ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
(вул. Шевченка, 16, м. Івано-Франківськ)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 Справа № 924/127/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю:

представника позивача Мартинкової О.Л.,

представника відповідача Масюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Центральний", вул. Гагаріна, буд. 5, м. Хмельницький, 29013

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Тимків Оксани Юріївни, АДРЕСА_1

про стягнення збитків у сумі 220 117,69 грн., з яких 160940,21 грн. комісійної винагороди, 50781,31 грн. -інфляційних втрат; 8396,17 грн. -3% річних за користування чужими коштами,

встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю "Готель "Центральний" звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Тимків Оксани Юріївни про стягнення збитків у сумі 220 117,69 грн., з яких 160940,21 грн. комісійної винагороди, 50781,31 грн. - інфляційних втрат; 8396,17 грн. - 3% річних за користування чужими коштами. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що під час бухгалтерської перевірки було виявлено безпідставне проведення переказу коштів відповідачу за період з вересня 2015 року по липень 2017, на загальну суму 160940,21 грн. При цьому вказав на те, що агентська угода нібито укладена між сторонами 01.10.2014 року є фіктивною та мала на меті протиправне збагачення відповідача за рахунок товариства. В підтвердження чого, зазначив, що Маляр В. Ю., який є братом відповідача, перебуваючи на посаді старшого менеджера ТОВ "Готель "Центральний", вводив в оману дирекцію товариства, шляхом передачі рахунків-фактури від ФОП Тимків О. Ю., стверджуючи, що факт надання послуг ним перевірений і вказані в рахунках особи дійсно проживали в Готелі. За даним фактом порушено кримінальне провадження. Також, одним із доказів протиправності отримання коштів ФОП Тимків О. Ю. є звіт аудиторської перевірки ПП "Альфа - Аудит", в якому встановлено факт відсутності підписаних актів наданих послуг.

08.02.2019, Господарський суд Хмельницької області, позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Центральний" передав за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

14.03.2019, Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання суду на 10.04.2019.

09.04.2019 відповідач направив суду відзив на позовну заяву, в якому щодо позову заперечував. Вказав на те, що позивач вдруге звернувся до суду з аналогічними позовними вимогами. Також зазначив, що даний позов не містить жодних доказів в підтвердження неправомірності дій чи бездіяльності відповідача, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили у справі №909/61/18, встановлено, що Агенська угода від 01.10.2014 р. є чинною і достатньою правовою підставою для отримання ФОП Тимків О. Ю. коштів, а посилання позивача на порушення кримінальної справи не є доказом, оскільки це суперечить презумції невинуватості та вимогам ст.62 Конституції України. Крім того, рішенням суду, яке набрало законної сили в цивільній справі №686/18400/17 поновлено Маляра В.Ю. на роботі на посаді старшого менеджера ТОВ "Готель "Центральний" та зазначено, що основний зміст його трудових обов`язків не пов`язаний з виконанням операцій з обслуговування цінностей. Його діяльність не носить відповідальний, підзвітний характер та не пов`язана з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

До відзиву на позовну заяву відповідач подав заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог з вересня 2015р. до лютого 2016р.

10.05.2019 представник відповідача надав суду акти надання послуг від 01.02.2016, від 21.02.2016, від 04.01.2016 та від 04.03.2016, які підписані обома сторонами та скріплені печаткою ТОВ "Готель "Центральний".

16.05.2019р. представник позивача надав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що позови у справах №924/127/19 та №909/61/18 є різними, оскільки в них різні підстави та різний спосіб захисту, що випливає із характеру спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне:

предметом даного позову є стягнення збитків, із розрахунку, що частина це комісійна винагорода, частина - інфляційні і річні за користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Правом на відшкодування збитків , наділена особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права.

Підставами для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідним є наявність чотирьох загальних умов відповідальності, зокрема, протиправної поведінки; збитки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

З матеріалів справи не випливає, що заявлена до стягнення сума, є в розумінні вказаних норм, збитками, і що наявні всі зазначені умови для застосування судом такої міри відповідальності, як стягнення з відповідача збитків.

В силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розміром відшкодування. (Дана позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №910/23357/17)

Крім того, суд врахував, що в справі №909/61/18 за позовом ТОВ "Готель "Центральний" до ФОП Тимків Оксани Юріївни про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі199 517 грн 34 к, з них: 160 940 грн 21к. - неправомірно виплачені комісійні винагороди, 35 009 грн 17 к. - інфляційні втрати, 3 567 грн 96 к.- 3% річних за користування чужим майном, було прийнято рішення про відмову в позові.

Як на підстави відмови в позові, суд, зокрема, вказав на те, що між сторонами існували договірні правовідносини (агентська угода від 01.10.2014), і майно, в даному випадку кошти, що були предметом позову у зазначеній справі, не може вважатись набутим без достатніх правових підстав а твердження позивача про набуття відповідачем безпідставно коштів, зокрема, виплачених позивачем по справі комісійних винагород є безпідставним та необґрунтованим.

Отже, у справі між тими самими сторонами, з предметом (стягнення комісійної винагороди, інфляційних і річних) але з іншої підстави, що ґрунтується на однакових доказах, суд встановив правомірність отримання підприємцем Тимків О.Ю. комісійної винагороди.

Згідно ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене та те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що завдані збитки настали внаслідок протиправних дій відповідача, не доведено безпосередній причинний зв`язок між діями відповідача та заподіянням шкоди , а відповідно повного складу цивільного правопорушення, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Посилання позивача на Звіт за результатами перевірки узгоджених питань щодо діяльності ТОВ "Готель "Центральний" від 24.10.2017 №1/10 як на підставу для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, судом не приймається, оскільки не доводить факту наявності підстав для застосування саме такого виду відповідальності, як стягнення збитків, що складаються з комісійної винагороди, інфляційних і річних.

Твердження позивача, щодо дій старшого менеджера ТОВ "Готель "Центральний" Маляра В. Ю. , внаслідок яких товариство зазнало збитків, є неправомірними, судом не може бути прийнято, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили в цивільній справі №686/18400/17 встановлено, що основний зміст його трудових обов`язків не пов`язаний з виконанням операцій з обслуговування цінностей, а його діяльність не носить відповідальний, підзвітний характер та не пов`язана з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Правила про позовну давність не підлягають застосуванню, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 129, 236 - 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І.М.

Повне рішення складено 07.06.2019.