номер провадження справи 32/53/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 Справа № 910/2528/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

За позовом Приватного підприємства СПІРІТ ЗАХІД, (33027, Рівненська область, м.Рівне, вул. Київська, 98)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5, (69035, м.Запоріжжя, пр.. Металургів, буд.11)

про стягнення суми 87667 грн. 27коп.

Без виклику учасників процесу та призначення судового засідання

ВСТАНОВЛЕНО:

22.03.2019 до Господарського суду Запорізької області від Господарського суду міста Києва за підсудністю (ухвала від 05.03.2019) надійшла позовна заява Приватного підприємства СПІРІТ ЗАХІД до Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5.

Передаючи справу за підсудністю Господарським судом міста Києва встановлено, що із матеріалів позову вбачається, що позивач - ТОВ "Спіріт Захід" звернувся з вимогами до відповідача - ТОВ '"Квартал 5" про стягнення заборгованості у сумі 87 667грн.27 коп., яка складається з основного боргу у сумі 70 383,78 грн., пені у сумі 11 870,26 грн., інфляційних втрат у сумі 4 213,23 грн. та 3 % річних у сумі 1 200.00 грн. у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки товару № Р16-0012 від 27.01.2016.

Із інформації, що міститься у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-иідприємців та громадських формувань, вбачається, що місцезнаходженням відповідача - ТОВ "Квартал 5" є адреса: 69035, місто Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11.

Отже, за таких обставин переданий на вирішення спір має розглядатись в суді за місцезнаходженням відповідача - у Господарському суді Запорізької області.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.03.2018 матеріали позовної заяви № 910/2528/19 передано на розгляд судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.03.2019 позовні матеріали прийняті до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2528/19. Справі присвоєно номер провадження 32/53/19. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Заявлені позивачем вимоги, викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст.ст. 526, 530, 612, 629, 692, 712, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 265 Господарського кодексу України, на підставі яких позивач просить позов задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5 заборгованість у сумі 87 667грн.27коп., яка складається з основного боргу у сумі 70 383,78 грн., пені у сумі 11 870,26 грн., інфляційних втрат у сумі 4 213,23 грн. та 3 % річних у сумі 1 200.00 грн. у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки товару №Р16-0012 від 27.01.2016.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Ухвала суду від 27.03.2019 про відкриття провадження у справі № 910/2528/19, яка направлялася на зазначену юридичну адресу відповідача, повернулася на адресу господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового зв`язку: За значенням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи № 908/658/19.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 27.03.2019 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Отже, наданий сторонам строк на вчинення процесуальних дій сплив, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 21.05.2019.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

27 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Приватним підприємством "Спіріт Захід" було укладено договір поставки № Р 16-0012 (далі договір).

У відповідності до даного договору, постачальник передає (постачає) товар (алкогольні напої та інші товари), а покупець зобов`язується приймати товар і сплачувати за нього грошові суми, зазначені в накладних (пункт 1.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору, на підставі кожного окремого замовлення покупця постачальник формує накладні, у відповідності до яких здійснюються поставка, приймання-передача та оплата товару.

Згідно п. 3.5 договору, покупець зобов`язується здійснити повну оплату вартості товару, згідно накладних, наданих постачальником, на протязі 30 (тридцяти) календарних днів від дня кожної поставки товару по ціні, вказаній в накладних.

У відповідності до п. 3.6 договору, розрахунок проводиться за отриманий товар покупцем шляхом перерахунку грошових коштів платіжним дорученням на рахунок постачальника або шляхом внесення готівкових грошових коштів в касу постачальника.

Фактом і датою оплати є поступлення грошових коштів на рахунок або в касу постачальника.

На виконання умов договору, постачальник своєчасно здійснював поставки товару відповідно до замовлень покупця.

На момент звернення до суду із даним позовом наявна заборгованість покупця по наступних видаткових накладних: № 21776 від 18.05.2018 року; № 21784 від 18.05.2018 року; № 21785 від 18.05.2018 року; № 21857 від 18.05.2018 року; № 22289 від 22.05.2018 року; № 22290 від 22.05.2018 року; № 22291 від 22.05.2018 року; № 22293 від 22.05.2018 року; № 22294 від 22.05.2018 року; № 22295 від 22.05.2018 року; № 22553 від 23.05.2018 року; № 22556 від 23.05.2018 року; № 22558 від 23.05.2018 року; № 22567 від 23.05.2018 року; № 22576 від 23.05.2018 року; № 22907 від 25.05.2018 року; № 22908 від 25.05.2018 року; № 22909 від 25.05.2018 року; № 22919 від 25.05.2018 року; № 22920 від 25.05.2018 року; № 23064 від 25.05.2018 року; № 23633 від 30.05.2018 року; № 23634 від 30.05.2018 року; № 23635 від 30.05.2018 року; № 23640 від 30.05.2018 року; № 23641 від 30.05.2018 року; № 23644 від 30.05.2018 року; № 23646 від 30.05.2018 року; № 23649 від 30.05.2018 року; № 23650 від 30.05.2018 року; № 23652 від 30.05.2018 року; № 24012 від 01.06.2018 року; № 24015 від 01.06.2018 року; № 24022 від 01.06.2018 року; № 24755 від 06.06.2018 року; № 24756 від 06.06.2018 року; № 24757 від 06.06.2018 року; № 24758 від 06.06.2018 року; № 24759 від 06.06.2018 року; № 24760 від 06.06.2018 року; № 24761 від 06.06.2018 року; № 24762 від 06.06.2018 року; № 24763 від 06.06.2018 року; № 25082 від 08.06.2018 року; № 25092 від 08.06.2018 року; № 25094 від 08.06.2018 року; № 25096 від 08.06.2018 року; № 25100 від 08.06.2018 року; № 25101 від 08.06.2018 року; № 25113 від 08.06.2018 року; № 25115 від 08.06.2018 року; № 7085 від 08.06.2018 року; № 7086 від 08.06.2018 року; № 7087 від 08.06.2018 року; № 25834 від 13.06.2018 року; № 25841 від 13.06.2018 року; № 25845 від 13.06.2018 року; №> 25847 від 13.06.2018 року; № 25851 від 13.06.2018 року; № 25852 від 13.06.2018 року; № 25855 від 13.06.2018 року; № 7245 від 13.06.2018 року; № 26151 від 15.06.2018 року; № 26152 від 15.06.2018 року; № 26153 від 15.06.2018 року; № 26155 від 15.06.2018 року; № 26156 від 15.06.2018 року; № 26157 від 15.06.2018 року; № 26159 від 15.06.2018 року; № 26163 від 15.06.2018 року; № 7480 від 19.06.2018 року; № 7525 від 20.06.2018 року; № 7526 від 20.06.2018 року; № 7538 від 21.06.2018 року; № 7539 від 21.06.2018 року; № 7623 від 22.06.2018 року; № 7626 від 22.06.2018 року; № 7628 від 22.06.2018 року; № 7862 від 27.06.2018 року; № 7869 від 28.06.2018 року; № 7870 від 28.06.2018 року; № 8120 від 03.07.2018 року; № 8197 від 05.07.2018 року; № 8283 від 06.07.2018 року; № 8294 від 06.07.2018 року; № 8601 від 13.07.2018 року; № 8799 від 17.07.2018 року; № 8857 від 18.07.2018 року; № 8882 від 19.07.2018 року; № 8936 від 20.07.2018 року; № 8937 від 20.07.2018 року; № 9153 від 25.07.2018 року.

Згідно вище перелічених накладних, підписаних відповідачем (копії долучені до матеріалів справи), постачальник поставив товар на загальну суму 70416 (сімдесят тисяч чотириста шістнадцять) гривень 05 копійок, який фактично було прийнято відповідачем.

Проте, відповідач порушивши пункти 3.5 та 3.6 договору, не розрахувався із позивачем за поставлений товар.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків за грудень 2018, підписаного між позивачем та відповідачем 09 січня 2019 року, було встановлено наявність дебіторської заборгованості відповідача у розмірі 70383 (сімдесят тисяч триста вісімдесят три) гривні 78 копійок.

З моменту підписання акту звірки взаєморозрахунків за грудень 2018 року, станом на день звернення до суду із даною позовною заявою, відповідач не вносив коштів в рахунок погашення заборгованості за договором.

З метою запобігання судовому провадженню, керуючись статтею 222 Господарського кодексу України, 21 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією (вих. №134 від 19.12.2018), відправивши її за місцем реєстрації відповідача відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Витяг з Реєстру долучається мною до позовної заяви), яка 10 січня

2019 року була отримана уповноваженим представником відповідача, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, проте відповіді на претензію відповідач не надав.

Внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов`язань позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 265 Господарського кодексу України договір поставки укладається на розсуд сторін.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України; якщо у зобов`язанні встановлений строк/термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що на виконання умов договору здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 70416 грн. 00 коп., що підтверджується вищевказаними документами первинного бухгалтерського обліку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав зобов`язання за договором поставки № Р 16-0012 від 27.01.2016 внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 70383 грн. 78 коп., що відображена сторонами в акті звірки взаєморозрахунків сторін.

Доказів належного виконання договірних зобов`язань відповідачем суду не надано.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 70383грн. 78 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання, в т.ч. є його невиконання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в т.ч. сплата неустойки (ст. 610 та п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Застосування штрафних санкцій, відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, є способом захисту прав і законних інтересів.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції - заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки у вигляді грошової суми - неустойка, штраф, пеня, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ст. 217 і ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до пункту 6.1 договору, у випадку несвоєчасного перерахування коштів, що передбачено в п. 3.5. та п. 3.6. даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених сум за кожен день прострочення.

Враховуючи прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань, з оплати отриманого товару позивачем пред`явлена вимога про стягнення пені в розмірі 11870 грн. 26коп. (розрахунки долучені до матеріалів справи).

Судом перевірені надані позивачем розрахунки та встановлено, що вимога про стягнення пені в розмірі 11870 грн. 26 коп. підлягає задоволенню в повному об`ємі.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Окрім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивачем пред`явлені вимоги по стягненню суми витрат від інфляції в розмірі 4213грн. 23коп. та 3% річних в розмірі 1200грн. 00коп.

Надані позивачем розрахунки судом перевірені та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені та підлягають задоволенню.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного підприємства СПІРІТ ЗАХІД, (33027, Рівненська область, м.Рівне, вул. Київська, 98) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал 5, (69035, м.Запоріжжя, пр.. Металургів, буд.11) про стягнення суми 87667 грн. 27коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, будинок 12, офіс 17, Код . ІПН 84) на користь Приватного підприємства "Спіріт Захід" (юридична адреса: 33027, Рівненська область, м. Рівне, вул. Київська, 98, Р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Кредобанк» в м.Львів; МФО 325365, Код . ІПН 61) суму боргу за договором поставки № Р16-0012 від 27.01.2016 року у розмірі 70 383 грн. (сімдесят тисяч триста вісімдесят три гривні) 78 коп., 11 870 грн. (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят гривень) 26 коп. - пені; 4 213 грн. (чотири тисячі двісті тринадцять гривень) 23 коп. - інфляційних втрат; 1 200 грн. (одна тисяча двісті гривень) 00 коп. -3% річних., суму сплаченого судового збору у розмірі 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) 00 коп.

Видати наказ.

Повний текст рішення оформлено і підписано « 07» червня 2019.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій