ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Справа № 924/1102/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Миханюк М.В. , суддя Дужич С.П.

без виклику учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, м.Славута Хмельницької області

на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 11.03.19р. суддею Вибодовським О.Д. о 11:25 год. у м.Хмельницькому, повний текст складено 11.03.19р.

у справі № 924/1102/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м.Хмельницький

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, м.Славута Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Виконавчого комітету Славутської міської ради, м.Славута Хмельницької області

про відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів в сумі 136 414,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Виконавчого комітету Славутської міської ради про відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів в сумі 136414,34грн. задоволено.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" 136414,34грн. боргу по відшкодуванню витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів міста Славута та 1762,00грн. судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;

- покликається на те, що Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 не застосовується до правовідносин, які виникли між сторонами, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256." від 21.06.2017р. №426 дані правовідносини виключені з Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256;

- обґрунтовує, що після внесення змін від 21.06.2017р. дані правовідносини виключені з даного порядку і на даний час в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради відсутні законодавчо-встановлені права і обов`язки, щодо фінансування пільг з послуг зв`язку;

- зауважує, що відповідач (суб`єкт господарювання) відповідно до закону, після внесення змін від 21.06.2017р. до порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256, не має права та обов`язку відповідно до закону на надання послуг та на підписання договору. А у відповідача відсутні законні підстави для звернення, за наданням таких послуг. Тому договір між позивачем і відповідачем підписаний не був і у правовідносини вони не вступали, отже й вимоги позивача є безпідставними;

- вказує, що таким чином, відповідно до ст.48 Бюджетного Кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, а також у межах своїх повноважень. Отже після внесення змін, взяття на себе даних бюджетних зобов`язань неможливе без перевищення повноважень;

- додає, що суд посилається на постанову Верховного Суду від 05.07.2018р. по справі №904/7478/17, у якій залишено без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2017р. Але, відповідно до даної постанови, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком'' (ПАТ "Укртелеком") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпро ради (далі - Управління праці та соцзахисту населення) коштів на відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2016 році у загальному розмірі 272 271,93грн.. Тобто, постанова Верховного Суду від 05.07.2018р. по справі №904/7478/17 розглядає правовідносини до внесення змін від 21.06.2017р.;

- вказує, що до даних правовідносин застосовується ст.178 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкт господарювання, який відповідно до закону та своїх установчих документів зобов`язаний здійснювати виконання робіт, надання послуг або продаж товарів кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у виконанні робіт, наданні послуг, продажу товару за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими, крім випадків, передбачених законодавством;

- зауважує, що суд вірно зазначає про те, що згідно зі ст.87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.97 Бюджетного кодексу України). Зі змісту ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу України вбачається, що видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян (держпрограми соцзахисту), здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.;

- вважає, таким чином, видатки на пільги окремим категоріям громадян з послуг зв`язку відносяться до делегованих державних повноважень, тобто тих, які держава доручає здійснювати на місцях органам місцевого самоврядування і відповідно повинна забезпечити їх фінансовими ресурсами;

- обґрунтовує, що таким чином, враховуючи ст.ст.61, 64, 67 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.7, 48, 82, 83, 85, 89, 91 Бюджетного кодексу України, відшкодування витрат за надані пільги з послуг зв`язку повинне здійснюватися з Державного бюджету України. Враховуючи, що жодних коштів на фінансування пільг з послуг зв`язку надано не було, управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради, як орган місцевого самоврядування, не може відповідати за зобов`язання держави перед юридичними особами, оскільки відповідно до ч.5 ст.176 ЦК України територіальна громада не відповідає за зобов`язаннями держави;

- додає, що посилання суду на те, що "Не визначення порядку відшкодування різниці вартості послуг зв`язку на пільгових умовах проти повної вартості є непропорційним втручанням держави у право власності позивача непорушність якого гарантується Конституцією України та Конвенцією Про захист прав людини і основоположних свобод. В свою чергу, держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу." є визнанням того, що дана заборгованість виникла з вини держави. Таке обґрунтування прийнятого рішення суперечить ч.5 ст.176 ЦК України яка вказує, що територіальна громада не відповідає за зобов`язаннями держави.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/1102/18 у складі: головуючий суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П., суддя Миханюк М.В..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2019р. у справі №924/1102/18 апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 залишено без руху та запропоновано Управлінню соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів з описом вкладення позивачу та третій особі.

25.04.2019р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" надійшло письмове заперечення (відзив) від 29.03.2019р. на апеляційну скаргу, в якому останнє просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

26.04.2019р. на адресу апеляційного суду від Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату Північно - західного апеляційного господарського суду від 03.05.2019р. №01-04/263, у зв`язку із перебування у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) по справі №924/1102/18 - Коломис В.В. у період з 23.04.2019р. по 12.05.2019р. включно, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України, ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №924/1102/18.

Автоматизованою системою документообігу визначено колегію суддів з розгляду справи №924/1102/18 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Дужич С.П., суддя Миханюк М.В..

Ухвалою Північно західного апеляційного господарського суду від 06.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, тощо.

23.05.2019р. на поштову адресу Північно західного апеляційного господарського суду від Виконавчого комітету Славутської міської ради надійшли письмові пояснення від 04-29/1161 від 20.05.2019р. в якому останній покликається на те, що правом на пільгове надання телекомунікаційних послуг (послуг зв`язку) користуються лише категорії громадян, визначені Законами України та актами Кабінету Міністрів України на виконання державної програми соціального захисту населення. Отже, видатки на пільги з оплати послуг зв`язку окремим категоріям громадян відносяться до державних програм соціального захисту та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Однак, суд при вирішенні свого рішення не врахував той факт, що у 2018 році, як і у попередні роки, не передбачалось субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 85 Бюджетного кодексу України, Держава може передати Раді міністрів Автономної Республіки Крим чи органам місцевого самоврядування право на здійснення видатків лише за умови відповідної передачі фінансових ресурсів у вигляді закріплених за відповідними бюджетами загальнодержавних податків і зборів або їх частки, а також трансфертів з Державного бюджету України. Так, як видатки на компенсацію за пільгове надання телекомунікаційних послуг окремих категорій громадян відносяться до делегованих державних повноважень, тобто тих, які держава доручає здійснювати на місцях органам місцевого самоврядування, тому вона відповідно повинна забезпечити їх фінансовими ресурсами, що підкріплюється наступними нормами законодавства. Згідно з ч.1, 2 ст.67 Закону України "Про місцеве самоврядування", держава фінансово забезпечує здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади у повному обсязі за рахунок закріплення за відповідними місцевими бюджетами джерел доходів бюджету, надання трансфертів з державного бюджету, а також передання органам місцевого самоврядування відповідних об`єктів державної власності. Рішення органів державної влади, які призводять до додаткових видатків органів місцевого самоврядування, обов`язково супроводжуються передачею їм необхідних фінансових ресурсів. Вказані рішення виконуються органами місцевого самоврядування в межах переданих їм фінансових ресурсів. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади і попередньо не забезпечені відповідними фінансовими ресурсами, компенсуються державою. Частиною 3 ст. 143 Конституції України визначено, що органам місцевого самоврядування можуть надаватися законом окремі повноваження органів виконавчої влади. Держава фінансує здійснення цих повноважень у повному обсязі за рахунок коштів Державного бюджету України або шляхом віднесення до місцевого бюджету у встановленому законом порядку окремих загальнодержавних податків, передає органам місцевого самоврядування відповідні об`єкти державної власності. З огляду на вищевикладене, аналізуючи п.20-4 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу, враховуючи норми законодавства, законодавець передбачає, що видатки на компенсацію пільг з послуг зв`язку можуть здійснюватися з місцевих бюджетів, однак за рахунок виділення субвенцій з державного бюджету, так як на державу покладений обов`язок фінансування цих повноважень. Просить суд оскаржене рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

23.05.2019р. на поштову адресу Північно західного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" надійшло письмове заперечення (відзив) від 15.05.2019р. на апеляційну скаргу, в якому покликається на те, що соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено такими Законами України: Закон України "Про жертви нацистських переслідувань". Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист". Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Закон України "Про прокуратуру". Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист". За приписами ч. З ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України. Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги. Статтями 89 та 92 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку. Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв`язку за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (Порядок). Вказує. що позивачем належним чином виконуються обов`язки, щодо надання пільговим категоріям громадян міста Славута, Хмельницької області, телекомунікаційних послуг на пільгових умовах. Зокрема, на виконання вимог законодавства України позивачем надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.01.2018р. по 31.10.2018р. на загальну суму 136 414,34грн.. Законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного або місцевого бюджетів, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, якщо у місцевому бюджеті немає коштів, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України. За таких обставин, Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб. Згідно з п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №17 (Положення), підприємства та організації, які надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Пунктом 11 Положення передбачено, що Уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга". На виконання вищезазначених вимог Положення позивач направляв відповідачу щомісячно звіти для здійснення розрахунку за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів поштою, що підтверджується копіями реєстрів поштових відправлень, квитанцій та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Окрім того, поіменні списки абонентів за формою "2-пільга" щомісячно надсилались позивачем на електронну адресу відповідача, однак, відповідач звіряння та розрахунки, за спірний період не проводив. Звіряння розрахунків відповідач погодився провести вже під час розгляду даної судової справи судом першої інстанції, після чого сторони звірили розрахунки, оформили відповідну довідку, яку позивачем надано суду першої інстанції, довідка повністю підтверджує суму позовних вимог. Таким чином, Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради, як головний розпорядник коштів, відповідно до покладених обов`язків зобов`язаний приймати від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" розрахунки вартості наданих послуг, готувати та передавати інформацію до розпорядників вищих рівнів про фактично нараховані суми, отримувати кошти з бюджетів усіх рівнів та проводити розрахунки з товариством. На думку позивача, безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача полягає також у тому, що у місті Славута Хмельницької області єдиним органом по соціальному захисту населення залишається виключно відповідач, будь які інші державні органи, не володіють на законних підставах реєстром пільговиків, не здійснюють частину державної політики в цій сфері, не несуть відповідальність за надану нам інформацію. Таким чином, саме відповідач має вирішувати питання щодо надходження коштів для проведення відшкодування із відповідних бюджетів та проводити дане відшкодування. Виходячи із змісту Розділу 3 "Положення про Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради", затвердженого рішенням Славутської міської ради від 02.12.2016р. №12-14/2016, Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради організовує і приймає безпосередню участь у здійсненні комплексних програм соціального забезпечення інвалідів, одиноких престарілих. малозабезпечених, ветеранів війни та праці та забезпечує реалізацію бюджетних програм у сфері соціального захисту громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на території м.Славута, а тому на думку позивача саме до компетенції відповідача віднесено вирішення питань щодо соціального захисту населення міста Славута у тому числі і проведення обліку отримувачів пільг та звіряння інформації, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, а також проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги пільговим категоріям споживачів міста Славута, де немає іншого органу або установи до компетенції якого віднесено вирішення зазначених питань у тому числі і проведення відшкодування позивачу коштів за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів. Також, позивач вважає, що судом першої інстанцій вірно застосовано норми чинного законодавства, а саме: пп.20-4 ст.91 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці: жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; інвалідам, дітям-інвалідам та особам, які супроводжують інвалідів І групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування, належать до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів. Зазначена норма передбачає, що пільгове надання послуг зв`язку фінансується за рахунок видатків місцевих бюджетів будь-якого рівня шляхом визначення у відповідному місцевому бюджеті коштів, а тому, з врахуванням викладеного, п.20-4 ст.91 Бюджетного кодексу України, п.3 Порядку №256, судом вірно не взято до уваги доводи відповідача про те, що відповідач не має законодавчо встановленого обов`язку по відшкодуванню або фінансуванню пільг з послуг зв`язку. Згідно із ст.70 Бюджетного кодексу України, видатки та кредитування місцевих бюджетів включають бюджетні призначення, встановлені рішенням про місцевий бюджет, на конкретні цілі, пов`язані з реалізацією програм та заходів згідно із статтями 89-91 цього кодексу. При дефіциті кошів на покриття витрат пов`язаних із здійсненням державної програми соціального захисту населення та надання пільг встановлених державою проводиться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам (ст.94 Бюджетного кодексу України). При цьому слушно зауважити, що ч. 1 ст.61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Частиною 1 ст.66 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що місцеві бюджети мають бути достатніми для виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень та забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Окрім того безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача підтверджується листом Міністерства фінансів України від 15.09.2017р. №09010-03-10/24821, яким роз`яснено, що згідно із змінами до Бюджетного кодексу України з 01.01.2017р. видатки на надання пільг з послуг зв`язку включено до визначених ст.91 цього кодексу видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів. Таким чином, питання відшкодування витрат з надання пільг з оплати послуг зв`язку окремим категоріям громадян має розглядатися місцевими органами виконавчої влади за рахунок виділених з місцевого бюджету коштів на цю мету.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Хмельницькою філією Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в період з січня по жовтень 2018 року були надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам міста Славута на загальну суму 136 414,34грн., а саме: в січні - 14986,78грн. (579 абоненти), в лютому - 14783,72грн. (573 абоненти), в березні - 14393,02грн. (590 абонентів), в квітні - 13844,75грн. (580 абоненти), в травні - 13882,24грн. (580 абоненти), в червні - 12996,30грн. (571 абонентам), в липні - 12997,77грн. (536 абонентам), в серпні - 13203,68грн. (515 абонентам), у вересні - 12944,10грн. (497 абонентам), у жовтні - 12381,98грн. (479 абонентам), які є непогашеними.

Зокрема, факт надання телекомунікаційних послуг Хмельницькою філією ПАТ "Укртелеком" та фактичне споживання їх відповідними категоріями населення у вказаний період, підтверджується долученими до матеріалів справи Розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за січень-жовтень 2018 року за формою №2-пільга, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України №535 від 04.10.2007р..

Крім того, Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" щомісячно направлялися Управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області для здійснення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, відповідні акти звіряння розрахунків та розрахунки видатків на відшкодування витрат за відповідні місяці, що підтверджується описами вкладення в цінний лист, фіскальними чеками, списками згрупованих відправлень та рекомендованими повідомленнями про вручення.

Повідомленнями від 13.02.2018р., від 14.03.2018р., від 10.04.2018р., від 11.05.2018р., від 11.06.2018р., від 11.07.2018р., від жовтня 2018р., листопада 2018р.ПАТ "Укртелеком" в особі Хмельницької філії повідомляло відповідача про розрахунки щодо вартості послуг за формою "2-пільги" за відповідні місяці.

Також, листами від 02.04.2018р., від 21.05.2018р., від 13.06.2018р. та від 01.10.2018р. Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області повідомляло ПАТ "Укртелеком" в особі Хмельницької філії, що після внесення змін у постанову КМУ від 04.03.2002р. №256 з 21.06.2017р. №426 компенсація пільг з послуг зв`язку була виключена з постанови КМУ, з огляду на що законодавчо встановлені підстави для оплати в Управління відсутні.

За вказаних обставин, враховуючи те, що Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області не здійснило відшкодування понесених Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" витрат внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах громадянам (споживачам) міста Славута у період з січня по жовтень 2018 рок останнє звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області про стягнення 136 414,34 грн. боргу по відшкодуванню витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів м.Славута за період з січня 2018р. по жовтень 2018р. включно.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" посилається на невиконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення компенсаційних виплат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян, яким на виконання вимог Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2013р. №117 та Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256. Безумовному обов`язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави відшкодувати такі пільги. Згідно пп.б п.4 ч.1 ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів (субвенції держбюджету України) у порядку, встановленому КМУ (від 04.03.2002р. №256). Вказаною постановою встановлено механізм фінансування таких видатків. Проте, Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області за період з січня по жовтень 2018 року звіряння розрахунків за надані населенню пільги за послуги електрозв`язку не здійснював та обов`язку з відшкодування пільг не виконав, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 03.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №924/1102/18, тощо.

18.12.2018р. Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області до місцевого господарського суд подано письмовий відзив на позов, у якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, та зазначає, що після внесення змін 21.06.2017р. до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256., п. 1 Порядку викладено в новій редакції та правовідносини з фінансування пільг з послуг зв`язку виключені, а тому на даний час в Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради відсутні законодавчо встановлені права і обов`язки, щодо фінансування пільг з послуг зв`язку. Зазначив, що у відповідача відсутні законні підстави для звернення, за наданням таких послуг. Звертає увагу на те, що у Законі України "Про Державний бюджет України на 2018" відсутня субвенція з Державного бюджету України місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв`язку, а управління як орган місцевого самоврядування та бюджетна установа не може відповідати за зобов`язаннями держави перед юридичними особами.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.12.2018р. залучено до участі у справі Виконавчий комітет Славутської міської ради (30000, Хмельницька обл., місто Славута, вул. Соборності, будинок 7, код 23563639), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 позов задоволено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", „Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про прокуратуру" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв`язку (телекомунікаційні послуги).

Відповідно до п.3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. №295 (далі - Правила), споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Закон України "Про телекомунікації" та Правила не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Вказані положення законодавства закріплюють реалізацію державних соціальних гарантій певним категоріям громадян; визначеному законодавчо обов`язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають установлені законодавством пільги з їх оплати, відповідає обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість наданих послуг суб`єкту господарювання, який їх надає.

Згідно з ч.6 ст.48 Бюджетного Кодексу України, бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

За змістом підпункту "б" пункту 4 ч.1 ст.89 та ст.102 Бюджетного Кодексу України до видатків місцевих бюджетів належать видатки на відшкодування вартості послуг зв`язку, які надані тим категоріям громадян, яким державою надані пільги з їх оплати, що здійснюється за рахунок субвенцій з Державного бюджету України на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ст.102 Бюджетного Кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", а також здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги (пункт 2 Порядку).

Згідно з п.3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117, підприємства та організації, які надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Дане правило позивач виконав, що підтверджується доказами направлення розрахунків.

Уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації (п.11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги).

Матеріали справи свідчать, Хмельницькою філією Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в період з січня по жовтень 2018 року були надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам міста Славута на загальну суму 136 414,34грн., а саме: в січні - 14986,78грн. (579 абоненти), в лютому - 14783,72грн. (573 абоненти), в березні - 14393,02грн. (590 абонентів), в квітні - 13844,75грн. (580 абоненти), в травні - 13882,24грн. (580 абоненти), в червні - 12996,30грн. (571 абонентам), в липні - 12997,77грн. (536 абонентам), в серпні - 13203,68грн. (515 абонентам), у вересні - 12944,10грн. (497 абонентам), у жовтні - 12381,98грн. (479 абонентам), які є непогашеними.

Водночас, факт надання телекомунікаційних послуг Хмельницькою філією ПАТ "Укртелеком" та фактичне споживання їх відповідними категоріями населення у вказаний період, підтверджується долученими до матеріалів справи Розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за січень-жовтень 2018 року за формою №2-пільга, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України №535 від 04.10.2007р..

З матеріалів справи вбачається, що Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" щомісячно направлялися Управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області для здійснення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, відповідні акти звіряння розрахунків та розрахунки видатків на відшкодування витрат за відповідні місяці, що підтверджується описами вкладення в цінний лист, фіскальними чеками, списками згрупованих відправлень та рекомендованими повідомленнями про вручення.

Повідомленнями від 13.02.2018р., від 14.03.2018р., від 10.04.2018р., від 11.05.2018р., від 11.06.2018р., від 11.07.2018р., від жовтня 2018р., листопада 2018р.ПАТ "Укртелеком" в особі Хмельницької філії повідомляло відповідача про розрахунки щодо вартості послуг за формою "2-пільги" за відповідні місяці.

Листами від 02.04.2018р., від 21.05.2018р., від 13.06.2018р. та від 01.10.2018р. Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області повідомляло ПАТ "Укртелеком" в особі Хмельницької філії, що після внесення змін у постанову КМУ від 04.03.2002р. №256 з 21.06.2017р. №426 компенсація пільг з послуг зв`язку була виключена з постанови КМУ, з огляду на що законодавчо встановлені підстави для оплати в Управління відсутні.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем доказів виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не надано, як і не надано доказів вчинення дій, передбачених п.11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

За вказаних обставин, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг зв`язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

При цьому чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Отже, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради є розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, а тому на підставі вищезазначених норм законодавства відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, має здійснюватись відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.509, ч.ч.3 та 4 ст.11 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Позивач є суб`єктом господарювання, який надає телекомунікаційні послуги споживачам, метою діяльності якого як учасника господарських відносин є досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку відповідно до ч.2 ст.3 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Таким чином у позивача виникло цивільне право на відшкодування вартості послуг зв`язку, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у відповідача як органу, через який діє держава у цивільних відносинах, - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги, оскільки: по-перше, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша ст.167 ЦК України); по-друге, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст.170 ЦК України).

Також, слід зазначити, що п.14 Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України" від 20.12.2016р. №1789-VIII, ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України було доповнено пунктом 204, зокрема:

До видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; інвалідам, дітям-інвалідам та особам, які супроводжують інвалідів I групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сімом, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Таким чином, враховуючи п.204 ст.91 Бюджетного кодексу України, п.3 Порядку №256, судом не беруться до уваги доводи відповідача та третьої особи про те, що відповідач не має законодавчо встановленого обов`язку по відшкодуванню або фінансуванню пільг з послуг зв`язку.

Частиною 2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004, від 09.07.2007р. №6-рп/2007).

Зокрема, у Рішенні від 09.07.2007р. №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а саме, у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00), ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішеннях ЄСПЛ від 18.10.2005р. у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004р. у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Слід зазначити, що чинним законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України.

Покликання скаржника на те, що після набрання чинності Постанови КМУ від 21.06.2017р. №426 "Про внесення змін до Постанови КМУ від 04.03.2002р. №256" не визначено порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання держаних програм соціального захисту населення щодо компенсаційних виплат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян не беруться до уваги судом з огляду на наступне.

Як вірно зазначено скаржником, постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017р. №426, яка набрала чинності з 24.06.2017р., були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256.

Вказаними змінами з п.1 Порядку були виключені норми про те, що цей Порядок визначає відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв`язку за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно п.3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян є обов`язком позивача.

У відповідності до п.3, 10, 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи): 1) організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; 2) ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; 3) вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; 4) надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". Уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга"; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

З наведеного вбачається, що до компетенції відповідача належить забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення на території Славутського району, і саме відповідач зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно із чинним законодавством мають право на соціальні пільги. При цьому, вказані норми продовжували діяти з 24.06.2017р..

Водночас, слід також звернути увагу на те, що не визначення порядку відшкодування різниці вартості послуг зв`язку на пільгових умовах проти повної вартості є непропорційним втручанням держави у право власності позивача непорушність якого гарантується Конституцією України та Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод".

В свою чергу, держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Аналогічні правові позиції наведені у постановах Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі №911/1541/17, від 17.04.2018р. у справі №906/621/17, від 05.07.2018р. у справі №904/7478/17, тощо.

Крім того, телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надавались не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, про що зазначалось вище. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, в силу закону зобов`язаний відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів ці витрати.

Таким чином, відповідач відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону, і така відповідальність не може ставитися в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

За вказаних обставин та встановлений судом факт наявності обов`язку відповідача відносно відшкодування наданих позивачем послуг пільговим категоріям осіб (за законом) та підтверджений розмір вказаних відшкодувань свідчать про відсутність підстав до невиконання відповідачем відповідного обов`язку.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності, а також встановлені судом обставини, відсутність доказів сплати відповідачем витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вірним висновком місцевого господарського суду про те, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 136414,34грн..

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 247-252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, м.Славута Хмельницької області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 11.03.2019р. у справі №924/1102/18 - без змін.

2. Справу №924/1102/18 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "10" червня 2019 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.