ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1498/19
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОСПЕЦМАШ", с. Новоолександрівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 232 055,05 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОСПЕЦМАШ" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 209 164,41 грн., інфляційні у розмірі 16 692,98 грн., 3% річних у розмірі 6 197,66 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 480, 85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №061-417/09 від 07.04.2010 про постачання електричної енергії.

Ухвалою суду від 16.04.2019 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до положень статті 252 ГПК України.

Разом з тим, 16.04.2019 судом ухвалено надати відповідачу в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України надати відповідь на відзив протягом 10 днів з дня отримання (вручення) відзиву на позовну заяву; відповідачу в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України надати заперечення на відзив протягом 10 днів з дня отримання (вручення) відповіді на відзив.

Всупереч вимог ухвали суду від 16.04.2019, відповідачем не надано відзив на позов. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду від 16.04.2019, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача, та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання.

Частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, з урахуванням закінчення строку розгляду справи, визначеного приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2010 року між постачальником (позивачем) та споживачем (відповідачем) було укладено договір №61-417/09 про постачання електричної енергії (далі - Договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а споживач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору (розділ 1 Договору)

Додатком №3 до Договору передбачено порядок розрахунків за поставлену електричну енергію.

Відповідно до п.1 Додатку 3 до Договору розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 31 (тридцять першого числа) попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Згідно пункту 2.2 Додатку 3 до Договору оплата рахунків за активну електроенергію за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюється на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка протягом п`яти операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до пункту 2.3.5 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку Порядок розрахунків та Додатку Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

На виконання умов Договору позивач належним чином виконав свої зобов`язання з поставки електричної енергії відповідачу, що підтверджується актами про використану електричну енергію в період вересень 2017 року лютий 2018 року, вересень 2018 року жовтень 2018 року, грудень 2018 року, проте відповідачем порушено зобов`язання за Договором в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену електричну енергію, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 209 164, 41 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши матеріали справи, суд, з огляду на відсутність доказів оплати відповідачем поставленої позивачем електричної енергії, дійшов висновку щодо належного обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 209 164, 41 грн. у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу 3% річних за період з 16.10.2017 по 28.03.2019 у розмірі 6 197, 66 грн., а також інфляційні за період з листопада 2017 року по лютий 2019 року у розмірі 16 692, 98 грн. (а.с12-13)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22; ідентифікаційний код юридичної особи 23359034) до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОСПЕЦМАШ" (52070, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с.Новоолександрівка, ідентифікаційний код юридичної особи 21851891) про стягнення вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 209 164, 41 грн., 6 197, 66 грн. 3% річних, 16 692, 98 грн. інфляційних, 3 480, 85 грн. судового збору задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОСПЕЦМАШ" (52070, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с.Новоолександрівка, ідентифікаційний код юридичної особи 21851891) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22; ідентифікаційний код юридичної особи 23359034) суму 209 164, 41 грн. вартості спожитої активної електричної енергії, 6 197, 66 грн. 3% річних, 16 692, 98 грн. інфляційних, 3 480, 85 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Суддя А.В. Суховаров