ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Дніпро Справа № 908/2503/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Селянського (фермерського) господарства "Аріель"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2019 р.

( суддя Мірошниченко М.В., м. Запоріжжя, повний текст підписано 01.04.2019 р.)

у справі

за позовом Селянського ( фермерського ) господарства "Аріель"

( с. Широке Вільнянського району Запорізької області )

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

( м. Запоріжжя )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 ( м. Запоріжжя );

2. ОСОБА_2 ( м. Генічеськ, Херсонська обл. );

3. ОСОБА_3 ( м . Запоріжжя );

4. ОСОБА_4 ( м . Запоріжжя );

5. ОСОБА_5 ( м. Запоріжжя );

6. ОСОБА_6 ( с . Комишуваха, Оріхівський район, Запорізька обл.);

7. ОСОБА_7 ( с .Підгірне , Новомиколаївський район, Запорізька обл .);

8. ОСОБА_8 ( м. Запоріжжя );

9. ОСОБА_9 ( м. Вільнянськ, Запорізька обл. );

10. ОСОБА_10 ( м. Вільнянськ, Запорізька обл. );

11. ОСОБА_32 ( м. Запоріжжя ).

про поновлення договору оренди земельної ділянки-

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Аріель" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просило поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого 03.07.2008 р. у ЗРФ ЦДКЗ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04, на десять років та визнати поновленим договір оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрований 03.07.2008 р. у ЗРФ ЦДКЗ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 04, на десять років шляхом укладення додаткової угоди у наведеній редакції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.03.2019 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Селянське ( фермерське ) господарство "Аріель" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 26.03.2019 р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та таким що ухваленне судом при неповно з`ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи та характеру спірних правовідносин.

Скаржник наголошує на тому, що підстави відмови у поновленні договору оренди землі із певним переліком обов`язкових дій його сторін за ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», чітко регламентовані та є вичерпними. Також, суд першої інстанції не врахував, що поведінка Відповідача в частині ігнорування ним вимог положень ч. 5 ст. 33 Закону, а саме відсутність пропонування Позивачу своєї редакції істотних умов не є добросовісною.

Водночас, на думку Скаржника, заперечення Орендодавця повинні гуртуватись на: непогоджені Орендарем запропонованих саме Орендодавцем істотних умов Договору (щодо визначення яких він має надані законом повноваження); невідповідності листа - повідомлення та проекту додаткової угоди вимогам закону. У іншому випадку, заперечення Орендодавця у поновленні Договору викладені у листі - повідомленні від 19.04.2018 p., де він стверджувально зазначає що «Договір буде вважатися припиненим з 04.07.2018 р.» не можна вважати добросовісною поведінкою в розумінні даної норми Закону. Така правова позиція цілком підтверджується висновками викладеними у п. 5.5 постанови Верховного Суду від 10.09.2018 р. у справі № 920/739/17.

При цьому Скаржник зазначає, що протягом всього часу реалізації положень ч.ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» Позивач, на відміну від Відповідача діяв добросовісно, а тому не міг втратити переважного права на оренду земельної ділянки, як то зазначає суд першої інстанції. Відповідь Відповідача від 02.08.2018 р. на лист - повідомлення позивача 02.07.2018 р. ( вх. від 02.07.2018 р. ) не можна вважати запереченням в розумінні ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», так як застосування положень ч. ч. 1-5 та ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в процесі поновлення договору оренди є взаємовиключними та не можуть одночасно застосовуватись до спірних правовідносин.

Відтак, на думку Скаржника, при розгляді спору судом першої інстанції були не вірно застосовані ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не були застосовані положення ст. 3 ЦК України, ст. 23 ГК України, положення рішення сьомого скликання шістнадцятої (позачергової) сесії Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 11.02.2017 р. № 2 «Про встановлення ставок земельного податку та орендної плати за земельні ділянки розташованих на території Максимівської сільської ради» та положення п. 5.2. ст. 5, п. 10.2-1 ст. 10. п. 10.2-1 та п. 10.3. ст. 10. п. 12.3.5., ст.12. ПК України.

Від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Головне управління посилається на те, що пролонгація та укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 28.05.2008 р., відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» неможлива, оскільки змінились істотні умови цього договору, а саме: розмір земельних ділянок та її кадастрові номери. Згідно даних публічно-кадастрової карти, на сьогодні вже не існує кадастрового номера з відповідною площею земельної ділянки яка була предметом договору оренди землі від 28.05.2008 р. Так замість кадастрового номеру НОМЕР_6, площею 22,2068 га існують наступні кадастрові номера та площі: НОМЕР_4 площею 2 га, НОМЕР_5 площею 2 га, НОМЕР_7 площею 2 га, НОМЕР_1 площею 2 га.

Як зазначає Головне управління наведене відбулось у зв`язку з тим, що після того як закінчився термін дії договору оренди земельної ділянки від 28.05.2008 р. укладеного між Вільнянською РДА та С(Ф)Г «Аріель», до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернулися громадяни ОСОБА_13 , ОСОБА_14, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ., ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 і розпочали реалізацію свого законного права на отримання земельних ділянок розміром 2 га для ведення особистого селянського господарства. Враховуючи те, що земельні ділянки площею по 2 га з кадастровими номерами НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_7, НОМЕР_8 входять до складу спірної земельної ділянки загальною площею 22,2068 га, вищенаведені охоронювані законом інтереси осіб та їх права можуть бути захищені лише шляхом встановлення судом підстав для відмови в задоволенні вимог Позивача про визнання поновленим спірного договору землі.

Таким чином, на думку Відповідача, враховуючи що ОСОБА_13 , ОСОБА_21, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22, ОСОБА_24, ОСОБА_19, ОСОБА_10, ОСОБА_20 є законними набувачами права власності на спірну земельну ділянку, це право має бути захищено.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського ( фермерського ) господарства "Аріель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2019 р. у справі № 908/2503/18. Розгляд скарги призначено в судове засідання на 30.05.2019 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.05.2019 р. у справі № 908/2503/18 оголошено перерву до 11.06.2019 р.

Представник третіх осіб ( ОСОБА_35, ОСОБА_36 ) у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Інші треті особи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку представника, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників вказаних третіх осіб.

У судовому засіданні 11.06.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 28.05.2008 р. між Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області ( Орендодавець ) та Селянським ( фермерським ) господарством "Аріель" ( Орендар ) укладений договір оренди землі, згідно п. 1 якого Орендодавець, відповідно до розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області від 17.07.2007 р. № 506, передає, а Орендар приймає в строкове платне користування із земель сільськогосподарського призначення земельну ділянку, яка знаходиться на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 22,2069 га ріллі із земель запасу на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області; кадастровий номер НОМЕР_2.

Згідно п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 266 720,00 грн.

П. 9 договору оренди землі сторони визначили, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 300 грн. за 1 гектар на рік.

Відповідно до п. 14 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно п. 19 договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 5-денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі.

Строк дії договору встановлений у п. 8, за приписами якого договір укладено строком на 10 років з моменту набуття чинності договору після державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

П. 33 договору сторони визначили, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Згідно п. 34 договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; виникнення необхідності виділити в натурі земельну частку пай громадянину(ам) при наявності рішення суду про це, яке вступило в законну силу; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації ( п. 40 договору ).

Договір оренди земельної ділянки від 28.05.2008 р. зареєстрований у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 04 від 03.07.2008 р. Договір 28.05.2008 р. посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області Дмитрієвою Н.П., за реєстровим № 4-1541.

Земельна ділянка передана Орендарю Орендодавцем , про що складений акт прийому-передачі земельної ділянки (без зазначення дати складення акту).

Також у матеріалах справи мається копія акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі.

З 01.01.2013 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VI від 06.09.2012 р., відповідно до якого до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

На території Запорізької області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку № 2 даної постанови, Головне управління Держземагенства у Запорізькій області реорганізовано в Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Згідно з п.п. 1, 4. Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 р. № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 р. за № 1391/29521) Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, як встановлено судом першої інстанції, після укладення між Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області ( Орендодавцем ) та Позивачем ( Орендарем ) договору оренди землі та станом на час закінчення терміну, на який його було укладено, відбулись зміни в чинному законодавстві. І, як наслідок, через таку зміну змінився й Орендодавець земельної ділянки за договором оренди землі, яким на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (відповідач у справі).

З метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі, Позивач ( у строк, встановлений п. 8 договору оренди № 04 ) звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-повідомленням від 15.03.2018 р., відповідно до якого просив поновити договір оренди земельної ділянки на той же строк та на тих же умовах. До листа-повідомлення було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 28.05.2008 р.

Згідно проекту додаткової угоди, доданого до листа - повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., Орендар запропонував: поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04, на десять років (пункт 1 додаткової угоди); всі інші умови вищевказаного договору, не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними (пункт 2 додаткової угоди); ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від 28.05.2008 року, зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04.

Лист з проектом додаткової угоди отриманий Відповідачем 23.03.2018 р. Листом-повідомленням від 19.04.2018 р. вих. № 27-8-0.6-3318/2-18 Відповідач заперечив проти поновлення (продовження) договору оренди землі від 28.05.2008 р. та укладення додаткової угоди до нього, зазначивши, що у зв`язку з цим договір буде вважатися припиненим 04.07.2018 р. Вказав, до відповідно до вимог Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 р. № 413, встановлено, що під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду, територіальні органи Держгеокадастру повинні встановлювати строк дії оренди 7 років та розмір орендної плати не нижче 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно листа Держгеокадастру України від 05.07.2017 р. рекомендовано поновлювати договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, наданих в оренду на безконкурентних засадах із встановленням максимальної відсоткової ставки орендної плати, визначеної Податковим кодексом України. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не погоджує запропонованої СФГ "Аріель" умови договору, викладені в листі-повідомленні про поновлення договору оренди землі, у частині поновлення договору на 10 років. У договорі оренди землі від 28.05.2008 р. встановлено розмір орендної плати на рівні 2,5% від нормативної грошової оцінки. Згідно проекту додаткової угоди до договору оренди землі, СФГ "Аріель" пропонується залишити без змін, у тому числі розмір орендної плати. При цьому, за результатами проведення земельних торгів, орендна плата могла б бути значно більшою. Також вказав, що заява та документи, подані СФГ "Аріель", не містять відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обов`язків за умовами договору в частині сплати орендної плати. Не надано документів на підтвердження проведення агрохімічної паспортизації земельної ділянки. У зв`язку з викладеним, переважне право на поновлення договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого 03.07.2008 р. № 04 припиняється згідно ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Вказав про необхідність виконання СФГ "Аріель" умов договору та Закону України "Про оренду землі" щодо повернення земельної ділянки.

Листом від 03.05.2018 р. "Щодо початку процедури переговорів (домовленостей) у процесі поновлення договору оренди землі" (отриманий відповідачем 04.05.2018 р.), відповідно до якого, для більш детального вивчення законності запропонованих орендодавцем у відповіді умов та зазначених вимог, з метою прийняття подальшого рішення на захист прав та законних інтересів суб`єкта даного звернення чи/або поновлення договору на запропонованих Орендодавцем умовах, Позивач просив направити на його адресу такі документи: копію листа Держгеокадастру України від 05.07.2017 р. № 22-28-0.13-10489/2-17; довідку з інформацією про нормативну грошову оцінку одиниці площі ріллі по Запорізькій області (середню, тощо); копію регуляторного акту (наказ, положення, тощо), яким регулюються правовідносини ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із суб`єктами господарювання по встановленню розміру орендної плати за користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності у разі поновлення договорів оренди землі; 3 примірника проекту додаткової угоди до вищезазначеного договору оренди землі на запропонованих умовах (підписаного з боку орендодавця). Позивач повідомив, що даний лист не є відмовою від переважного права на поновлення договору оренди землі чи відмовою від запропонованих орендодавцем умов, які до часу закінчення строку договору оренди можуть перебувати на стадії узгодження шляхом вчинення переговорної процедури між сторонами договору, та/або у разі недосягнення згоди по яких спір може бути переданий на вирішення суду.

Листом від 14.05.2018 р., який отриманий Відповідачем 15.05.2018 р., Позивач надав належним чином завірену копію рішення Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 11.02.2017 р. № 2 "Про встановлення ставок земельного податку та орендної плати за земельні ділянки розташованих на території Максимівської сільської ради". Просив врахувати дане рішення як регуляторний акт, обов`язковий до виконання у процедурі поновлення договорів оренди землі.

Листом від 04.06.2018 р. вих. № Т-380-274/6-18 (на лист від 03.05.2018 р.) Відповідач повідомив, що Головним управлінням, як Орендодавцем, лист господарства про поновлення договору оренди землі був розглянутий та Орендарю направлений лист-повідомлення про прийняте рішення, а саме про заперечення в поновленні договору оренди землі, що узгоджується з нормами Закону України "Про оренду землі".

У листі-повідомленні від 02.07.2018 р., який отриманий вВдповідачем 02.07.2018 р., Позивач зазначив, що у зв`язку з наявністю діючого рішення Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 11.02.2017 р. № 2 розмір орендної плати за землю повинен бути встановлений на рівні 4% від її нормативної грошової оцінки. Так як позивач не отримав підписаних відповідачем проектів додаткових угод щодо поновлення договору оренди з урахуванням вказаного рішення, направляє для підписання три проекти додаткової угоди до договору оренди про поновлення його терміну дії з зазначеним відповідно до рішення відсотковим розміром орендної плати за користування земельною ділянкою.

Згідно проекту додаткової угоди до вказаного листа - повідомлення, Орендар запропонував: поновити термін дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04, на десять років ( п. 1 додаткової угоди); у п. 9 договору слова та цифри: " 300 (триста) гривень 00 копійок" замінити словами та цифрами: " 4 відсотка від їх нормативної грошової оцінки" ( п. 2 додаткової угоди ); всі інші умови вищевказаного договору, не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними ( п. 3 додаткової угоди ); ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від 28.05.2008 р., зареєстрованого у ЗРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2008 р. за № 04.

Відповідач листом-повідомленням від 02.08.2018 р. вих. № 27-8-0.6-5105/2-18 повідомив, що строк дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. ( зареєстрований 03.07.2008 р. № 0 4) сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 22,2068 га, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області закінчився 04.07.2018 р. З посиланням на ст. 33 Закону України "Про оренду землі" повідомив Позивача про заперечення у поновленні договору оренди землі від 28.05.2008 р. Також зазначив про обов`язок Орендаря відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі" повернути орендодавцем земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Судом також встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області були видані накази від 13.11.2018 р. № № 8-2039/15-18-СГ, 8-2041/15-18-СГ, 8-2037/15-18-СГ, 8-2033/15-18-СГ, 8-2032/15-18-СГ, 8-2036/15-18-СГ, 8-2031/15-18-СГ, 8-2038/15-18-СГ, 8-2043/15-18-СГ, 8-2034/15-18-СГ, 8-2035/15-18-СГ, якими надані дозволи ОСОБА_37, ОСОБА_27, ОСОБА_38, ОСОБА_28, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45 (треті особи без самостійних вимог у справі) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населених пунктів) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га; цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 11.12.2018 р. № № 8-2172/15-18-СГ, 8-2175/15-18-СГ, 8-2177/15-18-СГ, 8-2170/15-18-СГ, затверджені розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , для ведення особистого селянського господарства на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту та передано вказаним громадянам земельні ділянки загальною площею 2,0000 га кожна (кадастрові номери НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_7, НОМЕР_8).

Згідно листа Відділу у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.12.2018 р. вих. № 0-8-0.26-7327/105-18 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6 була перенесена до архівного шару шляхом поділу вказаної вище земельної ділянки. Підставою для формування нових земельних ділянок шляхом поділу вказаної ділянки виявились проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, дозвіл на розробку яких був наданий Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області.

У відповідності до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр", п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Як зазначив Відповідач, згідно даних публічно-кадастрової карти на час розгляду судом першої інстанції дійсної справи вже не існує кадастрового номеру з відповідною площею земельної ділянки, яка була предметом договору оренди землі від 28.05.2008 р. Замість кадастрового номеру НОМЕР_3 площею 22,2068 га існують такі кадастрові номери та площі: НОМЕР_4 площею 2 га, НОМЕР_5 площею 2 га, НОМЕР_7 площею 2 га, НОМЕР_8 площею 2 га.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких містяться в матеріалах справи, земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12,НОМЕР_13, НОМЕР_8, НОМЕР_7, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , належать на праві приватної власності ОСОБА_30 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_20, ОСОБА_10 відповідно. Підставами виникнення права власності зазначено накази Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність".

Отже, встановлені судом обставини свідчать про відсутність на час розгляду справи по суті земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_16 площею 22,2068 га та відповідно зміни межі земельної ділянки, яка була об`єктом оренди договору оренди землі від 28.05.2008 р.

В основу оскаржуваного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Аріель" покладено висновок місцевого господарського суду, що договір оренди землі від 28.05.2008 р. ( зареєстрований 03.07.2008 р. за № 04 ) припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено - 04.07.2018 р. Поновлення терміну дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. та укладення додаткової угоди до вказаного договору відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" неможливо, оскільки змінились істотні умови цього договору, а саме: об`єкт оренди. Зміна фактичної площі і межі земельної ділянки у зв`язку з поділом земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6 та присвоєнням утвореним земельним ділянкам нових кадастрових номерів після закінчення терміну договору унеможливлює пролонгацію даного договору оренди землі у порядку, передбаченому ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки такі зміни мають наслідком укладення договору оренди земельної ділянки з дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Разом з цим, суд дійшов висновку про наявність у третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ( фізичних осіб ) охоронюваного законом інтересу щодо реалізації права на отримання у власність частини спірної земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором оренди землі, тому до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічна умова закріплена сторонами у п. 34 договору оренди землі від 28.05.2008 р.

Договір оренди землі від 28.05.2008 р. (зареєстрований 03.07.2008 р. за № 04) укладений на 10 років, тобто по 04.07.2018 р.

Ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка підлягає застосування у спірних правовідносинах, регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч. 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Позивач, маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, направив Відповідачу відповідний лист-повідомлення, до якого додав проект додаткової угоди.

Згідно листа сільського голови Максимівської сільської ради від 23.03.2018 р. вих. № 4-1 з моменту передачі у 2008 році в оренду СФГ "Аріель" земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_6 всі умови договору, зазначені у п. 30 договору, Орендарем виконувалися належним чином без порушень. Земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням, орендна плата за використання земельної ділянки сплачувалась своєчасно без порушень строку сплати, в повному обсязі перераховувалась до місцевого бюджету. Від власників суміжних ділянок скарг та нарікань на порушення їх прав до сільської ради не надходило. На даний час СФГ "Аріель" використовує земельні ділянки згідно чинного земельного законодавства, заборгованості по сплаті орендної плати станом на 01.03.2018 р. не має. Згідно листа Вільнянського управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 02.05.2018 р. вих. № 401/10/08-06-07 заборгованість по орендні платі за земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_6 станом на 01.05.2018 р. відсутня. Позивачем до матеріалів справи долучені копії платіжних документів щодо сплати орендних платежів за період: 2016-2018 р.р.

Разом з тим, листом-повідомленням від 19.04.2018 р. вих. № 27-8-0.6-3318/2-18 ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області заперечено у поновленні (продовженні) договору оренди землі від 28.05.2008 р. та укладенні додаткової угоди до нього, вказано, що договір буде вважатися припиненим 04.07.2018 р. Листом від 04.06.2018 р. Відповідачем повторно повідомлено Позивача про прийняте рішення, а саме про заперечення в поновленні договору оренди землі.

Відтак, додаткової угоди про поновлення договору оренди землі між сторонами в справі укладено не було.

Ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди землі, а саме у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Як слушно зауважив суд першої інстанції договір оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід зазначити, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно з цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі" і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 цієї статті.

Якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися з вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі № 594/376/17-ц та у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 р. у справі № 920/739/17.

Як слідує з матеріалів справи, незважаючи на відмову Відповідача у поновленні договору оренди землі, листом-повідомленням від 02.07.2018 р., отриманим Відповідачем 02.07.2018 р., тобто за два дні до закінчення строку дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., Позивач просив підписати додаткову угоду про поновлення вказаного договору оренди, при цьому у додатковій угоді виклав пункт 9 договору в іншій редакції.

Відповідач листом від 02.08.2018 р. вих. № 27-8-0.6-5105/2-18, тобто протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, посилаючись на ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", повідомив Позивача про своє заперечення у поновленні договору оренди землі від 28.05.2008 р.

Таким чином, Відповідач як Орендодавець заперечував проти поновлення договору оренди землі, як до закінчення строку дії договору оренди землі від 28.05.2008 р., так і протягом одного місяця після закінчення його строку дії, письмово повідомивши про це Позивача.

Натомість суд встановив, відсутність на час розгляду справи по суті земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_16 площею 22,2068 га та відповідно зміни межі земельної ділянки, яка була об`єктом оренди договору оренди землі від 28.05.2008 р., а також наявність у третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача (фізичних осіб) охоронюваного законом інтересу щодо реалізації права на отримання у власність частини спірної земельної ділянки.

Водночас, враховуючи, що заходи щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_8, НОМЕР_7, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_4, НОМЕР_5, є чинними, відомості щодо оскарження та скасування цих заходів відсутні, поновлення прав Позивача шляхом визнання Договору оренди укладеним та укладеною додаткової угоди про поновлення Договору оренди потребуватиме об`єднання земельних ділянок, утворених за наслідками поділу, та створення земельних ділянок зі складу існуючих ділянок, які вже сформовані як об`єкти цивільних прав, що не може бути вирішено в межах цього позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018р. у справі № 922/2383/16).

Таким чином, у зв`язку з поділом земельних ділянок, які були предметом Договору оренди, та формуванням інших земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери, об`єктивно відбулась зміна меж земельних ділянок та їх площі, припинилось існування цих земельних ділянок в дійсних межах, що унеможливлює ефективний захист прав Позивача шляхом поновлення Договору оренди, укладення додаткової угоди про поновлення Договору оренди (постанова Верховного Суду від 18.12.2018 р. у справі № 912/1616/18).

Крім того відповідно до ч. 12 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

З огляду на викладене апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що поновлення терміну дії договору оренди землі від 28.05.2008 р. та укладення додаткової угоди до вказаного договору відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" неможливо.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Аріель" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2019р. у справі № 908/2503/18 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний тест складено 12.06.2019 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд