РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2019Справа № 910/1439/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" (40020, м.Суми, вул.Ковпака 4, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (01601, м.Київ, вул.Мечникова,2, )

про стягнення 32 559 804, 68 грн.

Представники сторін:

від позивача: Шевченко В.В. керівник, Буліч Н.С.

від відповідача: не з `явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" про стягнення 32 559 804, 68 грн. заборгованості по договору поставки № ДГ-АМС008994 від 03.12.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання умов договору здійснив 100% попередньої оплати вартості обумовленого договором товару на загальну суму 392 060 350,00 грн., при цьому відповідач здійснив часткову поставку товару, зокрема у період з 12.12.2015 по 06.03.2017 за видатковими накладними позивачу передано товар, вартістю 359 500 545,32 грн., за розрахунками позивача заборгованість відповідача складає 32 559 804,68 грн. вартості оплаченого, проте не поставленого, у т.ч. на вимогу позивача товару, яку він просить стягнути у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1439/19 за правилами загального провадження, підготовче засідання призначено на 05.03.2019.

04.03.2019 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що загальна вартість недопоставленого товару складає 21 383 250,00 грн., при цьому, зважаючи, що протягом дії договору позивач неодноразово порушував зобов`язань щодо виборки товару в обсягах, які були погоджені сторонами у відповідних специфікаціях і з урахуванням п.4.2 договору, яким передбачено право постачальника нарахувати штрафні санкції покупця у зв`язку із невиборкою товару, розмір неповернутої попередньої оплати становить 18 424 370,00 грн., враховуючи 2 958 880,00 грн. штрафу

У зустрічному позові Товариством з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" були заявлені вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" 353 626,00 грн. 3% річних за прострочення оплати товару по договору поставки № ДГ-АМС008994 від 03.12.2015, разом з тим, у поданому зустрічному позові відповідач зазначав про неможливість сплати судового збору за подачу зустрічного позову через накладення арешту на рахунки товариства в межах виконавчого провадження по інших справах, просив відстрочити сплату судового збору до завершення розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 05.03.2019 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" по справі № 910/1439/19 залишено без руху, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" строк для усунення недоліків позовної заяви у визначений спосіб.

Ухвалою суду від 19.03.2018 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" по справі № 910/1439/19 повернено заявнику.

В судове засідання 05.03.2019 відповідач не з`явився, судом відкладено підготовче засідання на 19.03.2019.

18.03.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати докази, а саме: докази надання відповідачу транспортних інструкцій на всю кількість товару, що підлягав постачанню за специфікаціями № СП-АМС008994/2, № СП-АМС008994/3, № СП-АМС008994/5, № СП-АМС008994/6 до договору поставки № АМС008994 від 03.12.2015 протягом 30 днів з дати підписання сторонами таких специфікацій, а у разі не надання таких доказів визнати обставину невиконання позивачем таких зобов`язань.

У судовому засіданні 19.03.2019 вказане клопотання відповідача було залишене без розгляду у зв`язку із невідповідністю вимогам ГПК України.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій надав пояснення та власні аргументи на доводи відповідача, та зазначив, що відповідач здійснює розрахунок по специфікаціях, в той час як товар був поставлений, переданий відповідачем та прийнятий позивачем за видатковими накладними, у т.ч. за ціною, що відрізняється від домовленостей сторін по специфікаціях, тому заборгованість має визначатись із суми сплачених коштів та вартості отриманого товару, яка згідно банківських виписок та видаткових накладних складає 32 559 804,68 грн. Щодо невибірки покупцем товару пояснює, що за умовами п.2.4 договору та враховуючи дії відповідача щодо поставки товару презюмується, що постачальник отримав транспортні інструкції на весь обсяг товару, оскільки в протилежному разі поставка взагалі б не відбулась, строк позовної давності для нарахування штрафних санкцій відповідно до положень ст. 258 ЦК України, за стверджуваннями позивача, сплинув і до подання позову відповідач про порушення таких зобов`язань покупця щодо невиборки товару не заявляв, тому заперечення та доводи відповідача позивач вважає безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні 19.03.2019 оголошено перерву до 09.04.2019.

25.03.2019 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про зупинення провадження, в якому просив зупинити провадження у справі № 910/1439/19 до перегляду ухвали суду від 19.03.2018 по справі № 910/1439/19 про повернення зустрічної позовної заяви в апеляційному порядку.

29.03.2019 відповідачем через канцелярію суду подано заперечення на відповідь на відзив, зі змісту яких сторона по справі на доводи позивача зазначила про відсутність у матеріалах справи специфікацій № 11 та № 12 та укладення між сторонами специфікацій № СП- АМС008994 /1 - №СП- АМС008994 /10 та № СП-АМС008994/13, та відповідно виникнення у відповідача зобов`язань щодо поставки товару за ними, пояснює, що позивачем не було надано транспортні інструкції на весь обсяг товару.

У судовому засіданні 09.04.2019 за результатом розгляду клопотання відповідача зупинення провадження у справі, вказане клопотання залишено без задоволення у зв`язку із необґрунтованістю підстав, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.05.2019.

14.05.2019 через канцелярію суду відповідач подав заяву про відвід судді Ярмак О.М. від розгляду справи № 910/1439/19, мотивовану наявністю підстав, передбачених ст.35 ГПК України, а саме: обставин, які викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Ухвалою суду від 16.05.2019 відмовлено відповідачу у задоволенні заяви про відвід судді Ярмак О.М. від розгляду справи № 910/1439/19.

Ухвалою суду від 17.06.2019 поновлено провадження у справі №910/1439/19, розгляд справи по суті спору призначено на 04.06.2019.

У судовому засіданні 04.06.2019 представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача у засідання суду не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2015 між позивачем - ТОВ «ТД «УКРРОСХИМ» (покупець за договором) та ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ Україна» (постачальник) був укладений договір поставки № ДГ-АМС008994, за умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити) в обумовлені строки (строк) покупцеві товар, зазначений у специфікації (специфікаціях) до цього договору, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2.1 договору узгоджено, що постачальник здійснює поставку покупцю товару, зазначеного в специфікації (специфікаціях) протягом строку дії договору на умовах поставки, визначений у відповідній специфікації відповідно до умов Інкотермс 2010 з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору.

Поставка здійснюється окремими партіями на підставі транспортної інструкції (транспортних інструкцій) покупця, яка (які) є обов`язково повинна (ні) визначені реквізити (п.2.2 договору).

Згідно п.2.3 договору, постачальник поставляє товар протягом 40 днів від дня отримання транспортної інструкції покупця (надалі - період поставки) за умови, якщо не була надана відмова в строки, передбачені п.2.5 договору. Поставка здійснюється окремими партіями за вибором постачальника в межах періоду поставки. Постачальник самостійно визначає дату поставки кожної окремої партії товару в межах періоду поставки.

За умовами п.3.2 договору, загальна сума договору визначається як сума вартості товару, передбаченого у всіх специфікаціях, підписаних до даного договору.

Згідно п.3.4 договору, покупець зобов`язаний повністю оплатити товар, що підлягає поставці за відповідною специфікацією, протягом 3 днів із дня підписання сторонами такої специфікації, якщо сторони не погодять інший строк оплати у самій специфікації.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.5.6 договору)

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами було підписано до договору Специфікації щодо поставки товару: Селітра аміачна № СП-АМС08994/1 від 03.12.2015 на суму 18 802 000,00 грн., № СП-АМС008994/2 від 13.01.2016 на суму 19 875 000,00 грн., № СП-АМС008994/3 від 03.03.2016 на суму 3 700 000,00 грн., № СП-АМС008994/4 від 10.03.2016 на суму 6 750 000,00 грн., СП-АМС008994/5 від 10.03.2016 на суму 7 300 000,00 грн., № СП-АМС008994/6 від 16.03.2016 на суму 17 420 000,00 грн., № СП-АМС008994/7 від 13.05.2016 на суму 57 500 000,00 грн., № СП-АМС008994/8 від 06.07.2016 на суму 61 698 000,00 грн., № СП-АМС008994/9 від 27.07.2016 на суму 50 639 950,00 грн., № СП-АМС008994/10 від 16.08.2016 на суму 35 875 000,00 грн., № СП-АМС008994/13 від 10.08.2016 на суму 70 800 000,00 грн., всього вартістю 350 359 950,00 грн.

Згідно банківських виписок, копії яких додано до позовної заяви, позивач здійснив перерахування відповідачу у період з 07.12.2015 по 28.10.2016 попередньої оплати за товар по договору у розмірі 392 050 350,00 грн.

Проте, відповідач поставив позивачу лише частину оплаченого товару загальною вартістю 359 500 542,32 грн., про що свідчать підписані та скріплені печатками обох сторін видаткові накладні, копії яких надані суду.

05.12.2018 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу за вих.. № 1391 від 05.12.2018, в якій вказав про недопоставку товару на загальну суму 32 559 804,68 грн. та просив в 7-ми денний термін з моменту її отримання допоставити покупцю оплачений товар (селітра аміачна) на загальну суму 32 559 804,68 грн. або перерахувати цю суму на розрахунковий рахунок покупця.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив поставку обумовленого товару та не повернув грошові кошти в розмірі 32 559 804,68 грн., у зв`язку із чим у нього виник борг у вказаній сумі.

Відповідач факт отримання попередньої оплати та часткової поставки товару не заперечує, при цьому за його розрахунками вартість недопоставленого товару згідно Специфікацій та з урахуванням нарахованого позивачу на підставі п.4.2 договору 2 958 880,00 грн. штрафу становить 18 424 370,00 грн., стверджує про не вибірку позивачем товару та не надання транспортних інструкцій по Специфікаціях.

Проаналізувавши правовідносини сторін та норми чинного законодавства що підлягають застосування, судом встановлено, що внаслідок укладення договору поставки № ДГ-АМС008994 від 03.12.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Як вже встановлено судом, відповідно до банківських виписок з рахунку позивача та видаткових накладних, по договору позивачем було сплачено 392 060 350,00 грн. попередньої оплати та отримано товар, вартістю 359 500 545,32 грн., таким чином вартість оплаченого позивачем і не переданого йому товару склала суму 32 559 804,68 грн.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 ЦК України).

Положеннями статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Надавши правову кваліфікацію умовам укладеного між сторонами правочину та доказам у справі, судом встановлено, що відповідно до положень п.2.1 договору відповідач зобов`язався поставити визначений у Специфікаціях товар у межах дії строку договору, тобто до 31 грудня 2016 року (п.5.6 договору).

При цьому судом враховано, що за загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 Цивільного кодексу України, стаття 202 Господарського кодексу України). Виходячи з переліку підстав, наведених у статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Отже, сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року по справі № 904/889/18.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Матеріалами справи встановлено, що 05.12.2018 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 1391 від 05.12.2018 про виконання своїх зобов`язань та поставку товару або повернення отриманих грошових коштів в повному обсязі на суму 32 559 804,68 грн. у 7-ми денний строк з дня отримання вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана претензія отримана відповідачем - 07.12.2018, тобто строк виконання зобов`язання настав 14.12.2018.

Відповідачем не надано доказів того, що ним було в повному обсязі поставлено позивачу обумовлений договором та Специфікаціями товар, у т.ч. на спірну суму 32 559 804, 68 грн., матеріали справи не містять доказів того, що позивач відмовився від прийняття продукції, чи порушив умови договору щодо своєчасного надання транспортних інструкцій для відвантаження продукції на виконання п.2.4. Договору, не здійснив вибірку товару, відповідачем також не надано доказів повернення суми попередньої оплати у заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заперечення відповідача про порушення зобов`язання позивачем щодо надання транспортних інструкцій належними доказами не доведені.

Так, порядок надання транспортних інструкцій визначений у п.2.4 договору.

Згідно п. 2.4 договору визначено, що покупець зобов`язаний надати транспортну інструкцію (інструкції) на всю кількість товару, що підлягає постачанню за відповідною специфікацією протягом 30 днів із дати підписання сторонами такої специфікації. У разі ненадання покупцем транспортної інструкції (інструкцій) в обумовлені строки постачальник має право відмовитися від поставки товару щодо якого не надано транспортних інструкцій та/або щодо якого транспортні інструкції надані з порушенням встановленого строку. Транспортна інструкція надсилається покупцем постачальнику рекомендованим листом та/або надсилається покупцем постачальнику за допомогою факсимільного зв`язку чи електронної пошти.

Суду не надано доказів невиконання позивачем зобов`язань щодо передачі відповідачу транспортних інструкцій у встановлений строк за підписаними специфікаціями, висловлення з цього приводу відповідачем зауважень, вимог, у т.ч. у відповідь на вимогу № 1391 від 05.12.2018, що могло бути підставою для відмови постачальника від поставки товару за партіями, по яких не надано відповідні документи.

Щодо стверджувань відповідача про необхідність проведення розрахунків за підписаними специфікаціями, а не по видаткових накладених, суд зазначає, що підписання сторонами самого правочину та специфікацій товару є підставами виникнення договірних правовідносин і лише первинні документи підтверджуються факт виконання зобов`язань сторін, здійснення господарських операцій з оплати та передавачі товару по договору.

Твердження відповідача про покладення на позивача відповідальності за невиборку товару відповідно до п.4.2 договору у вигляді 20% штрафу, сума якого за розрахунком відповідача склала 2 958 880,00 грн. не приймаються судом, оскільки стягнення з позивача вказаної суми штрафних санкцій не є предметом даного спору і тому у суду відсутні підстави дослідження порушення позивачем таких зобов`язань по договору та вирахування суми штрафу із заявленої суми позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідач належними, допустимими та достовірними доказами не довів наявність підстав щодо відсутності своїх зобов`язання повернути вартість оплаченого, проте не поставленого товару у заявленому розмірі 32 559 804,68 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" про стягнення 32 559 804,68 грн. боргу, є доведеними та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 202, 232, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (01601, м.Київ, вул.Мечникова,2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УкрРосХим" (40020, м.Суми, вул.Ковпака 4, ) 32 559 804 (тридцять два мільйони п`ятсот пятдесят дев`ять тисяч вісімсот чотири) грн. 68 коп. боргу, 488 397 (чотириста вісімдесят вісім тисяч триста дев`яносто сім) грн. 07 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 06.06.2019.

Суддя О.М.Ярмак