РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2019 року м. Чернігів справа № 927/370/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Флеш Білд»,

, вул. Козакова, 4, кв. 33, м. Дніпро, 49000

адреса для листування: вул. Глинки, 2, Апартамент центр, оф. 13, м. Дніпро, 49000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський Елеватор», , вул. Вокзальна, 15, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000

Предмет спору: про стягнення 129828,67 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Флеш Білд» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський Елеватор», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 129828,67 грн, з яких 116357,29 грн заборгованості за виконані роботи, 1030,46 грн 3% річних та 12440,92 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором будівельного підряду №24/07-18 від 24.07.2018.

Враховуючи ціну позову, позивач просить розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Системний аналіз п. 1 п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 247, ч. 1 ст. 249, ч. 2, 7 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України свідчить про імперативність розгляду судом малозначних справ, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, саме у порядку спрощеного позовного провадження і подання позивачем відповідного клопотання у такому випадку Господарським процесуальним кодексом України не передбачається.

Таким чином, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.05.2019 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Також ухвалою від 07.05.2019 встановлено сторонам строк для подання заяв по суті, а саме: відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами; позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвала суду від 07.05.2019 отримана відповідачем 08.05.2019.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 23.05.2019.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив у встановлений строк суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 24.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський Елеватор» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флеш Білд» (далі - Підрядник) було укладено договір будівельного підряду №24/07-18 (далі Договір) (а.с. 14-21).

Відповідно до п. 2.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, виконати та здати Замовнику відповідно до умов Договору та креслень 31/05-18 КМ комплекс робіт з виробництва конструкцій металевих рам і опорних баз та влаштуванню каркасу арочного складу габаритними розмірами 24Ч42м, на Об`єкті (надалі Роботи), а Замовник зобов`язується надати Підряднику фронт робіт, забезпечити ОСОБА_1 документацією, здійснити приймання та сплатити вартість виконаних Підрядником та прийнятих Замовником Робіт та використаних ним при цьому матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання, за винятком наданих Замовником, відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 2.2 Договору склад, вартість, обсяги Робіт та їх етапи, вартість та кількість матеріалів, необхідних для виконання Робіт, їх якісні та інші характеристики, інші додаткові умови визначаються у цьому Договорі і у Договірній ціні, що є додатком №1 до Договору. Строки (терміни) виконання Робіт за даним Договором визначаються Календарним графіком виконання робіт, що є додатком №2 до Договору.

Ціна Договору та відповідно загальна вартість Робіт визначається Договірною ціною, яка є Додатком №1 договору (який є невід`ємною частиною цього Договору) (п. 3.1. Договору).

Остаточна вартість Робіт, яку має сплатити Замовник на користь Підрядника, визначається на підставі Актів, підписаних Сторонами на виконання цього Договору (п. 3.2 Договору).

За умовами п. 3.5 Договору розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування безготівкових сум грошових коштів на поточні рахунки Сторін в наступній послідовності: авансування Робіт відбувається за Графіком платежів, що є Додатком №3 до Договору.

У пункті 3.6 Договору сторони погодили, що оплату виконаних та прийнятих в поточному місяці Робіт Замовник здійснює згідно підписаних Сторонами Актів, протягом 5 банківських днів з моменту підписання Актів Сторонами.

Відповідно до п. 5.1 Договору строки виконання Робіт та/або етапів Робіт визначаються Сторонами у Календарному графіку виконання Робіт до цього Договору, що є додатком №2.

Згідно з п. 10.2 Договору за прострочення Замовником строків оплати згідно умов Договору, Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний прострочений день.

20.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський Елеватор» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флеш Білд» (далі - Підрядник) було укладено додаткову угоду №1 до договору №24-07-18 від 24.07.2018 (далі Додаткова угода) (а.с. 22).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди Сторони домовились, що в зв`язку із зменшенням обсягу робіт, Підрядник зобов`язується виконати роботи, а Замовник у свою чергу зобов`язується прийняти виконані роботи і оплатити їх на умовах Договору, згідно з Додатком №4.

Згідно з п. 2, 3 Додаткової угоди Сторони домовились, що з моменту підписання цієї Додаткової угоди втрачають чинність старі додатки до договору №24/07-18 від 24.07.2018, а саме: Додаток №1 «Договірна ціна», Додаток №2 «Календарний графік виконання робіт», Додаток №3 «Графік платежів» та набирають чинності нові додатки до Договору, а саме: Додаток №4 «Договірна ціна зі змінами», Додаток №5 «Календарний графік виконання робіт зі змінами», Додаток №6 «Графік платежів зі змінами»

Вартість робіт, передбачених цією Додатковою угодою, відповідно до Додатку №4 «Договірна ціна зі змінами» складає 552219,29 грн, в тому числі ПДВ 20% - 92036,55 грн (п. 4 Додаткової угоди).

У п. 5 Додаткової угоди сторони погодили, що розрахунки за цією Додатковою угодою здійснюються відповідно до Додатку №6 «Графік платежів зі змінами».

Ця Додаткова угода до Договору набирає чинності з моменту її підписання Сторонами і є невід`ємною частиною Договору (п. 8 Додаткової угоди).

Відповідно до Додатку №4 до Договору договірна ціна з виконання робіт на об`єкті «Влаштування арочного складу габаритними розмірами 24Ч42м, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Вокзальна, 15» згідно креслень 31/05-18 КМ складає 552219,29 грн (а.с. 26).

Додатком №5 до Договору визначено види та тривалість виконання робіт (а.с. 27).

У Додатку №6 до Договору встановлено графік платежів, відповідно до якого відповідач повинен був сплачувати кошти позивачу у такому порядку: 100000,00 грн 26.07.2018, 85862,00 грн 25.09.2018, 250000,00 грн 17.10.2018, 116357,29 грн після підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт, але не пізніше 01.03.2019, а усього 552219,29 грн (а.с. 28).

27.12.2018 ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор» та ТОВ «Флеш Білд» підписано акт здачі-приймання виконаних робіт за Договором, відповідно до якого Підрядник виконав Роботи з виробництва конструкцій металевих рам і опорних баз та влаштуванню каркасу арочного складу, габаритними розмірами 24Ч42м, загальна вартість яких становить 552219,29 грн (а.с. 29).

Відповідачем сплачено позивачу кошти у загальному розмірі 435862,00 грн, а саме: 100000,00 грн 26.07.2018, 85862,00 грн 25.09.2018, 100000,00 грн 11.10.2018, 150000,00 грн 17.10.2018, що підтверджується наданими позивачем звітами про дебітові та кредитові операції по рахунку (а.с. 30-33).

Згідно з графіком платежів (Додаток №6) відповідач після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, але не пізніше 01.03.2019, повинен був сплатити позивачу кошти у розмірі 116357,29 грн, проте взятих на себе зобов`язань не виконав.

Отже, відповідач частково виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, а залишок непогашеної заборгованості відповідача перед позивачем за виконані роботи за Договором становить 116357,29 грн.

ТОВ «Новгород-Сіверський Елеватор» та ТОВ «Флеш Білд» підписано акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2018 23.04.2019, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 116357,29 грн (а.с. 34).

У зв`язку з несплатою відповідачем коштів за виконані роботи у розмірі 116357,29 грн, позивачем нараховано відповідачу 1030,46 грн 3% річних (за період з 08.01.2019 по 25.04.2019) та 12440,92 грн пені (за період з 08.01.2019 по 25.04.2019).

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 12440,92 грн «інфляційних втрат», проте враховуючи здійснений позивачем спосіб розрахунку цієї суми з посиланням на п. 10.2. Договору та на підставі подвійної облікової ставки НБУ, суд дійшов висновку, що сума 12440,92 грн є пенею, а позивачем допущено технічну описку про «інфляційні втрати», і фактично мова йде про стягнення пені.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не провів оплату за виконані роботи у визначений Додатковою угодою та Додатком №6 термін, господарський суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості у розмірі 116357,29 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 1030,46 грн 3% річних (за період з 08.01.2019 по 25.04.2019) та 12440,92 грн пені (за період з 08.01.2019 по 25.04.2019), нарахованих на суму заборгованості у розмірі 116357,29 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Як встановлено судом, сторонами у пункті 10.2 Договору погоджено, що за прострочення Замовником строків оплати згідно умов Договору Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний прострочений день.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Зі статті 230 Господарського кодексу України випливає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд, здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та пені, заявлених до стягнення позивачем, дійшов висновку про неправильне їх нарахування, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина 2 статті 252 Цивільного кодексу України).

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 1 ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Враховуючи те, що п. 5 Додаткової угоди визначено здійснення розрахунків відповідно до Додатку №6, а цим Додатком встановлено сплату коштів у розмірі 116357,29 грн після підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт, але не пізніше 01.03.2019, останнім днем виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати вказаної суми є 01.03.2019.

Таким чином, нарахування 3% річних та пені має здійснюватися з 02.03.2019.

За перерахунком суду розмір 3% річних становить 526,00 грн (за період з 02.03.2019 по 25.04.2019), а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, тому позовні вимоги у частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 526,00 грн.

Розмір пені, перерахований судом відповідно до умов Договору та приписів чинного законодавства України, становить 6311,98 грн (за період з 02.03.2019 по 25.04.2019), а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, тому позовні вимоги у частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 6311,98 грн.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський Елеватор» (, вул. Вокзальна, 15, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш Білд» (, вул. Козакова, 4, кв. 33, м. Дніпро, 49000, адреса для листування: вул. Глинки, 2, Апартамент центр, оф. 13, м. Дніпро, 49000) 116357,29 грн заборгованості за виконані роботи, 526,00 грн 3% річних, 6311,98 грн пені та 1847,94 грн витрат зі сплати судового збору.

3. У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Шморгун