ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. Справа № 911/874/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради

про стягнення 2 765 190,79 грн.

За участю представників:

від позивача Поліщук В.О.;

від відповідача Нурищенко С.В.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулося з позовом до Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (далі - відповідач) про стягнення 2 765 190,79 грн заборгованості, з яких: 1 950 320,25 грн основного боргу за поставлений згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 природний газ, 284 681,50 грн пені, 432 241,59 грн інфляційних втрат та 97 947,45 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 позовну заяву передано до розгляду головуючому судді Горбасенку П.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/874/19, призначено підготовче засідання на 19.04.2019.

16.04.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 158 від 15.04.2018 (вх. № 7652/19 від 16.04.2019), згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач повністю оплатив суму основного боргу у розмірі 1 950 320,25 грн. Також представник відповідача просив суд зменшити розмір пені на 90 відсотків у зв`язку з негативним майновим станом відповідача. Вказаний відзив прийнято судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.04.2019 розгляд справи відкладено на 24.05.2019.

13.05.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив № 14/4-1424В від 10.05.2019 (вх. № 9182/19 від 13.05.2019), згідно якої останній підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій у повному обсязі. Дана відповідь на відзив прийнята судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.05.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/874/19, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 07.06.2019.

У судовому засіданні 07.06.2019 представник позивача повністю підтримав задоволення позовних вимог та заперечив проти зменшення штрафних санкцій, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд зменшити розмір пені на 90 відсотків, у зв`язку з негативним майновим станом відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промови (заключні слова) представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник) та Комунальним підприємством «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (Споживач) укладено договір постачання природного газу № 1840/1617-БО-17, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач оплатити його на умовах договору.

Згідно п. 3.4. договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п.п. 5.2., 5.5. договору ціна за 1 000 куб. метрів газу за договором з 01 жовтня 2016 року становить 5 916 грн, крім того податок на додану вартість (20 %) 1 183,20 грн. До сплати за 1 000 куб. метрів природного газу з ПДВ 7 099,20 грн. Загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 12.1. договору договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

28.10.2016, 22.11.2016, 30.12.2016, 23.01.2017 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник) та Комунальним підприємством «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (Споживач) укладено додаткові угоди № 1, № 2, № 3, № 4 до договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, згідно яких сторони домовились викласти пункт 5.2 договору в наступній редакції: « 5.2. Ціна за 1 000 куб. м. природного газу за цим договором з 23.12.2016 становить 4 942 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. До сплати за 1 000 куб.м. природного газу з ПДВ 5 930,40 грн.

Суд встановив, що позивачем, на виконання п. 1.1. договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року поставлено, а відповідачем прийнято від позивача природний газ на загальну суму 2 727 923,41 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016 та 31.12.2016, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідач свої зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплативши позивачу до моменту відкриття провадження у справі (02.04.2019) 2 727 923,41 грн з простроченням строку, встановленого п. 6.1. договору, що підтверджується випискою по операціях підприємств, наданою НАК «Нафтогаз України», платіжним дорученням № 2 від 22.10.2018 на суму 1 950 320,25 грн та банківською випискою, копії яких наявні в матеріалах справи, внаслідок чого на момент відкриття провадження у справі (02.04.2019) та прийняття судового рішення борг відповідача перед позивачем за поставлений згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 природний газ відсутній.

Предметом позову є вимоги про стягнення 1 950 320,25 грн основного боргу за поставлений згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 природний газ, 284 681,50 грн пені, 432 241,59 грн інфляційних втрат та 97 947,45 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивачем, на виконання п. 1.1. договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року поставлено, а відповідачем прийнято від позивача природний газ на загальну суму 2 727 923,41 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016 та 31.12.2016, копії яких наявні в матеріалах справи; відповідач свої зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплативши позивачу до моменту відкриття провадження у справі (02.04.2019) 2 727 923,41 грн з простроченням строку, встановленого п. 6.1. договору, що підтверджується випискою по операціях підприємств, наданою НАК «Нафтогаз України», платіжним дорученням № 2 від 22.10.2018 на суму 1 950 320,25 грн та банківською випискою, копії яких наявні в матеріалах справи, внаслідок чого на момент відкриття провадження у справі (02.04.2019) та прийняття судового рішення борг відповідача перед позивачем за поставлений згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 природний газ відсутній.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення 1 950 320,25 грн основного боргу за поставлений згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 природний газ.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, позивачем за період з 26.11.2016 по 25.05.2017 нарахована пеня в сумі 284 681,50 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.2. договору сторонами погоджено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевикладене, періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені та відсутність заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 26.11.2016 по 25.05.2017 становить загалом 363 694,91 грн. Відтак, вимога про стягнення 284 681,50 грн пені є обгрунтованою, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

Також представником відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 90 %.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ст. 233 Господарського кодексу України).

Аналогічне право суду визначено у ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що прострочення, за яке нараховано пеню погашено повністю.

Відповідач пояснив, що основним джерелом коштів комунального підприємства є надходження грошових коштів від споживачів, серед яких є бюджетні установи та організації, розрахунки яких залежать від бюджетного фінансування. Відповідач перебуває у тяжкому фінансовому становищі, станом на 01.05.2019 дебіторська заборгованість населення становить 9 899,5 тис. грн.

Також, суд враховує, що значна частина нарахувань складаються з нарахувань за незначні періоди прострочення, інших грошових коштів для виконання договору у відповідача не було, що підтверджується наданими суду звітом про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємств від надання послуг теплопостачання за січень грудень 2018 р., звітом про фінансові результати за 2018 р., реєстром бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 22.10.2018 № 1, планом асигнувань на 2018 рік та довідкою КП «Києво-Святошинська тепломережа» № 203 від 23.05.2019. Наведені обставини свідчать про відсутність факту завдання позивачу значних збитків.

Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач повністю розрахувався за отриманий природний газ, норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, договору, кризові явища у вітчизняній економіці, зважаючи на специфіку діяльності відповідача, тяжкий фінансовий стан останнього, а також те, що відповідачем є комунальне підприємство, з метою виконання судового рішення, суд вирішив зменшити розмір пені на 90 %, до 28 468,15 грн пені.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язання за договором постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, позивачем за період з 26.11.2016 по 30.04.2018 нараховано 432 241,59 грн інфляційних втрат та 97 947,45 грн 3 % річних за період з 26.11.2016 по 23.05.2018.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, арифметично вірний розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за період з 26.11.2016 по 30.04.2018 та 3 % річних, нарахованих за період з 26.11.2016 по 23.05.2018 складає 432 241,59 грн. інфляційних втрат та 97 947,45 грн 3 % річних за період з 26.11.2016 по 23.05.2018. Відтак, вимоги про стягнення з відповідача 432 241,59 грн. інфляційних втрат та 97 947,45 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 28 468,15 грн пені, 432 241,59 грн інфляційних втрат та 97 947,45 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради про стягнення 2 765 190,79 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Незалежності, буд. 9; ідентифікаційний код 23576122) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 20077720) 28 468 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят вісім гривень) 15 коп. пені, 432 241 (чотириста тридцять дві тисячі двісті сорок одну гривню) 59 коп. інфляційних втрат, 97 947 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот сорок сім гривень) 45 коп. 3 % річних та 12 223 (дванадцять тисяч двісті двадцять три гривні) 06 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 11.06.2019.

Суддя П.В.Горбасенко