ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.2019 Справа № 920/345/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Чепульської Ю.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради

до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»,

про стягнення 99884 грн 35 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1 В.,

від відповідача - адвокат Ємельяненко С.В.,

УСТАНОВИВ:

05.04.2019 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 99884 грн 35 коп. заборгованості за надані комунальні послуги з водопостачання та прийому стічних вод, що складає різницю між показаннями загальнобудинкового водолічильника та показаннями квартирних лічильників обліку води. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1921 грн витрат по сплаті судового збору.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами 01.06.2008 договору № 2028 на водопостачання та прийом стічних вод (надалі Договір), в частині розрахунку за водопостачання та прийом стічних вод (а.с.4-6, том 1).

Ухвалою суду від 09.04.2019 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

02.05.2019 відповідачем до суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує. Відповідач зазначає, що однією з підстав припинення Договору є зміна власника приміщення. Власники приміщень були змінені, позивачу відомо, що будинки, за водопостачання яких позивач просить суд стягнути з відповідача кошти, обслуговуються ЖЕКАМи та ОСББ, а тому Договір припинив свою дію та у відповідача відсутня заборгованість за період з 01.04.2016 по 01.07.2017 (а.с.132-133, том 2).

У відзиві від 02.05.2019 відповідач просив суд залучити до участі у справі третіх осіб: ОСББ «Заливна 1/1»; ОСББ «Заливна»; ОСББ «Гагаріна, 20»; ОСББ «Озерна фортеця». Крім того, відповідачем було подано клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб: ТОВ «Оселя»; ТОВ «Компослуги»; ТОВ «Сервіс-Дім». Ухвалою суду від 06.05.2019 у задоволенні вказаних клопотань відповідача судом було відмовлено.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд витребувати у позивача копії правовстановлюючих документів, на підставі яких ним було відкрито особові рахунки, зазначені в додатках до позовної заяви. Також, відповідач просив суд витребувати в управлінні «Центр надання адміністративних послуг Сумської міської ради» інформацію стосовно зареєстрованих об`єктів нерухомості за АТ «Сумбуд» за адресами: вул. Заливна, 1/1, Заливна, 5/1, Заливна, 1/2, Заливна, 1/3, Гагаріна, 20, Г. Кондратьєва, 211-Б, Інтернаціоналістів, 55-б, Прокоф`єва, 14/5, Прокоф`єва, 14/3 (надалі розрахункові об`єкти). Ухвалою суду від 06.05.2019 у задоволенні вказаних клопотань було відмовлено.

17.05.2019 позивачем було надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що вважає безпідставними доводи відповідача, які зазначені у відзиві на позовну заяву (а.с.165-169, том 2).

07.06.2019 відповідачем до суду надано клопотання про витребування доказів, а саме: 1. копії правоустановлюючих документів, на підставі яких позивачем було відкрито особові рахунки, зазначені в додатках до позовної заяви; 2. інформацію про власників об`єктів на яких було відкрито рахунки в додатках до позовної заяви з зазначенням дати відкриття рахунку; 3. копії документів, що підтверджують належність відповідачу на праві власності розрахункових об`єктів.

Згідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Позивач у відповіді на відзив зазначав, що фактично не має доказів переходу права власності на об`єкти, які були предметом договору № 2028. ТОВ «Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр» відкриває особові рахунки споживачам фізичним особам на підставі відповідних правоустановлюючих документів, що підтверджують право власності. Зазначене товариство на підставі договору про надання послуг від 01.04.2014, який укладений з позивачем, здійснює нарахування населенню за надані позивачем житлово-комунальні послуги та підтримує за поданням житлових організацій базу даних по особовим рахункам платників. Тому, позивач не веде базу даних щодо зміни власників приміщення. Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказанного договору (а.с.174-176, том 2).

В той же час, відповідачем стосовно першої та другої вимоги клопотання, не зазначено обставини, які можуть підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати, враховуючи предмет доказування та допустимі докази по даній справі. Стосовно третьої вимоги, то відповідачем не доведено підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, враховуючи те, що документи, які підтверджують право власності на об`єкти, як правило, знаходяться у власника майна. Тому, клопотання про витребування доказів є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

11.06.2019 відповідачем до суду було подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме наданої позивачем у 2016 році інформації стосовно власників будинку з зазначенням номеру відкритого особового рахунку.

Статтею 80 ГПК України передбачено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання.

Згідно з ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем не були надані докази разом з поданням відзиву, то відповідачем пропущений строк для подання зазначеного доказу. Відповідач не обґрунтував неможливість подання доказів разом з відзивом, а тому надана позивачем у 2016 році інформація стосовно власників будинку з зазначенням номеру відкритого особового рахунку до розгляду судом не приймається та повертається відповідачу.

Суд, розглянувши справу, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 01.06.2008 між Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради та Управлінням капітального будівництва Відкритого акціонерного товариства "Сумбуд" в особі начальника ОСОБА_2 укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод № 2028, за умовами якого позивач бере на себе зобов`язання забезпечувати водопостачання та прийом стічних вод згідно мережі розподілу до зрізу будівлі, а відповідач зобов`язався здійснювати безпосереднє надання споживачеві комунальних послуг, забезпечувати належне утримання внутрішньо будинкових водопровідних та каналізаційних мереж, арматури та санітарно-технічних приладів на ній, не допускати витоку води (а.с.92-93, том 1).

Відповідно до п.6.1 Договору він укладається з 01.06.2008 по 01.06.2011 і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання Договору.

18.01.2010, 01.04.2012, 01.06.2013 між сторонами були укладені додаткові угоди до Договору, якими визначено перелік розрахункових об`єктів, а саме визначені об`єкти за адресами: вул. Заливна, 1/1, Заливна, 5/1, Заливна, 1/2, Заливна, 1/3, Гагаріна, 20, Г. Кондратьєва, 211-Б, Інтернаціоналістів, 55-б, Прокоф`єва, 14/5, Прокоф`єва, 14/3 в період з 01.04.2016 по 01.07.2017.

Згідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Сторонами факт укладення Договору не спростовується, а тому факт укладення Договору є таким, що встановлений судом.

Відповідач зазначив, що за змістом пункту 6 Договору однією з підстав його припинення є зміна власника приміщення. Оскільки власники приміщень змінились, то відповідно до вказаного пункту Договір припинив свою дію та у відповідача відсутня заборгованість за період з 01.04.2016 по 01.07.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів переходу права власності на об`єкти, які були предметом Договору до інших осіб, що може бути підставою для припинення Договору, а тому факт зміни власника приміщення відповідачем не доведено.

В той же час, як вже зазначалось, відповідачу було відмовлено у задоволенні клопотань про витребування вказаних доказів, оскільки клопотання були необгрунтованими.

Відповідно до п. 6.3 Договору доповнення та зміни до Договору вносяться за взаємною згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди.

Відповідачем не доведено, що мали місце зміни та доповнення до Договору стосовно виключення розрахункових об`єктів з Договору.

Крім того, позивач зазначає, що згоди на дострокове розірвання Договору не надавав. Відповідач не повідомляв позивача про зміну власника приміщення та не надавав відповідних документів.

Листом від 27.01.2017 № 15/01-2 відповідач направив позивачу угоду про розірвання Договору. Лист направлений у зв`язку із тим, що будинки передані об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та підприємствам з обслуговування житла. Відповідач пунктом 2 даної угоди зазначив, що Договір вважається розірваним з моменту підписання цієї угоди (а.с.170-171, том 2).

Листом від 20.02.2017 № 24/1260 позивач повідомив відповідача, що питання щодо розірвання Договору та прийняття відповідного рішення відбудеться після надання відповідачем позивачу актів прийому-передачі в управління розрахункових об`єктів, у зв`язку з чим два примірники угоди про розірвання вказаного Договору було повернуто позивачем відповідачу без розгляду(а.с.172-173, том 2).

Отже, сторони відповідно до Договору та ст. 188 Господарського кодексу України (надалі ГК України), яка передбачає порядок розірвання договору, не дійшли згоди стосовно розірвання Договору. Крім того, відповідачем не доведено, що, оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання договору, відповідач передав спір на вирішення до суду.

Позивач зазначає, що листом від 12.05.2017 № 223/01-2 відповідач повідомив позивача про припинення з 01.06.2018 Договору (а.с.98, том 1).

Отже, позивач зазначає та підтверджує, що Договір припинився з 01.06.2018, з урахуванням листа відповідача від 12.05.2017, в якому відповідач самостійно узгодив дату припинення договору - з 01.06.2018.

На думку суду, в предмет доказування у даній справі входить встановлення факту, чи діяв спірний Договір в період з з 01.04.2016 по 01.07.2017, за який здійснюється нарахування заборгованості позивачем.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що в період з 01.04.2016 по 01.07.2017 Договір не був розірваний і не припинив свою дію, оскільки між сторонами у встановлений Договором спосіб не було узгоджено розірвання або припинення Договору, а відповідачем не доведено перед судом наявності підстав для припинення такого Договору, у зв`язку із зміною власника приміщення. Тому, факт чинності договору в період з 01.04.2016 по 01.07.2017 встановлений судом.

Відповідно до пункту 2.4.3 Договору виконавець зобов`язаний сплачувати виробнику різницю між загальнобудинковим водолічильником та квартирними лічильниками обліку води (водолічильником субабонента), згідно з пред`явленим рахунком на підставі акта зняття показань із загальнобудинкового водолічильника.

Згідно з п. 2.4.5 Договору відповідач зобов`язаний отримати у позивача рахунок.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що зняття показань з загальнобудинко воголічильника здійснюється щомісячно представником виробника у присутності представника виконавця. У разі, якщо виконавець не забезпечить присутність свого представника для зняття показань, дані, що зняті виробником, є підставою для виставлення розрахункового документа.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що виробник виставляє виконавцю рахунок на підставі акта зняття показань загальнобудинкового водолічильника.

Відповідно до п. 2.4.5, п. 3.6, п. 3.7, п.3.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач здійснює розрахунок за послуги з водопостачання та водовідведення в 10 денний строк, з моменту отримання рахунку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. Рахунок забирається відповідачем нарочним з 30 по 5 число, щоб уникнути конфліктів з питань оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами.

На підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем за період з 01.04.2016 по 01.07.2017 позивачем надані наступні докази: копії актів зняття показань із загальнобудинкових лічильників по розрахунковим об`єктам; електронний Журнало зняття показників загальнобудинкових лічильників; відомості зняття показань по квартирним водо лічильникам (Расход по показаниям приборов учета); електроннй Журнал зняття показників лічильників офісних приміщень; копії рахунків (а.с.13 90, 114-250, том 1; а.с.1-128, том 2).

Крім того, позивачем до суду надано розрахунок заборгованості по воді та стокам відповідача станом на 27.03.2019 (а.с.97).

Відповідачем всі вищезазначені твердження та докази позивача не спростовані належними та допустимими доказами, контррозрахунку суми боргу відповідачем не надано, а тому судом встановлено факт надання позивачем комунальних послуг з водопостачання та прийому стічних вод, а різниця між показаннями загальнобудинкового водолічильника та показаннями квартирних лічильників обліку вод за період з 01.04.2016 по 01.07.2017 склала 99884 грн 35 коп. боргу.

04.03.2019 позивач звертався до відповідача з листом-вимогою № 22/1692 про оплату відповідачем 99884 грн 35 коп. боргу (а.с.113, том 1). Тому, позивачем доведено факт намагання врегулювати спір в позасудовому порядку. Однак, оскільки відповідач позивачу вказану суму не сплатив, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним обставинам, суд дійшов до наступних висновків.

За приписами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг виконавець зобов`язується за завдання замовника надати послугу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі N 1-26/2011 та Рішенням Конституційного суду України від 1 грудня 2004 року по справі N 1-10/2004 сторони при виконання договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови договору.

Суд дійшов висновку, що оскільки у спірний період між сторонами існували правовідносини на підставі Договору, факт виконання позивачем умов Договору встановлений судом, а факт невиконання відповідачем умов Договору відповідачем не спростований, то основна заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 99884 грн 35 коп. (період з 01.04.2016 по 01.07.2017), яка підтверджується матеріалами справи та розрахована позивачем вірно, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд не приймає до уваги доводи відповідача, які викладені у відзиву на позовну заяву, оскільки такі доводи не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судові витрати позивача покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради до Приватного акціонерного товариства «Сумбуд`про стягнення 99884 грн 35 коп.- задовольнити.

2. Стягнути з Приватне акціонерне товариство «Сумбуд» (вул. Петропавлівська, буд. 86, м. Суми, 40030, код 14017843) на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (Білопільський шлях, 9, м. Суми, 40009, код 03352455) 99884 грн 35 коп. заборгованості, 1921 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Комунальному підприємству Міськводоканал Сумської міської ради наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін:

Позивач - Комунальне підприємство Міськводоканал Сумської міської ради (Білопільський шлях, 9, м. Суми, 40009, код 03352455).

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Сумбуд» (вул. Петропавлівська, буд. 86, м. Суми, 40030, код 14017843).

Повне судове рішення складено 12.06.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко