СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. Справа № 922/3231/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Гребенюк Н.В., Пушай В.І.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова Харківської області (вх.№1119 Х/3 від 05.04.2019р.)
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене04.03.2019р. (повний текст складено та підписано 12.03.2019р. у м.Харкові)
у справі№922/3231/18 (суддя П.В.Хотенець)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків
до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова Харківської області
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1.Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, м.Харків; 2. Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова Харківської області
простягнення 37618,93грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків, позивач, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова Харківської області, про стягнення 37618,93грн. заборгованості за договором №31-с/2015 від 29.07.2015р. на фінансування субсидій населенню, яка складається з 3% річних у розмірі 10236,48грн. та інфляційних у сумі 27382,45грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 28.11.2018р. та від 26.12.2018р. залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, м.Харків (далі третя особа-1), та Лозівську міську раду Харківської області, м.Лозова Харківської області (далі третя особа-2) відповідно.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.03.2019р. (повний текст складено та підписано 12.03.2019р.) у справі №922/3231/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області (далі Управління) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" заборгованість у загальній сумі 37618,93грн., у тому числі 3% річних - 10236,48грн. та інфляційні - 27382,45грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Вирішено питання розподілу судових витрат. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними та підтвердженими матеріалами справи.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019р. (повний текст складено та підписано 12.03.2019р.) у справі №922/3231/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. За твердженнями скаржника, рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, в обґрунтування наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції апелянт називає сукупність наступних обставин:

- судом першої інстанції неповно викладено та неналежно враховано пункт 2.2.4 договору, яким сторони погодили, що виникнення зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення з проведення розрахунку з позивачем безпосередньо пов`язане з настанням конкретної події, а саме, з отриманням субвенції з державного бюджету платником;

- зазначений у п.2.2.4 договору строк у п`ять банківських днів також передбачений у п.8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256;

- позивачем не надано доказів на підтвердження несвоєчасного перерахування саме Управлінням коштів на рахунок постачальника;

- господарським судом Харківської області не враховано, що хоча Управління і є розпорядником бюджетних коштів, але коштами, отриманими як субвенція з Державного бюджету, має право розпоряджатися тільки на чітко визначені цілі;

- підписавши спільні протокольні рішення та виконавши їх умови на підставі положень Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., позивач погодився на змінений порядок і строки проведення розрахунків за договором №31-с/2015 від 29.07.2015р., у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до Управління відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

- відповідно до Порядку №493/688 та Порядку №20 Управління не є та не може бути стороною жодних спільних протокольних рішень, у зв`язку з чим позивачем не підтверджено порушення строків проведення оплати саме Управлінням;

- жодні кошти на проведення взаєморозрахунку по спільним протокольним рішенням від Управління на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» не надходили, а в рішенні суду першої інстанції помилково зазначене зворотне;

- у зв`язку з відсутністю представника Управління у судовому засіданні 04.03.219р., у рішенні суду не враховано доводи представника, на яких наголошено в судовому засіданні 19.02.2019р.

Для розгляду справи №922/3231/18 згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Пушай В.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019р. апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з метою усунення скаржником встановлених при її поданні недоліків.

Після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, ухвалою суду від 19.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019р. (повний текст складено та підписано 12.03.2019р.) у справі №922/3231/18, зобов`язано позивача та третіх осіб у строк до 06.05.2019р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.

Через канцелярію суду апеляційної інстанції 06.05.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), згідно резолютивної частини якого позивач просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому заявник наголошує на наступному:

- чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України;

- нормативними документами чітко визначений суб`єкт, який представляє інтереси держави в процесі надання населенню субсидій на оплату вартості спожитого природного газу і можливість його заміни на іншу особу законодавством не передбачена;

- для всіх учасників розрахунків, зокрема, для Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" укладення спільних протокольних рішень є обов`язковим;

- неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання субсидій населенню, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов`язання;

- фактично строки виконання та механізм перерахування коштів за постачання природного газу певним категоріям населення регулюються безпосередньо порядками №20, №256, №493, а підписання спільних протокольних рішень є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету.

10.05.2018р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на поштову адресу суду від Лозівської міської ради Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, який згідно поштового штемпеля, наявного на конверті, в якому надійшов документ, було направлено на адресу суду 08.05.2019р. (тобто, з пропуском визначеного судом строку).

Разом з тим, згідно приписів ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч.2 ст.119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Однак, питання про продовження строку на подання відзиву третьою особою-2 не порушувалося.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.207 ГПК України встановлено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Враховуючи вказані норми, Східний апеляційний господарський суд залишає без розгляду відзив Лозівської міської ради Харківської області на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області.

Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористалось, відзиву на апеляційну скаргу не надало.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.05.2019р. призначив апеляційну скаргу відповідача до розгляду без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі приписів ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що відповідного клопотання від учасників справи не надходило, а судова колегія з власною ініціативи не встановила необхідності розгляду апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

Згідно із вимогами ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено господарським судом Харківської області, судом апеляційної інстанції та вбачається з наявних матеріалів справи, 29.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (далі - постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області (далі - платник) укладено договір № 31-с/2015 на фінансування субсидій населенню (далі договір), умовами п.1.1 якого передбачено, що предметом цього договору є відносини сторін щодо фінансування житлових субсидій, призначених споживачам природного газу.

Згідно з п.1.2 договору постачальник здійснює постачання природного газу громадянам, які отримують житлові субсидії, а платник здійснює проведення своєчасних і в повному обсязі розрахунків за спожитий природний газ у частині призначених житлових субсидій.

Відповідно до п.2.1.2 договору постачальник зобов`язується протягом робочого дня після отримання запиту від платника, заповнювати та передавати відповідні (файли) про тарифи на послуги газопостачання.

Платник зобов`язується щомісяця надавати постачальнику інформацію про передбачувані розміри субсидій для населення у наступному місяці (п.2.2.3).

За умовами п.2.2.4 договору платник зобов`язується протягом п`яти банківських днів з дня надходження державної субвенції на відшкодування житлових субсидій проводити розрахунки з постачальником.

Згідно з п.2.3.1 договору сторони зобов`язались щомісячно, не пізніше 8 календарних днів після закінчення звітного місяця, складати акти звіряння взаємних розрахунків за спожитий природний газ населенням, яке отримує субсидії.

Відповідно до п.3.1 договору за невиконання або за неналежне виконання зобов`язань згідно умов даного договору, сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства.

Даний договір набирає чинності з дати його підписання та діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ щодо фінансування субсидій, пов`язаних із споживанням газу населенням - до їх повного виконання (п.7).

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості позивачем надано до матеріалів справи акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" Красноградським відділом реалізації (на території ліцензованої діяльності Публічного акціонерного товариства «Харківгаз») та головним розпорядником коштів місцевого бюджету Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області станом на 01.12.2015р., станом на 01.01.2016р., станом на 01.02.2016р., станом на 01.03.2016р., станом на 01.04.2016р.

З метою отримання оплати вартості спожитого природного газу Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України (надалі - СПР) від 21.01.2016р. №210, від 21.01.2016р. №211, від 25.01.2016р. №331, від 23.02.2016р. №756, від 23.02.2016р. №758 (копії відповідних СПР наявні у матеріалах справи). Зазначені протокольні рішення підписані зі сторони Головного управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області (усі вищеназвані СПР), Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації (усі вищеназвані СПР), Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (усі вищеназвані СПР), Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (СПР від 21.01.2016р. №211, від 25.01.2016р. №331, від 23.02.2016р. №758), Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (усі вищеназвані СПР). Зазначені СПР укладені сторонами з метою погашення взаємної заборгованості.

Згідно з розділами 1 вищевказаних СПР, їх предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

У розділі 2 СПР погоджено перелік підприємств, що беруть участь у проведенні розрахунків, та послідовність виконання сторонами цього рішення.

За твердженнями позивача, відповідно до СПР по частині СПР на суму 13172912,00грн. (нарахування липень - частково листопад 2015р.) Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області грошові кошти були перераховані в повному обсязі та своєчасно. По частині підписаних СПР на суму 10081319,67грн. грошові кошти Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області були перераховані позивачу несвоєчасно, а саме: СПР №210 від 21.01.2016р. на суму 4625280,00грн.; СПР №211 від 21.01.2016р. на суму 1995792,00грн.; СПР №331 від 25.01.2016р. на суму 722003,00грн.; СПР №756 від 23.02.2016р. на суму 1509998,00грн.; СПР №758 від 23.02.2016р. на суму 1924281,00грн.

З огляду на прострочення виконання Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області зобов`язань з проведення розрахунку за постачання природного газу пільговим категоріям громадян, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулося з розглядуваним позовом до суду.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ст.19 якого встановлено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пунктом 9 ч.1 ст.87 Бюджетного кодексу України (далі БК України) визначено, що до видатків, які здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки, зокрема, на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.97 БК України).

Згідно з пп. б п.4 ч.1 ст.89 та ст.102 БК України, видатки на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг, пільги окремим категоріям громадян проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У контексті положень Конституції України та законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов`язок відшкодування витрат підприємств, що такі пільги надають.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (у тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тощо, відповідно до ст.102 БК України, визначено Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок №256).

Пунктом 2 Порядку № 256 передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетах, бюджетах об`єднаних територіальних громад на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів) (п.3 Порядку №256).

За таких обставин правомірним є висновок господарського суду Харківської області про те, що розпорядником коштів бюджетного фінансування піль7г за спожитий природний газ населення Лозівського району Харківської області є Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області.

Згідно з ч.6 ст.48 БК України бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, тощо, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (далі - Порядок №20).

Аналіз змісту Порядку №20 вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населенню, яке користується пільгами, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Відповідно до п.4 Порядку №20 обласні та Київська міська держадміністрації можуть приймати рішення про централізоване перерахування субвенцій, отриманих згідно з цим Порядком, без розподілу їх між бюджетами районів і міст обласного значення пропорційно за видами послуг за згодою відповідних місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Управління Казначейства в областях та м.Києві на підставі платіжних доручень обласних та Київської міської держадміністрацій перераховують зазначені кошти на рахунки бюджетів районів і міст обласного значення, відкриті в органах Казначейства.

Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків (абз.3 п.7 Порядку №20).

З наведеного вбачається адміністративно-правове регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій, соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. А тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти, як Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20.

Зі змісту виписок по рахункам, які Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" додані до позовної заяви, від 12.02.2016р. та від 29.03.2016р. вбачається, що кошти на рахунок позивача надходили від Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації. Перерахування коштів Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації здійснювалось на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" та СПР, що зазначено в призначенні платежу платіжних документів.

Фінансове управління Лозівської міської ради листом №1147 від 17.12.2018р. повідомило Управлінню праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області наступне: розрахунки з Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" за спожитий населенням міста Лозова природний газ у частині призначених житлових субсидій та пільг у 2015р. та у 2016р. здійснювались у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій та спільним наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688 Про затвердження Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію; зазначені розрахунки проводились централізовано; фізичні кошти на рахунки фінансового управління на погашення субсидій та пільг за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України не надходили (а.с.91).

Листами від 30.12.2014р. №02-23-4/1291 та від 31.12.2015р. №02-13-9/1479, адресованими Харківській обласній державній адміністрації, виконавчий комітет Лозівської міської ради надавав згоду на проведення централізованого перерахування у 2015р., у 2016р. субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання та водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезенню побутового сміття та рідких нечистот, компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян, на оплату послуг зв`язку та інших передбачених законодавством пільг.

Як зазначалося раніше, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 та з метою виконання умов спірного договору позивачем підписані спільні протокольні рішення про взаєморозрахунки за природний газ та теплопостачання, стороною за якими Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області не виступає.

За змістом пункту 3 СПР, учасники зобов`язалися перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Підписання та виконання СПР, якими передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості та погоджено строк оплати, який безпосередньо пов`язаний з отриманням субвенції з державного бюджету, а також положень постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., свідчить про погодження змін порядку проведення розрахунків за договором від 29.07.2015р. №31-с/2015 на фінансування субсидій населенню.

Згідно зі ст.12 Господарського кодексу України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є, зокрема, регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Виходячи з наведеного, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів, на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011р. №20-рп/2011, передбачені законодавством соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічної безпеки України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Східний апеляційний господарський суд зауважує, що акти звіряння розрахунків, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог, не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Доказом, який підтверджує наявність чи відсутність зобов`язань сторін, є первинні бухгалтерські документи. Натомість, акт звірки взаємних розрахунків підтверджує лише факт надання послуг та містить суму, яка підлягає оплаті, але не є письмовою вимогою про оплату.

Відповідно до п.1, 3 частини 2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За висновками судової колегії, Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" не надано належних доказів на підтвердження порушення Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області строків проведення оплати за договором від 29.07.2015р. №31-с/2015, а саме, підтверджень, що грошові кошти у вигляді державних субвенцій на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, надходили на рахунок відповідача та перераховувались на рахунок постачальника з порушенням строку (протягом п`яти банківських днів з дня отримання субвенції з державного бюджету), визначеного в договорі. Тобто, позивачем не доведено порушення відповідачем встановлених саме для нього строків здійснення розрахунків з постачальником, що виключає правові підстави для нарахування інфляційних та 3% річних відповідно до приписів ст.625 ЦК України і, відповідно, для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 10236,48грн. та інфляційних у сумі 27382,45грн.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на рішення господарських судів та постанови апеляційних господарських судів судовою колегією не приймаються, оскільки висновки, викладені у таких рішеннях і постановах, в силу приписів ГПК України не є обов`язковими для застосування.

Аргументи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, спростовані викладеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, а рішення суду винесене за наслідками неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Вказане за приписами п.1, 2 ч.1 ст.277 ГПК України є підставою для скасування судом апеляційної інстанції судового рішення та ухвалення нового рішення. За таких обставин апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019р. (повний текст складено та підписано 12.03.2019р.) у справі №922/3231/18 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За змістом ст.129 ГПК України такий результат має наслідком покладення судових витрат за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут".

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова Харківської області, на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019р. (повний текст складено та підписано 12.03.2019р.) у справі №922/3231/18 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2019р. (повний текст складено та підписано 12.03.2019р.) у справі №922/3231/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків, до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова Харківської області, про стягнення 37618,93грн. заборгованості за договором №31-с/2015 від 29.07.2015р. на фінансування субсидій населенню, яка складається з 3% річних у розмірі 10236,48грн. та інфляційних у сумі 27382,45грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м.Харків, вул. Москалівська, 57/59; ) на користь Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області (64606, Харківська область, м. Лозова, мікрорайон 4, буд.73; код ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.06.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.І. Пушай