити відповідачу товар на загальну суму 1 457 237,97 грн, а саме:

- за Специфікацією № 1 від 15.12.2017 на загальну суму 61 867,32 грн;

- за Специфікацією № 2 від 13.02.2018 на загальну суму 563 430,00 грн;

- за Специфікацією № 4 від 13.02.2018 на загальну суму 579 199,25 грн;

- за Специфікацією № 5 від 20.02.2018 на загальну суму 60 890,86 грн;

- за Специфікацією № 6 від 19.03.2018 на загальну суму 9 693,90 грн;

- за Специфікацією № 7 від 16.04.2018 на загальну суму 46 347,30 грн;

- за Специфікацією № 9 від 11.05.2018 на загальну суму 21 591,12 грн;

- за Специфікацією № 10 від 21.05.2018 на загальну суму 70 051,32 грн;

- за Специфікацію №11 від 21.05.2018 на загальну суму 44 166,90 грн.

Згідно з п. 2 Специфікацій сторонами погоджено умови та місце поставки (передачі) товару. Пунктом 4.1. Договору визначено, що вказана умова поставки передбачає вибірку (самовивіз) товару відповідачем зі складу позивача автомобільним транспортом за свій рахунок.

Строки розрахунку за товар вказані в пункті 3 Специфікацій, згідно з якими граничною датою повного та остаточного розрахунку за товар є 31.10.2018.

На виконання умов Договору та Специфікацій ПП "Бізон-Тех 2006" передано відповідачу товар на загальну суму 1 457 237,97 грн, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 24-34): № ЗП436 від 20.02.2018 на суму 563 430,00 грн; №ЗП1085 від 12.03.2018 на суму18 667,15 грн; №ЗП1179 від 13.03.2018 на суму 21 000,53 грн; № ЗП2753 від 28.03.2018 на суму 60 890,86 грн; №ЗП2883 від 28.03.2018 на суму 22 199,64 грн; № ЗП2885 від 28.03.2018 на суму 579 199,25 грн; № ЗП4036 від 03.04.2018 на суму 9 693,90 грн; №ЗП8114 від 16.04.2018 на суму 46 347,30 грн; №ЗП16183 від 11.05.2018 на суму 21 591,12 грн; № ЗП18005 від 21.05.2018 на суму 70 051,32 грн; №ЗП18218 від 22.05.2018 на суму 44 166,90 грн.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар на загальну суму 788 839,25 грн, а саме: 18.12.2017 -61 867,32 грн; 14.02.2018 - 107 259,12 грн; 14.02.2018 - 112 686,00 грн; 15.02.2018 - 8 580,73 грн; 20.02.2018 -60 890,86 грн; 20.03.2018 - 9 693,90 грн; 29.05.2018 - 4 318,22 грн; 29.05.2018 - 8 833,38 грн; 29.05.2018 - 9 269,46 грн; 29.05.2018 - 14 010,26 грн; 14.11.2018 -391 430,00 грн, що підтверджуються банківськими виписками станом на дати вказаних платежів (а.с. 36-38).

Згідно накладної на повернення від покупця №ЗП555 від 22.05.2018 відповідачем повернуто товар на суму 262 784,84 грн (а.с. 35).

Несплачена сума за отриманий товар становить 405 613,88 грн.

Між сторонами підписано Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2018 (а.с. 40).

Невиконання відповідачем зобов`язань з оплати товару за договором і стало підставою для звернення з даним позов.

При розгляді спору господарський суд виходить з наступного.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується поставка відповідачу товару на загальну суму 1457237,97 грн. Проте, відповідачем здійснено оплату поставленого товару частково на суму 788 839,25 грн.

Враховуючи умови п.п.5.1., 5.2., 6.1.1. Договору, п. 3 Специфікацій та загальні норми цивільного законодавства, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Таким чином матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано наявність за останнім заборгованості у сумі 405 613,88 грн.

Доказів перерахування вказаної суми на користь ПП "Бізон-Тех 2006" відповідачем господарському суду не подано. Відповідачем не заперечується факт поставки товару, його кількість та якість, розмір заборгованості останнім не спростований.

Між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків від 31.12.2018, в якому підтверджено суму заборгованості 405 613,88 грн.

Оскільки, сторонами не надано до матеріалів справи доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо оплати поставленого товару в сумі 405 613,88 грн у строки визначені Договором та Специфікаціями, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 405 613,88 грн боргу, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 92 279,93 грн 48% річних за період з 01.11.2018 по 22.04.2019 та 18658,23 грн інфляційних втрат за період з листопада 2018 року по березень 2019 року.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником, зокрема, процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

У пункті 7.2.4. Договору сторонами погоджено, що в разі прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань за цим Договором він замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, зобов`язується сплатити позивачу 48 процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення.

Перевіривши обґрунтований розрахунок позивача 48% річних за період з 01.11.2018 по 22.04.2019, суд встановив правильність їх нарахування, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 92 279,93 грн відсотків річних.

З огляду на вимоги ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. Як зазначено в пункті 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат в межах розрахунку позивача, за період з листопада 2018 року по березень 2019 року з суми боргу 405 613,88 грн, суд встановив, що сума інфляційних втрат становить 18995,81 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовні вимоги в частині інфляційних втрат в межах заявлених позивачем вимог в сумі 18658,23 грн за період з листопада 2018 року по березень 2019 року.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 20% штраф у сумі 81 122,77 грн.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до пункту 7.1.3. Договору, зокрема, передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором понад 40 календарних днів відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо оплати товару, наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченого пунктом 7.1.3. Договору штрафу.

Господарський суд перевіривши розрахунок 20% штрафу, дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф у сумі 81 122,77 грн, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволеню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" підлягають повному задоволенню на суму 597 674,81 грн, з яких 405 613,88 грн боргу, 18 658,23 грн інфляційних втрат, 81 122,77 грн штрафу та 92 279,93 грн процентів річних

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька обл., 70605; адреса для листування: вул. Якова Новицького, 11, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний код 34216986) 597 674,81 грн, з яких 405 613,88 грн боргу, 18 658,23 грн інфляційних втрат, 81 122,77 грн штрафу, 92 279,93 грн процентів річних, а також 8965,13 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.06.2019.

Суддя В.Г. Кабакова