ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.2019р. Справа №905/555/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ТК Кредит» (юридична адреса: 01054, м.Київ, вул.Дмитрівська, буд.18/24, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД» (юридична адреса: 86406, Донецька область, м.Єнакієве, вул.Марата, буд.2, )

про стягнення 130000 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ТК Кредит», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД», м.Єнакієве про стягнення частини заборгованості за кредитом за кредитним договором №515/1 від 03.04.2013р. у сумі 130000 грн.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №515/1 від 03.04.2013р. в частині повернення кредитних коштів.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про відкриття провадження у справі №905/555/19 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення з офіційного веб-порталу «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду».

Частиною 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду від 15.04.2019р., не подав до суду відзиву на позов, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.345 Господарського кодексу України встановлено, що у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

03.04.2013р. між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) був підписаний кредитний договір №515/1, за змістом п.1.1, 1.2 якого (в редакції додаткового договору №10 від 30.01.2015р.) банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється у розмірі, на строк та на умовах, передбачених п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. Сума кредиту: 21990000 грн.

Строк користування кредитом: по 25.03.2016р. включно. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється не пізніше 25.03.2016р. включно (п.1.3, 4.1 договору №515/1 від 03.04.2013р. в редакції додаткового договору №12 від 26.03.2015р.).

Цільове призначення кредиту: поповнення обігових коштів (п.1.6 укладеного сторонами правочину).

За змістом розділу 2 кредитного договору №515/1 від 03.04.2013р. для обліку розрахунків за кредитом відкривається позичковий рахунок №0101, для обліку нарахованих процентів за користування кредитом відкривається рахунок №0101 в АТ КБ «ТЕ КРЕДИТ», код банку 322830. Кредит використовується на цілі, вказані в п.1.6 цього договору на умовах строковості, платності, повернення, цільового характеру використання та забезпеченості. Кредит надається у гривні у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника №1001, відкритий в АТ КБ «ТЕ КРЕДИТ», код банку 322830.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, відшкодування банку збитків, завданих порушенням умов цього договору і до повного виконання позичальником усіх умов цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ТК Кредит» було виконано зобов`язання з видачі кредитних коштів за кредитним договором №515/1 від 03.04.2013р., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по особовому рахунку №0101 Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД».

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ТК Кредит» було належним чином виконано свої зобов`язання в частині перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД» кредитних коштів на підставі кредитного договору №515/1 від 03.04.2013р

Як зазначає позивач, відповідач встановлений договором обов`язок щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі та у передбачений угодою строк не виконав, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД» утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 21985000 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось, згідно з п.1.3, 4.1 договору №515/1 від 03.04.2013р. (в редакції додаткового договору №12 від 26.03.2015р.) строк користування кредитом: по 25.03.2016р. включно. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється не пізніше 25.03.2016р. включно.

Відтак, господарським судом встановлено, що строк повернення кредитних коштів за кредитним договором №515/1 від 03.04.2013р. з урахуванням вказаного додаткового договору настав.

Однак, за твердженнями позивача, позичальником грошові кошти, які було отримано за спірним кредитним договором, у встановлений строк та у повному обсязі повернуто не було, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД» утворилась заборгованість за кредитом в сумі 21985000 грн.

Як вбачається зі змісту банківських виписок Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ТК Кредит» по рахункам №2067.3.01.07801.01, №2062.8.01.07801.01, які відображають кредитні операції та облік заборгованості за спірним кредитним правочином, станом на 18.03.2019р. у відповідача обліковується заборгованість по кредиту у сумі 21985000 грн.

У відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути документи первинного бухгалтерського обліку та інформація з регістрів бухгалтерського обліку, оформлені у відповідності до вимог зазначеного Закону. За приписами ст.9 наведеного Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Бухгалтерський облік є процесом виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень (ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є, окрім іншого, вимогою положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою №254 від 18.06.2003р. Правління Національного Банку України.

За таких обставин, суд приймає наведені вище виписки банку як належні та допустимі докази підтвердження спірної заборгованості за кредитом станом на 18.03.2019р.

В ході дослідження наданих виписок, судом встановлено, що відповідачем протягом дії кредитного договору частково виконувались зобов`язання по поверненню кредиту.

В той же час, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ТК Кредит», відповідачем під час розгляду справи не представлено.

Згідно із ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Керуючись викладеним, суд зазначає про доведеність заборгованості відповідача за кредитним договором №515/1 від 03.04.2013р. в обсязі та на умовах, визначених в позовній заяві та відсутність переконливих доводів та доказів, якими спростовуються обставини, встановлені судом.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги всі наявні в матеріалах справи документи, з огляду на умови кредитного договору №515/1 від 03.04.2013р. та укладених на виконання вказаного правочину додаткових договорів, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД» перед Публічним акціонерним товариством комерційного банку «ТК Кредит» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21985000 грн.

При цьому, з огляду на те, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги про стягнення частини заборгованості за кредитним договором №515/1 від 03.04.2013р. підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 130000 грн.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1950 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромтехснаб ЛТД» (86406, Донецька область, м.Єнакієве, вул.Марата, буд.2, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ТК Кредит» (01054, м.Київ, вул.Дмитрівська, буд.18/24, ) частину заборгованості за кредитним договором №515/1 від 03.04.2013р. у розмірі 130000 грн, а також судовий збір у сумі 1950 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2019р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця