ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.06.2019 р. справа № 914/1048/19

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БКФ Грандбуд»

до відповідача Приватного підприємства «Інтер-Галич-Фасад»

про стягнення 751856,51 грн.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БКФ Грандбуд» до відповідача Приватного підприємства «Інтер-Галич-Фасад» про стягнення 751856,51 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Звертаючись до суду із позовною заявою, позивачем було заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору. У поданому клопотанні зазначено, що станом на сьогодні позивачем проводиться претензійна робота ще з кількома боржниками, що мають значну заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «БКФ Грандбуд».

Як зазначив позивач у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, в результаті невиконання відповідачем та іншими боржниками своїх зобов`язань (загальна сума заборгованості яких складає кілька мільйонів гривень), Товариство з обмеженою відповідальністю «БКФ Грандбуд» знаходиться у важкому фінансовому стані та фактично на межі банкрутства.

Як результат, за відсутності прибутків, позивач стверджує, що не має фінансової можливості сплатити суму судового збору, яка складає 11277,85 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви не долучено ані документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, ані документів, які б могли підтвердити підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, за наявності таких.

Таким чином, не долучивши до позовної заяви вказаних документів, позивачем було порушено вимоги пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 та частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003)», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у пункті 5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено ряд копій документів. Однак вказані копії додатків до позовної заяви, що пронумеровані та прошнуровані всього на 49 аркушах з відміткою «Згідно з оригіналом», із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, не містять відмітки про дату їх засвідчення.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов?язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачем порушено вимоги частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки долучені до позовної заяви копії документів, не можуть вважатися доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу, оскільки ці документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Також суд доводить до відома позивача, що відповідно до пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається із поданих матеріалів, ні у позовній заяві, ні у доданих до неї документах не міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (розрахунок судового збору та розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи), які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що є порушенням вимог пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 та частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 91, 123, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.