ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"13" червня 2019 р. Cправа № 902/467/19

Суддя господарського суду Вінницької області Колбасов Ф.Ф., розглянувши матеріали у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до начальника Управління у справах національностей та релігії Вінницької облдержадміністрації Салецького Ігоря Олександровича вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21050 )

про скасування наказу №39 від 02.04.2019 р. начальника Управління у справах національностей та релігії Вінницької облдержадміністрації Салецького Ігоря Олександровича "Про реєстрацію статуту релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної Церкви в с. Новоживотів Оратівського району (у новій редакції)", -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2019 р. ОСОБА_1 подав до Господарського суду Вінницької області позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказу №39 від 02.04.2019 р. начальника Управління у справах національностей та релігії Вінницької облдержадміністрації Салецького Ігоря Олександровича "Про реєстрацію статуту релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної Церкви в с. Новоживотів Оратівського району (у новій редакції)".

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення відповідача у вигляді оскаржуваного наказу ухвалено з порушенням чинного законодавства та положень статуту релігійної громади, яке потягло за собою порушення права позивача на вільну зміну конфесійної приналежності.

До позовної заяви також додані разом з іншими документами заяви про витребування доказів та про залучення третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог.

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду. При цьому зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 р. № 9-зп слідує, що не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

З поділу системи судів загальної юрисдикції за принципом спеціалізації випливає поняття цивільної юрисдикції, під якою розуміється компетенція суду щодо вирішення справ у порядку цивільного судочинства.

Судова юрисдикція - це розмежування компетенції між загальними, господарськими та адміністративними судами. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. Основними критеріями визначення юрисдикції спорів є характер (предмет) правовідносин, що виникли між сторонами та суб`єктний склад правовідносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем у даному спорі є фізична особа ОСОБА_3 , відповідачем посадова особа ОСОБА_4 .

Пунктом 2 ч. 2 ст. 55 ГПК України визначено, що суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Оскільки ОСОБА_3 , як свідчать позовні матеріали, не є суб`єктом господарювання, а виступає як фізична особа, то подана позовна заява не підлягає розгляду в господарському суді.

При цьому, спір у даній справі, враховуючи зміст заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, стосується дій осіб, які скликали парафіяльні збори, прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади та подали відповідну заяву та документи відповідачеві, що стало наслідком прийняття наказу, який оскаржує позивач. Разом з тим, даний спір не випливає з корпоративних правовідносин, а є спором про право цивільне.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на вказане, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Про відмову у відкритті провадження у справі, не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви, постановлюється ухвала. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановляння в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу (ч. 3 ст. 175 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.175 ГПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.6 ст.175 ГПК України).

За приписами ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами, як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Враховуючи наведене, вказаний спір віднесений до юрисдикції загальних судів.

Слід також зазначити, що віднесення даного спору до юрисдикції загальних судів відповідає змісту ч. 2 ст. 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", відповідно до якої рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації із зазначенням підстав відмови може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

Суд при цьому наголошує, що як слідує із доданої до матеріалів позовної заяви копії ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. у справі №120/1309/19-а, аналогічний позов з тими самими вимогами перебував у провадженні зазначеного суду. Провадження у справі було закрито з підстав неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

При цьому даною ухвалою позивачу було роз`яснено, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільної юрисдикції.

Дійшовши висновку про відмову у прийнятті позовної заяви суд також зважає на практику Європейського суду з прав людини, яка згідно із ч. 4 ст. 11 ГПК України підлягає застосуванню судом при розгляді справ як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Реалізація права на суд залежить як від інституційних та організаційних чинників, так і від особливостей здійснення окремих судових процедур.

У п. 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Аадам ІІ проти Німеччини" зазначено, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоч остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що це вже спотворює саму суть цього права.

Слід також звернути увагу на іншу складову закріпленого у статті 6 Конвенції права - вимогу щодо законності суду, тобто суду, встановленого законом. Це поняття включає організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції) складову. Порушення під час визначення юрисдикції суду безумовно призводить до порушення права на справедливий суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2018 р. у справі № 820/5586/16).

З огляду на вказане, відмова господарського суду в прийнятті даної позовної заяви не суперечить ч.3 ст. 124 Конституції України, оскільки це не позбавляє позивача права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб і в порядку встановленому Конституцією України та законами України, зокрема подання відповідної позовної заяви до суду іншої юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, за відсутності відповідного клопотання позивача, суд не вирішує питання щодо повернення йому судового збору відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Окрім того, суд зазначає, що у зв`язку з прийняттям судом даної ухвали про відмову у відкритті провадження за означеним позовом, додані до нього заяви про витребування доказів та про залучення третьої особи повертаються заявнику без розгляду у складі матеріалів позовної заяви.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст.ст. 232, 233, 234, 235, 240, 242, 243, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. У відкритті провадження у справі № 902/467/19 за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління у справах національностей та релігії Вінницької облдержадміністрації Салецького Ігоря Олександровича про визнання протиправним та скасування наказу №39 від 02.04.2019 р. "Про реєстрацію статуту релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної Церкви в с.Новоживотів Оратівського району (у новій редакції)".- відмовити.

2. Роз`яснити ОСОБА_1, що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

3. Позовну заяву від 11.06.2019 р. (вх. № 480/19 від 11.06.2019 р.) на 9-ти аркушах разом з доданими матеріалами повернути позивачу.

4. Копію позовної заяви від 11.06.2019 р. (вх. № 480/19 від 11.06.2019 р.) долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

5. Примірник ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 13.06.2019 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Ухвалу складено - 13.06.2019 року.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу вул . Хмельницьке шосе , 7, м.Вінниця, 21050)