ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р.

м. Київ

Справа № 927/96/19

Суддя Черногуз А.Ф., за участі секретаря Браги Л.К., розглянув в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Інтеренергоінвест" (76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 56, офіс 83-85, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26, )

про стягнення 121857,25 грн втрат від інфляції, 32876,59 грн 3% річних, 146315,07 грн пені за договором на виконання комплексу будівельних робіт №2017-28-08/001 від 29.08.2017,

за участю представників сторін:

позивача: Литвиненко С.О.

відповідача: Лагутін В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.02.2019 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява б/н від 31.01.2019 Приватного підприємства "Інтеренергоінвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" про стягнення 121857,25 грн втрат від інфляції, 32876,59 грн 3% річних, 146315,07 грн пені, за договором на виконання комплексу будівельних робіт №2017-28-08/001 від 29.08.2017.

Ухвалю від 06.02.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, проведення судового засідання з розгляду справи по суті призначено на 27.02.2019.

У судовому засіданні 27.02.2019 Господарським судом Чернігівської області винесено ухвалу про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Київської області.

20.03.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи № 927/96/19.

Згідно з ч. 1, 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. У разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2019 справу передано на розгляд судді Черногузу А.Ф.

Ухвалою від 26.03.2019 справа прийнята до свого провадження суддею Черногузом А.Ф., вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 15.04.2019. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

В судовому засіданні 15.04.2019 суд заслухав пояснення представника позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 13.05.2019.

18.04.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" до Приватного підприємства "Інтеренергоінвест" про визнання недійсним усного правочину від 29.11.2017 на виконання договору №2017-28-08/001 від 29.08.2017 про виконання комплексу будівельно-монтажних робіт, визнання недійсним акту приймання виконання будівельних робіт форми №КБ-2в від 30.11.2017 та визнання недійсною довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3 від 30.11.2017.

Ухвалою від 25.04.2019 вказану зустрічну позовну заяву залишено без руху, встановлено заявнику строк на усунення недоліків зустрічної позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

08.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання позивача про приєднання документів.

Ухвалою від 13.05.2019 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" повернуто заявнику.

В судовому засіданні 13.05.2019 суд заслухав пояснення представників сторін, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 20.05.2019.

В судовому засіданні 20.05.2019 суд заслухав пояснення представників сторін, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 04.06.2019

Вбачається, що відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав, проте в матеріалах справи міститься відзив, який подано відповідачем до Господарського суду Чернігівської області.

В судовому засіданні 04.06.2019 суд заслухав пояснення представників сторін, позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти позову заперечив та заявив усну заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтовані наступним:

- 29.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» та Приватним підприємством «Інтеренергоінвест» укладено договір №2017-28-08/001 на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт;

- замовник в порушення умов договору не провів оплату позивачу за виконані роботи після підписання акту виконаних робіт;

- рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» на користь Приватного підприємства «Інтеренергоінвест» 1191810,61 грн боргу, 11918,11 грн інфляційних збитків за грудень 2017 року, 44 994,93 грн пені за період з 08.12.2017 по 24.01.2018, 4701,94 грн 3% річних за період з 08.12.2017 по 24.01.2018, а також 18801,39 грн судового збору;

- позивач зазначає, що Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18 відповідачем у добровільному порядку не виконано, заборгованість відповідача стягнута в примусовому порядку 17.01.2019, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 135917,29 грн втрат від інфляції, 32876,59 грн 3% річних, 146315,07 пені за період існування боргу, що мав місце після винесення рішення у справі, а також за періоди, які не були предметом розгляду у справі № 927/77/18.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» (замовник) та Приватним підприємством «Інтеренергоінвест» (виконавець) укладено договір №2017-28-08/001 на виконання комплексу будівельно-монтажних робіт (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується своїми силами і засобами на власний ризик виконати у відповідності до умов даного договору роботи, а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх (п. 1.1. договору). Відповідно до п. 2.1 договору назва та адреса обєкту: Броварівська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №7 Броварської міської ради за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 23-а. Згідно з п. 2.2. договору характер робіт капітальний ремонт (утеплення фасадів з облаштуванням відмостки) згідно локального кошторису, що є додатком до договору.

За умовами п.п. 3.1., 3.2 договору ціна договору складає: 1 611 810,61 грн з урахуванням ПДВ. Умови розрахунків: замовник перераховує на рахунок виконавця аванс у розмірі 30% ціни договору протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору, та 70% протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що термін виконання робіт становить 100 робочих днів, з правом дострокового виконання.

На виконання п. 3.2 договору замовником перераховано на рахунок позивача аванс в сумі 420000,00 грн. Підрядник на виконання своїх зобов`язань виконав будівельні роботи на суму 1611810,61 грн.

Замовник в порушення умов договору не провів оплату позивачу за виконані роботи після підписання акту виконаних робіт. Приватне підприємство «Інтеренергоінвест» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» про стягнення 1365604,36 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» на користь Приватного підприємства «Інтеренергоінвест» 1191810,61 грн боргу, 11918,11 грн інфляційних збитків за грудень 2017 року, 44 994,93 грн пені за період з 08.12.2017 по 24.01.2018, 4701,94 грн 3% річних за період з 08.12.2017 по 24.01.2018, а також 18801,39 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором та факт існування у нього заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, вищевказане рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку та є обов`язковими для виконання.

Звертаючись з позовом, позивач зазначає, що Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18 відповідачем у добровільному порядку не виконано, заборгованість відповідача стягнута в примусовому порядку 17.01.2019, що підтверджується випискою з рахунку позивача, наданою ПАТ «Креді Агріколь Банк». Вказаний факт також не заперечується відповідачем. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 135917,29 грн втрат від інфляції, 32876,59 грн 3% річних, 146315,07 пені за період існування боргу, що мав місце після винесення рішення у справі та за періоди, що не охоплені рішенням суду та не заявлені в межах справи № 927/77/18.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За порушення термінів оплати виконаних робіт замовник сплачує виконацю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п. 5.2. договору).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу пеню, 3% річних та втрати від інфляції, виходячи із суми заборгованості 1191810,61 грн, за весь період який не був заявлений в межах справи № 927/77/18 та до повного виконання зобов`язань за наслідками виконавчого провадження:

146315,07 пені за період з 08.12.2017 по 08.06.2018, з вирахуванням суми, що вже була стягнута за Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18;

32876,59 грн 3% річних за період з 08.12.2017 по 17.01.2019 з вирахуванням суми, що вже була стягнута за Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18;

130903,99 грн втрат від інфляції за період з грудня 2017 року по січень 2019 року (з вирахуванням суми, що вже була стягнута за Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18).

В судовому засіданні представник відповідача зазначав про те, що позивачем заявлено до стягнення суми, що вже були стягнуті за рішенням суду № 927/77/18, проте, суд зазначає, що позивачем заявлено до стягнення суми, нараховані за періоди, що не охопленні рішенням суду у справі № 927/77/18, детальний розрахунок міститься в позовній заяві.

Суд, перевіривши розрахунки пені та 3% річних, надані позивачем, встановив, що вони є арифметично невірними, а розмір встановлених судом нарахувань є більшим, ніж заявлено позивачем. Водночас, суд не має права з власної ініціативи виходити за межі позовних вимог, отже вказані вимоги підлягають задоволенню повністю в зазначених сумах.

Щодо розрахунку втрат від інфляції, то він є арифметично вірним, а вимога позивача підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5013,30 грн втрат від інфляції, нарахованих у зв`язку з тривалим невиконанням рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.03.2018 у справі № 927/77/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Цивільного кодексу України. Відтак, приписи розділу І книги 5 Цивільного кодексу України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України).

Таким чином, у ст. 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Отже, Верховний суд дійшов висновку, що зобов`язання можуть виникати з підстав, визначених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема, і з рішення суду. За таких обставин, правомірним є нарахування 3% річних та втрат від інфляції, у випадку порушення зобов`язання, що виникло з рішення суду.

Позивачем нараховано 5013,30 грн втрат від інфляції на суму 80416,37 грн (11918,11 грн інфляційних + 44 994,93 грн пені + 4701,94 грн + 18801,39 грн судового збору) за період з травня 2018 року по січень 2019 року). Суд, перевіривши розрахунок, наданий позивачем, встановив, що він є арифметично вірним, а вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

В судовому засіданні 04.06.2019 відповідач зробив усну заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Суд, керуючись принципом змагальності, закріпленим ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи положення ст.ст. 161, 165, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, залишає без розгляду вказану заяву, виходячи з того, що в ухвалі від 26.03.2019 про прийняття справи № 927/96/19 до свого провадження суд, в силу положень ч. 2 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України встановив письмову форму для всіх заяв, клопотань, що будуть подаватись у даній справі. Відповідачем письмової заяви суду не подано. Крім того, суд звертає увагу на те, що у правовідносинах сторін мало місце переривання строків позовної давності у зв`язку із розглядом справи № 927/77/18 Господарським судом Чернігівської області.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26, ) на користь Приватного підприємства "Інтеренергоінвест" (76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 56, офіс 83-85, ) 135917,29 грн втрат від інфляції, 32876,59 грн 3% річних, 146315,07 пені, а також 4726,63 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 07.06.2019.

Суддя А.Ф. Черногуз