ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 Справа № 917/500/18

за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ідент. код 40108646

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", 36020, м.Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40-а, ідент. код 03361661

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Автогосподарство, п/п УМВС України в Полтавській області, 36000, м.Полтава, вул. Шевченка, 72-а, ідент. код 08683317

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ричко ОСОБА_1 Валерійович (Полтавська область, Полтавський район, с.Залізничне, вул.Весняна, 4)

про стягнення 338850,19 грн. матеріальних збитків

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: Андрієвська І.А., дов.№ 221/41/8/01-2019 від 08.01.2019 року

від відповідача: Полтавцева А.С., посв.№ 2735 від 09.04.2019 року

від третіх осіб: не з"явились

Розглядається позовна заява Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про стягнення 338850,19 грн. матеріальних збитків.

В обгрунтування позову позивач посилається на завдану йому матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням автомобіля «Toyota Prius» в результаті порушення начальником дільниці з благоустрою КП "Полтававодоканал" Ричко Є.В. правила норм і стандартів щодо обладнання місць дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками.

Ухвалою суду від 10.05.2018 року на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Станом на 18.05.2018 року позивачем подано докази щодо усунення недоліків даної заяви.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 917/500/18, справу ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження.

Проведення підготовчого засідання призначено на 12.06.2018 року; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

08.06.2018 року відповідач подав суду відзив на позов (вх.№ 5638, арк. спр.57-59), в якому позовні вимоги не визнає. В обгрунтування заперечень посилається на те, що позивач не надав доказів на підтвердження відновлення вказаного автомобіля. Навпаки, зазначає, що вказаний в позові автомобіль 24.12.2016 року був перереєстрований, при цьому, не вказано в якому технічному стані знаходився автомобіль тойота пріус реєстраційний номер 113414 білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 на момент перереєстрації. Щодо розміру заявлених матеріальних збитків - відповідач не погоджується, вважає його необгрунтованим та надмірно великим. Доданий до справи висновок експертного дослідження від 14.11.2017 року не вважає належним доказом, оскільки у вказаному висновку на дослідження надано автомобіль тойота пріус, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , тоді як механічних пошкоджень зазнав автомобіль тойота пріус д.н.з. 1300. Крім цього, на думку відповідача, з матеріалів справи не вбачається наявність чи відсутність вини в діях водія патрульного автомобіля, тому, для повного та всебічного розгляду справи просить призначити у справі судову експертизу.

Ухвалою господарського суду від 12.06.2018 року підготовче засідання відкладено на 12.07.2018 р. у зв"язку з усним клопотанням позивача про надання часу для подання відповіді на відзив.

25.06.2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ 6146, т. 1 а.с.77-79), в якій представник позивача зазначає, що відносно водія патрульного автомобіля жодних адміністративних матеріалів не складалося, тобто вина інспектора у вчинені ДТП та в завданих пошкодженнях автомобілю відсутня. За даних обставин, за страховою виплатою не звертались.

Що стосується висновку експертного дослідження, то на думку позивача, попередньо наданий висновок автотоварознавчого експертного дослідження №256 від 14.11.2017 Полтавського НДЕКЦМВС України повністю відповідає всім вимогам визначеним ст.98, 101 ГПК України. Тому призначення повторної експертизи представник позивача вважає недоцільним.

Що стосується переєстрації атомобіля, то 24.12.2016 згідно НПУ №1494 від 09.11.2016 автомобіль «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_3 кузов №JTDKN36U705617727 був переданий з балансу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на баланс Департаменту патрульної поліції та перереєстрований у визначеному законом порядку, внаслідок чого попередні номерні знаки були змінені д.н. з. на НОМЕР_2 . Зміна номерного знаку обумовлена зміною фактичного власника автомобіля, при цьому сам транспортний засіб, номери агрегатів, кузов жодних змін не зазнав. 02.07.2018р. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вхід.№ 6257, т.1 а.с.84-86), в якому відповідач, як і в поданому до суду відзиві на позов заперечує вимоги позивача та просить відмовити в позові в повному обсязі.

При цьому, поданий суду відзив та заперечення на відповідь на відзив містить клопотання:

- про призначення автотоварознавчої, автотехнічної експертизи, виконання яких просить доручити Полтавському відділенню Харківського НДІ судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса;

- про залучення до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 .

12.07.2018 року відповідно до ст.183 ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву до 23.07.2018 року.

23.07.2018 року відповідач подав до суду перелік питань (лист вх.№ 6830, арк. спр.98-99, т.1), які на його думку слід поставити на вирішення експерта.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.07.2018 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; призначено у справі №917/500/18 судову автотоварознавчу та автотехнічну експертизи, проведення яких доручено Полтавському відділенню Харківського НДІ судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Залучено до участі у справі Ричко Євгенія Валерійовича (Полтавська область, Полтавський район, с.Залізничне АДРЕСА_1 ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Провадження у справі №917/500/18 зупинено.

12.12.2018р. до господарського суду Полтавської області надійшов лист (вхід.№11668, т.2 а.с. 27-55) від Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса з висновком №1367 судової автотоварознавчої експертизи по господарській справі №917/500/18 складений 23.11.2018р.

21.01.2019р. до господарського суду Полтавської області надійшов лист (вхід.№582, т.2 а.с. 57-74) від Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса з висновком №1368/1369/1370 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по матеріалах господарської справи №917/500/18 складений 18.01.2019р.

Враховуючи усунення обставин, що зумовили зупинення провадження, ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.02.2019р. поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи у підготовче засідання на 28.02.2019р.

26.02.2019р. від відповідача надійшло клопотання (вхід.№1975) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.02.2019р. відкладено підготовче засідання на 21.03.2019р.

В судовому засіданні 21.03.2019р. відповідно до ст.183 ГПК України оголошено перерву до 04.04.2019р.

Враховуючи наявність в матеріалах справи експертного висновку автотоварознавчої експертизи № 1367 від 23.11.2018 року з визначеною вартістю відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Prius", яка склала 338850,19 грн., що є більшою від заявлених в позові матеріальних збитків в розмірі 124678,76 грн., 04.04.2019р. до господарського суду Полтавської області надійшла заява позивача (вхід.№3450, арк. спр.108-117, т.2) про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 338850,19 грн. матеріальної шкоди, а саме, витрат на повний відновлювальний ремонт автомобіля "Toyota Prius", 2013 року випуску, білого кольору, д.н.з. 1300, кузов № НОМЕР_1 .

04.04.2019р. до господарського суду від відповідача надійшло клопотання (вхід.№3452, арк. спр.119-121, т.2) про оголошення перерви в підготовчому засіданні для надання можливості його представнику ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.04.2019р. прийнято заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про збільшення позовних вимог та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.04.2019р.

23.04.2019р. від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 4267, арк. спр.137, т.2) про врегулювання спору за участю судді.

23.04.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 07.05.2019 року.

В судовому засіданні суду 07.05.2019р. представник позивача подав заяву (арк. спр.142, т.2), в якій вважає подібне врегулювання спору недоцільним, оскільки у представника позивача відсутні повноваження закінчувати справи мировою угодою.

У підготовчому засіданні судом з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 ГПК України.

За результатами проведення підготовчого засідання, ухвалою суду від 07.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2019 року.

16.05.2019 року представник відповідача в судове засідання не з"явився, направив суду клопотання (вх.№ 5015 від 16.05.2019 року) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.05.2019 року розгляд справи відкладено на 04.06.2019 року.

Під час розгляду справи по суті судом були дослідженні всі письмові докази та пояснення, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 04.06.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч.6 ст.233, 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне:

ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника дільниці з благоустрою КП "Полтававодоканал" порушив правила, норми і стандарти, щодо обладнання місць дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками, а саме: дорожні знаки взагалі були відсутні.

03.10.2016 року о 19 год.38 хв. у м.Полтава по вул. Симона Петлюри, 13 рухався автомобіль "Toyota Prius", д.н.з. 1300 під керуванням інспектора патрульної поліції Кузьменка О.С., який непомітивши кучі нарізного асфальту здійснив на неї наїзд. В результаті наїзду, з-під колес автомобіля "Toyota Prius" вискочило каміння та пошкодило автомобіль "BMW 316" д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку.

Своїми діями ОСОБА_2 , будучи посадовою особою КП "Полтававодоканал", порушив п.1.5 "Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.140 КУпАП, підтверджується протоколом від 04.10.2016 року (арк. спр.16, т.1).

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 02.11.2016 року у справі № 552/5619/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., в дохід держави.

Пошкоджений автомобіль "Toyota Prius", 2013 року випуску, білого кольору, д.н.з НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_1 належить на праві власності третій особі по справі Автогосподарству, підпорядкованому УМВС України в Полтавській області.

На підставі Договору позички № 84/35 від 22.02.2016 року Автогосподарство (Позичкодавець) передало, а Департамент патрульної поліції (Користувач) прийняв в безоплатне користування 15 транспортних засобів, в тому числі автомобіль Тойота Пріус 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.3.1.4 Договору користувач зобов"язався своєчасно проводити технічне обслуговування, відновлювальний ремонт, вчиняти всі необхідні дії, пов"язані з належною експлуатацією автомобілів.

З метою визначення розміру шкоди, заподіяної транспортному засобу "Toyota Prius", між Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром та Департаментом патрульної поліції був укладений договір на проведення незалежної оцінки.

Згідно Висновку експертного дослідження № 256 від 14.11.2017 року (додається, арк. спр.18-21, т.1) вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Toyota Prius, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , ідент. номер (VIN) НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, на момент огляду складає 124678,76 грн.

Викладені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача витрат на повний відновлювальний ремонт автомобіля в розмірі 124678,76 грн.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, належать до позадоговірних зобов`язань. Ці правовідносини регулюються Главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України.

За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких собак та собак бійцівських порід, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Зокрема, відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, відповідно до частини 5 зазначеної статті, така особа відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Крім цього, відповідні роз`яснення надано у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 № 6, відповідно до яких, при визначенні розміру шкоди враховується розмір майнової шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілого. Під шкодою, що має бути відшкодовано, розуміють знешкодження або зменшення блага потерпілого внаслідок порушення його матеріальних прав або приниження нематеріальних благ (життя, здоров`я, тощо).

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи в результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, судам слід звернути увагу на положення статті 1192 Цивільного кодексу України, згідно з яким, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати їй в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

У роз`ясненні Вищого господарського суду України N 02-5/215 від 01.04.1994р. "Про деякі питання практики вирішення спорів пов`язаних з відшкодуванням шкоди" зазначається, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правил поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Відповідно до частини 1 пункту 8 статті 16 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Збитками відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Відповідно до частини 1 статті 22, частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням. Тобто відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв`язку з правопорушенням. За таких умов визнається, що причинний зв`язок між порушенням та збитками має бути безпосереднім або прямим.

Вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо буде доведено кожний з елементів складу правопорушення.

Недоведення хоча б одного з них виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Позивачем надані докази на підтвердження того, що пошкодження автомобіля «Toyota Prius» відбулося внаслідок неправомірних дій начальника дільниці з благоустрою КП "Полтававодоканал" Ричко Є.В. А саме, Постановою Київського районного суду м.Полтави від 02.11.2016 року, справа № 5525619/16-п ОСОБА_2 , який є посадовою особою КП "Полтававодоканал" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.140 ч.4 КУпАП, що спричинило створення аварійної обстановки 03.10.2016 року та пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Крім цього, з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об"єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського НДІ судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

При цьому, на вирішення автотоварознавчої експертизи винесено наступні питання:

- яка вартість матеріального збитку (шкоди) завданої автомобілю "Toyota Prius", білого кольору, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його наїзду на кучу нарізного асфальту, що стався 03.10.2016 року близько 19 год.38 хв. на перехресті вулиць С.Петлюри та вул.Пушкіна у м.Полтава;

- чи можливо провести ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля "Toyota Prius", білого кольору, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ? Якщо можливо, то який обсяг, характер і вартість цих робіт?

На вирішення судової автотехнічної експертизи наступні питання:

- чи є в досліджуваному автомобілі "Toyota Prius", білого кольору, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер 113414 несправності, які могли бути технічною причиною виникнення ДТП;

- яка була швидкість автомобіля "Toyota Prius", білого кольору, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням пошкоджень, які він отримав внаслідок наїзду на кучу нарізного асфальту, що стався 03.10.2016 року близько 19 год.38 хв. на перехресті вулиць С.Петлюри та вул.Пушкіна у м.Полтава;

- як повинен був діяти водій у даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху України;

- чи мав водій автомобіля "Toyota Prius", білого кольору, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 технічну можливість запобігти наїзду на перешкоду у вигляді купи нарізного асфальту;

- чи вбачаються в діях водія автомобіля "Toyota Prius", білого кольору, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, були в причинному зв"язку з виникненням ДТП?

Згідно висновку №1367 судової автотоварозначої експертизи від 23.11.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Prius", білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , внаслідок його наїзду на кучу нарізного асфальту, що стався 03.10.2016 року близько 19 год.38 хв. на перехресті вулиць С.Петлюри та вул.Пушкіна у м.Полтава, станом на момент дослідження 26.10.2018 складала 338850,19 грн.

Згідно Висновку № 1368/1369/1370 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 18.01.2019 року експертом встановлено, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля "Toyota Prius" д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_7 , ОСОБА_4 не мав технічної можливості запобігти наїзду на перешкоду (насип нарізного асфальту) шляхом застосування екстренного гальмування.

По п"ятому питанню експертом зроблено висновок, що в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля "Toyota Prius" д.н.з. НОМЕР_2 білого кольору, номер кузова НОМЕР_7 ОСОБА_4 відсутні невідповідності вимогам "Правил дорожнього руху Укераїни", які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв"язку з виникненням даної ДТП.

Вказані вище висновки експертів суд приймає як належні докази в розумінні ст.ст.74, 76-79 ГПК України, як такі, що узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими у справі, та іншими доказами у їх сукупності.

Таким чином, вказані вище заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та не підтверджені доказами.

Отже, матеріалами справи підтверджується склад цивільного правопорушення, а саме: шкода завдана автомобілю "Toyota Prius", протиправна поведінка відповідача, що полягала у невиконанні п. 1.5. Правил дорожнього руху, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою (саме в результаті невиконання своїх обов`язків відповідачем була спричинена шкода автомобілю), та вина відповідача, відсутність якої останнім не доведена.

Згідно зі ст.ст.74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Оскільки позов є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (36020, м.Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40-а, ідент. код 03361661) на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ідент. код 40108646) 338850,19 грн. матеріальної шкоди, 5082,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 13.06.2019 року

Суддя Іванко Л.А.