УХВАЛА

13 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/168/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» (далі - ТОВ «Ліферунг ЛТД», скаржник)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019

за позовом Національного банку України (далі-Банк)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД»

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива»

про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 4 919 800,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Ліферунг ЛТД» через Північний апеляційний господарський суд 25.04.2019 (згідно з відбитком штампу Північного апеляційного господарського суду) звернулося до Верховного Суду Касаційного господарського суду з касаційною скаргою про скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 911/168/18, оскільки вважає, що її винесеною з порушенням норм процесуального права. ТОВ «Ліферунг ЛТД» зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає принципу «розумних строків розгляду справи» з посиланням на пункт 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та процесуальним строкам, встановленим ГПК України. Крім того, скаржник вважає, що ухвала винесена з порушенням процесуальної норми викладеної у ч. 3 ст. 39 ГПК України, а саме, суд першої інстанції повинен був відразу визначити дату наступного судового засідання, а не зупиняти провадження у справі, відтак, оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому розгляду справи.

06.06.2019 (згідно з відбитком штампу Верховного Суду) до Верховного Суду Касаційного господарського суду надійшли заперечення Національного банку України на касаційну скаргу ТОВ «Ліферунг ЛТД», в яких Банк просить відмовити у відкритті касаційного провадження та повернути касаційну скаргу заявнику, обґрунтовуючи тим, що метою заявленого відводу та наступне оскарження ухвали про зупинення справи є затягуванням строків розгляду справи в апеляційній інстанції, що свідчать про зловживання процесуальними правами.

Дослідивши доводи касаційної скарги ТОВ «Ліферунг ЛТД» у справі № 911/168/18 у контексті матеріалів справи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційний господарський суд також враховує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини другої та третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

На підставі частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, надходження заяви про відвід судді.

З огляду на матеріали справи Касаційним господарським судом встановлено, що у судовому засіданні, яке відбулось 23.04.2019, ТОВ «Ліферунг ЛТД» оголошена та підтримана заява про відвід складу колегії Північного апеляційного господарського суду (головуючому - судді Чорногузу М.Г., суддям Агриковій О.В., Хрипуну О.О.). Заява про відвід колегії суддів подана на підставі пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України з мотивів впливу авторитету Національного банку України, як сторони у справі, на внутрішнє переконання колегії суддів у цьому провадженні, а також факту відмов судом у задоволенні заяв та клопотань інших учасників процесу.

Керуючись частиною 3 статті 39 та пунктом 5 частини 1 статті 228 ГПК України, ухвалою від 23.04.2019 Північний апеляційний господарський суд визнав заяву про відвід необґрунтованою, оскільки доводи та обставини, викладені у заяві про відвід складу суду, зводяться до незгоди ТОВ "Ліферунг ЛТД" з процесуальними рішеннями колегії суддів Чорногуза М.Г., Агрикової О.В., Хрипуна О.О., ухваленими у справі № 911/168/18 (щодо відмови у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи), а також доводи заяви є припущеннями, які не підтверджені матеріалами справи. У зв`язку із викладеним, суд апеляційної інстанції зупинив провадження у справі для вирішення питання про відвід судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019, заяву про відвід розподілено для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого - судді Жук Г.А., суддів Дикунської С.Я., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 у задоволенні заяви ТОВ "Ліферунг ЛТД" про відвід складу суду відмовлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з дотриманням норм чинного законодавства визнав заяву про відвід складу суду необґрунтованою та зупинив провадження розгляду справи № 911/168/18 для розгляду заяви про відвід у порядку статті 39 ГПК України.

З урахуванням наведеного Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 911/168/18 у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Водночас, Касаційний господарський суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України в яких зазначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Отже, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 234, 287, 290, пунктом 2 частини другої статті 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 911/168/18 господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос