ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2019 р. Справа № 914/1351/16

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал», м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», м. Трускавець, Львівська область

до відповідача-2: Товарної біржі «Компанія з продажу активів», м. Київ

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю», м. Харків

про: визнання недійсними результатів другого повторного аукціону, проведеного 21.12.2018 р. з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест»

у межах справи про банкрутство № 914/1351/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „Вілік Буд, м. Київ

про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Трускавецьінвест (вул. Суховоля, 61, м. Трускавець, Львівська область, 82200, ідентифікаційний код 30439207)

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Струк Н.Р.

За участю представників:

від позивача: Кальмук Н.Б. директор;

від відповідача -1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від ТзОВ ФК Стандарт Кепітал: Медвідь Л.М. - представник;

від інших кредиторів: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал», м. Львів, звернулось з позовом до Господарського суду Львівської області до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», м. Трускавець, Львівська область, до відповідача-2 Товарної біржі «Компанія з продажу активів», м. Київ, та до відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю», м. Харків, про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону, проведеного 21.12.2018 р. з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» в межах справи про банкрутство № 914/1351/16.

Ухвалою суду від 03.04.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду в межах справи про банкрутство № 914/1351/16 та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження в межах справи про банкрутство № 914/1351/16, підготовче засідання призначено на 07.05.2019 р.

24.04.2019 р. та 02.05.2019 р. від відповідача-1 надійшли відзив на позовну заяву та заява про визнання причин пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву поважними.

02.05.2019 р. від ТБ «Компанія з продажу активів» надійшли заперечення на позовну заяву.

07.05.2019 р. від ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви.

17.05.2019 р. на розгляд суду від позивача надійшли відповідь на заперечення відповідача-2 на позовну заяву та заява про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву відповідача-1.

22.05.2019 р. від ліквідатора надійшли письмові пояснення щодо клопотання позивача про витребування доказів.

В судове засідання 07.06.2019 р. з`явилися представник позивача, який підтримав подане клопотання про витребування доказів, та представник ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал». Відповідачі та кредитори явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причин неявки не повідомили. В судовому засіданні оголошувалась перерва. Після перерви з`явився лише представник позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-2 не виконано вимог суду згідно ухвал від 07.05.2019 р., 23.05.2019 р. та 30.05.2019 в частині забезпечення явки в судові засідання та надання суду письмових пояснень на клопотання позивача про витребування доказів та витребовуваних судом доказів, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості з`ясувати всі питання, передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України, що перешкоджає завершенню підготовчого засідання.

При цьому суд наголошує на положеннях ст. 326 ГПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу згідно зі ст. 132 ГПК України є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1-4 ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи факт ухилення відповідача-2 від вчинення дій, покладених судом на Товарну біржу «Компанія з продажу активів» ухвалами суду від 07.05.2019 р., 23.05.2019 р. та 30.05.2019 в частині забезпечення явки в судові засідання, надання у встановлений строк витребуваних доказів, ненадання письмових пояснень з обґрунтуванням поважності причин невиконання вимог ухвал суду в строк, визначений судом, з метою спонукання відповідача-2 до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку про необхідність застосування до відповідача-2 заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921,00 грн. за ухилення від вчинення дій, покладених Господарським судом Львівської області.

При цьому суд наголошує, що в силу ч. 6 ст. 135 ГПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Частина 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України вказує, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З огляду на викладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, для надання можливості сторонам подати пояснення та докази в обґрунтування своїх доводів і заперечень, суд вважає за доцільне продовжити строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів та відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст.ст. 42, 132, 135, 177, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Застосувати до відповідача-2 - Товарної біржі «Компанія з продажу активів» заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Стягнути з Товарної біржі «Компанія з продажу активів» (61001, м. Харків, вул. Юр`ївська, буд. 17, ідентифікаційний код 38160932) в дохід Державного бюджету України штраф в сумі 1921,00 грн.

3. Ухвала про стягнення штрафу згідно ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України є виконавчим документом.

4. Ухвала може бути пред`явлена до виконання відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох місяців.

5. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795).

Боржник: Товарна біржа «Компанія з продажу активів» (61001, м. Харків, вул. Юр`ївська, буд. 17, ідентифікаційний код 38160932).

6. Продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

7. Підготовче засідання відкласти на 03.07.19 р. о 12:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду (м. Львів, вул. Личаківська, 128).

8. Зобов`язати:

8.1. Позивача:

явку уповноваженого представника визнати обов`язковою.

8.2. Відповідачів:

надати суду письмові пояснення на клопотання позивача про витребування доказів;

належним чином виконати вимоги попередньої ухвали суду;

явку уповноважених представників визнати обов`язковою.

9. Копію ухвали надіслати відповідачам, кредиторам та Державній судовій адміністрації України.

10. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

11. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Артимович В.М.