ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2019 Справа № 905/751/19

за позовом: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток (, адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 88, кв. 56),

про: стягнення 87300,61 грн., -

суддя Величко Н.В.

без виклику сторін, -

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток про стягнення заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення спеціальної рекламної конструкції зовнішньої реклами, що перебуває у комунальній власності, яка виникла на підставі договору № 46 від 16.05.2013 за період з 10.03.2015 по 14.11.2017 у розмірі 87300,61 грн.

Нормативно вимоги обґрунтовані приписами статей 610, 611, 612, 622, 526, 651 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 180, 181, 193 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір № 46 від 16.05.2013 з переліком, розрахунком, загальним розрахунком та схемою; додаткову угоду № 1 від 20.02.2014 з графіком внесення плати; додаткову угоду № 2 від 20.03.2014 з графіком внесення плати; додаткову угоду № 3 від 28.11.2016 з розрахунком; додаткову угоду № 4 від 14.11.2017 з розрахунком; розрахунок Департаменту фінансів Маріупольської міської ради щодо суми заборгованості; претензії №33 від 06.02.2019 № 31.5-7127-31.5.1 з чеком; Положення «Про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя» затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 22.03.2017 № 46; довіреність представника, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/751/19; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру (надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив тощо);

Адреса, на яку надсилались процесуальні документи суду, відповідає відомостям щодо місцезнаходження відповідача, вказаним позивачем у позовній заяві, а також відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 02.05.2019, відповідач отримав 08.05.2019 ухвалу про відкриття провадження у справі №905/751/19 від 26.04.2019.

Отже, відповідач про розгляд справи № 905/751/19 повідомлений належним чином та обізнаний про необхідність вчинення ним відповідних процесуальних дій.

Встановлений судом відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву сплив 23.05.2019.

Станом на 14.06.2019 відзив на позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток до суду не подано.

Відповідно до приписів частин вісім та дев`ять статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

Оскільки відповідач не представив суду письмового відзиву по суті спору та документів, на яких такий відзив ґрунтується, судом визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Виконавчим комітетом Маріупольською міською радою (далі виконком, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток (далі розповсюджувач, відповідач) укладено договір № 46 від 16.05.2013 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів із додатками.

За умовами цього договору, на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 15.05.2013 №209 Про розгляд звернень суб`єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя, виконком надає розповсюджувачу у тимчасове платне користування місця розташування рекламних засобів, а розповсюджувач приймає вказані місця, використовує їх для розташування рекламних засобів та оплачує користування зазначеними місцями згідно з умовами цього договору. Місця розташування рекламних засобів, які надаються виконкомом в тимчасове платне користування розповсюджувачу, зазначені в додатку 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Місця розташування рекламних засобів являються собою площу зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або території на відкритій місцевості у межах м. Маріуполя, перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Маріуполя, управління ними, в тому числі укладання договорів щодо них, здійснюється виконавчим комітетом Маріупольської міської роди. Місця розташування рекламних засобів надаються розповсюджувачу виключно для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, зазначених в дозволі, виданому на підставі відповідного рішення виконкому Маріупольської міської ради. (п.п. 1.1. - 1.4. договору).

Всі необхідні відомості щодо конструкції рекламних засобів, які підлягають встановленню на місцях розташування рекламних засобів, зазначаються у дозволі на розміщення зовнішньої реклами (п. 1.5 договору).

Місця розташування рекламних засобів вважаються переданими виконкомом і прийнятими розповсюджувачем з моменту укладення цього договору (п. 1.6 договору).

Вказаний договір передбачає обов`язок розповсюджувача зокрема, неухильно виконувати вимоги Закону України Про рекламу, Типових правил розміщення зовнішньої реклами. Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, правових актів органів місцевого самоврядування м. Маріуполя, які регламентують розміщення зовнішньої реклами в місті Маріуполі; не розміщувати рекламні засоби на місцях, наданих йому в користування, до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у встановленому порядку та отримати у встановленому порядку дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на місця розташування рекламних засобів, надані йому в користування. Також, розповсюджувач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями розташування рекламних засобів в порядку та в строки, обумовлені цим договором (п.п. 2.3.1. - 2.3.3 та 2.3.15. договору)

Згідно з п.п. 3.1. 3.5. договору, плата за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, встановлена в порядку, визначеному виконавчим комітетом Маріупольської міської ради. Розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданих в користування розповсюджувачу, становить 3004,55 грн. в місяць. Розрахунок розміру плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів наведений в Додатку 2-3, який є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума договору за п`ять років, після отримання розповсюджувачем відповідного дозволу на розміщення зовнішньої реклами, становить 180273,20 грн. Плата за тимчасове користування місцями, наданими в користування розповсюджувачу, зараховується до міського бюджету м. Маріуполя. Внесення плати за тимчасове користування місцями здійснюється розповсюджувачем: перший платіж протягом п`яти робочих днів з дня укладання договору, наступні платежі авансом до 10 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата.

Відповідно до розділу 5 Строк договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з моменту його укладання. Договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами. У випадку отримання розповсюджувачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих йому в користування на підставі цього договору, цей договір діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років. Строк цього договору не підлягає автоматичному поновленню.

Згідно з п. 6.4. договору, за несвоєчасну або неповну сплату платежів за користування місцями розташування рекламних засобів розповсюджувач сплачує виконкому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

У додатку №1 до договору вказано перелік місць розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, рекламні щити розміром 3,0x6,0м, що надаються у тимчасове користування, зокрема:

- перехрестя пр. Будівельників та вул. 50 років СРСР, № за схемою 448;

- пр. Будівельників, 143, № за схемою № 1033;

- перехрестя пр. Металургів та вул. Покришкіна, № за схемою 568;

- пр. Металургів, 167, № за схемою 442;

- перехрестя вул. Лепорського та вул. Мерзляка, № за схемою 447.

Додаток №2 до договору містить розрахунок плати до міського бюджету за тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які знаходяться у комунальній власності.

Додаток №3 містить схему площі горизонтальної проекції рекламного засобу що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Єврофасат-Восток» на місце та прилеглі ділянки завширшки 0.5 метрів (М 1:100).

Договір №46 від 16.05.2013 з додатками підписано сторонами без розбіжностей.

З матеріалів справи вбачається, що Додатковою угодою № 1 від 20.02.2014р. на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 19.02.2014р. №80 сторони домовились реструктуризувати заборгованість з оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів за договорами від 16.05.2013р. № 46 згідно з додатком 1.

Так, щомісячний розмір плати за період з 18.01.2012р. по 10.12.2016р. становить 3004,55грн., а до 10.01.2017р. 3000,20грн. Додатково за період з 10.03.2014р. по 10.12.2016р. сторони погодили сплату заборгованості, яка утворилась з 18.01.2012р. по 10.03.2014 р., шляхом сплати щомісячно суми 2231,95 грн., а до 10.01.2017 р. суми 2232,00 грн. Таким чином, разом щомісячна плата в період з 10.03.2014р. по 10.12.2016 р. становить 5236,50 грн., а до 10.01.2017р. слід сплатити 5232,20 грн.

Додатковою угодою №2 від 20.03.2014 р. узгоджено новий розрахунок розміру плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, визначено загальну суму договору за 5 років після отримання розповсюджувачем відповідного дозволу на розміщення зовнішньої реклами в розмірі 154681,50грн. Встановлено, що внесення плати здійснюється розповсюджувачем згідно з додатком 2, який є невід`ємною частиною цього договору.

У додатку 2 визначено, що в період з 18.01.2012р. по 10.03.2014р. розмір плати становить 3004,55 грн. щомісячно, а з 10.04.2014р. по 10.12.2016р. 2229,05 грн. щомісячно. Крім того, в період з 10.03.2014р. по 10.11.2016р. розповсюджувач повинен сплачувати заборгованість, яка утворилась з 18.01.2012р. по 10.03.2014р. в сумі 2297,60 грн. щомісячно, а до 10.12.2016р. сплатити суму 2297,54грн. Таким чином, разом за період з 10.03.2014р. по 10.11.2016 р. слід сплачувати по 4526,65 грн. щомісячно, а до 10.12.2016р. слід сплатити 4526,59 грн.

Додатковою угодою №03 від 28.11.2016 до договору від 16.05.2013 №46 сторони виклали в новій редакції. п.3.2. та п.3.3. розділу 3 договору від 16.05.2013 №46, а саме: «Розрахунок плати, від якої звільняється розповсюджувач зовнішньої реклами у зв`язку з розміщенням соціальної реклами протягом 2015 року, наведений у додатку 1, який є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди. Розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданих в користування розповсюджувачу зовнішньої реклами, становить 2499,28 гри. (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять гри. 28 коп.) в місяць з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2015 року, згідно з додатком 1 додаткової угоди. Загальна сума договору за п`ять років з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2015 року становить 149 956,59 (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гри., 59 коп.) згідно з додатком 1 додаткової угоди».

Додаток №1 до додаткової угоди №03 від 28.11.2016 містить розрахунок плати до міського бюджету Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад - Восток» за тимчасове користування місцями розміщення конструкцій зовнішньої реклами на період розміщення соціальної реклами у 2015 році. Загальна сума договору з урахуванням соціальної реклами за 5 років 149956,59 грн.; за 1 рік 29991,32 грн.; за 1 місяць 2499,28 грн.

Додатковою угодою №04 від 14.11.2017 до договору від 16.05.2013 №46 сторони виклали в новій редакції. п.3.2. та п.3.3. розділу 3 договору від 16.05.2013 №46, а саме: «Розрахунок плати, від якої звільняється розповсюджувач зовнішньої реклами у зв`язку

з розміщенням соціальної реклами протягом 2016 року, наведений у додатку 1, який є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди. Розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, наданих в користування розповсюджувачу зовнішньої реклами, становить 2373,27 грн.(дві тисячі триста сімдесят три грн. 27 коп.) в місяць з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2016 року, згідно з додатком 1 додаткової угоди. Загальна сума договору за п`ять років після з урахуванням розміщення соціальної реклами протягом 2016 року становить 142395,91 (сто сорок дві тисячі триста дев`яносто п`ять грн. 91 коп.) згідно з додатком 1 додаткової угоди.

Додаток №1 до додаткової угоди №04 від 14.11.2017 містить розрахунок плати до міського бюджету Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврофасад - Восток» за тимчасове користування місцями розміщення конструкцій зовнішньої реклами на період розміщення соціальної реклами у 2016 році. Так, загальна сума договору з урахуванням соціальної реклами за 5 років 142395,91 грн., за 1 рік 28479,18 грн., за 1 місяць - 2373,27 грн.

В порушення п. 3.5 договору відповідач не вносив плату за користування місцями розташування рекламних засобів за період з березня 2015 по листопад 2017 року, внаслідок чого утворилась заборгованість. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав і цей факт не оспорюється ним.

З метою досудового врегулювання спору виконавчим комітетом Маріупольської міської ради було направлено відповідачу претензію № 33 від 06.02.2019 № 31.5-7127-31.5.1 про ліквідування заборгованості у розмірі 87300,61 грн., яку на теперішній час не виконано.

Відповідно до ст.16 Закону України Про рекламу розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 2067 від 29.12.2003, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Типових правил.

Відповідно п. 32 вказаних Типових правил плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 11 цього Кодексу серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків визначено договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладення договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

На підставі статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості якого є офіційними та загальнодоступними, в провадженні Донецького апеляційного господарського суду перебувала справа № 908/1925/15-г. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.10.2015 по справі № 908/1925/15-г стягнуто з ТОВ «Єврофасад Восток» м. Маріуполь на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради м. Маріуполь в доход місцевого бюджету м. Маріуполя заборгованість за внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення спеціальної рекламної конструкції зовнішньої реклами за період з 10.04.2014р. по 10.02.2015р. в сумі 49793,15 грн., пеню в сумі 1740,65 грн., 3% річних в сумі 883,21 грн., інфляційні втрати в сумі 6942,6 грн.

Обставини, встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.10.2015 по справі № 908/1925/15-г, що набрало законної сили, мають преюдиційний характер при розгляді справи № 905/751/19 в силу приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

За твердженнями позивача, за період з 10.03.2015 по 14.11.2017 за відповідачем рахується заборгованість щодо внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів на загальну суму 87300,61 грн.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надано документального підтвердження повного чи часткового виконання своїх грошових зобов`язань за договором № 46 від 16.05.2013, також не надано доказів дострокового розірвання цього договору, доводів позивача про наявність боргу за період з 10.03.2015 по 14.11.2017 у розмірі 87300,61 грн. відповідач не спростував, тому позовні вимоги про стягнення основного боргу за договором у вказаному розмірі підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Суд враховує, що позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача заборгованість, яка не була предметом розгляду по справі № 908/1925/15-г, Товариством з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток не спростовано належними доказами доводів позивача про наявність боргу з внесення плати за тимчасове користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за період з 10.03.2015 по 14.11.2017 у розмірі 87300,61 грн.

Судові витрати за розгляд цієї справи покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток про стягнення 87300,61, задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Єврофасад Восток (, адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургів, буд.88, кв.56) на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (, адреса: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Миру, буд.70) заборгованість за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 46 від 16.05.2013 за період з 10.03.2015 по 14.11.2017 в розмірі 87300,61 грн.. (вісімдесят сім тисяч триста грн. 61 коп.) та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати судовий наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення складено 14.06.2019.

Суддя Н.В. Величко