ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019м. ДніпроСправа № 904/765/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 501 975 грн. 01 коп. за договором поставки від 23.01.2017 № 3786-ПУ-УМТС

Представники:

від позивача: Якубук М.В., посвідчення адвоката № 1375 від 08.06.2018, адвокат;

від відповідача: Скиба О.С., посвідчення адвоката № 993 від 16.10.2018, адвокат;

вільний слухач: ОСОБА_1 .

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заборгованість у розмірі 524 415 грн. 32 коп., з яких: 448 806 грн. 24 коп. - основний борг, 22 440 грн. 31 коп. - пеня, 14 263 грн. 53 коп. - 3% річних, 38 905 грн. 24 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору поставки від 23.01.2017 № 3786-ПУ-УМТС.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині повної та своєчасної оплати поставленої позивачем продукції.

Ухвалою господарського суду від 04.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 28.03.2019.

19.03.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заявив про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені в розмірі 22 440 грн. 31 коп., а також заявив клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який є представником позивача. Відповідач зазначає, що до позовної заяви не подано доказів оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідач вважає, що наявні в позовній заяві "Опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом" із вказаним гонораром у розмірі 5 000 грн. 00 коп. та "Опис робіт (наданих послуг), пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги" із вказаним гонораром у розмірі 16 000 грн. 00 коп. не відповідають обґрунтуванню співмірності, зазначеній у ст. 126 ГПК України.

28.03.2019 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 501 975 грн. 01 коп., з якої: 448 806 грн. 24 коп. - основний борг, 14 263 грн. 53 коп. - 3% річних, 38 905 грн. 24 коп. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду від 28.03.2019 підготовче засідання відкладене на 16.04.2019, у зв`язку із неявкою представника відповідача та необхідністю надання сторонами витребуваних судом документів.

01.04.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій погодився з твердженням відповідача щодо пропуску строку позовної давності для стягнення пені, у зв`язку з чим позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Позивач зазначає, що на виконання ч. 8 ст. 129 ГПК України у позовній заяві він повідомив суд, що точний розмір та розрахунок витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами буде подано протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення за результатами розгляду справи. Крім того, 01.04.2019 позивачем подано до суду про це відповідну заяву. Таким чином, доводи відповідача щодо відсутності доказів оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу на даній стадії розгляду справи не відповідають вимогам чинного законодавства. До того ж, будь-яких доказів чи обґрунтування невідповідності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу критеріям, визначеним ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідачем у відзиві не надано. Водночас, позивач вважає заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката передчасним.

15.04.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про витребування доказів, в якому він просив зобов`язати позивача надати докази повернення відповідачеві другого примірника Специфікації від 05.10.2017 до договору поставки від 23.01.2017 № 3786-ПУ-УМТС. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що він направив позивачу два примірника Специфікації від 05.10.2017, однак другий примірник за підписом позивача він не отримав. У зв`язку з цим, на думку відповідача, відбулась позадоговірна поставка, а отже на неї не розповсюджуються строки оплати, які вказані у договорі.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 28.05.2019, у зв`язку із неявкою представника відповідача, клопотання відповідача про витребування доказів залишено на розгляді у суду.

У підготовчому засіданні 28.05.2019 відповідач просив суд задовольнити раніше подане ним клопотання про витребування доказів.

28.05.2019 позивач надав до суду письмові заперечення проти клопотання відповідача про витребування доказів, просив у задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача з огляду на наступне.

Статтею 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Господарський суд констатує, що клопотання відповідача від 10.04.2019 в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України подано до суду 15.04.2019, тобто із порушенням строку визначеного ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України і без обґрунтування неможливість його подання у встановлений строк.

Крім того, у поданому клопотанні відповідачем не вказано яке саме значення для вирішення спору між сторонами має доказ повернення позивачем відповідачеві другого примірника специфікації від 05.10.2017, відповідно до умов якої відбулася спірна поставка; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати тощо.

Відтак, клопотання відповідача про витребування доказів підлягає залишенню без задоволення.

У зв`язку з тим, що у сторін відсутні додаткові письмові пояснення, заперечення та докази, суд за письмовою згодою сторін оголосив про закриття підготовчого засідання та розпочав розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 28.05.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив задовольнити позов, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог; представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 28.05.2019 представник позивача в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України заявив про надання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2017 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" (постачальник) укладено договір поставки № 3786-ПУ-УМТС (надалі - договір).

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ДК (надалі - продукція), в асортименті, кількості, у строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і Специфікаціях, що є невід`ємними частинами до цього договору.

Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється в його власність, відповідно до умов цього договору (п. 1.2. договору).

Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в строки, узгоджені сторонами в Специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яке супроводжується одним документом про якість та / або одним товаросупровідним документом (п. 4.1. договору).

Умови поставки продукції - DDP, згідно з "Інкотермс-2010", з урахуванням умов і застережень, що містяться в цьому договорі та / або відповідних Специфікаціях до договору. Узгоджене місце призначення поставки вказується сторонами у відповідних Специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, пов`язані з постачанням продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки. У випадках, коли сторонами в Специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємини сторін будуть регулюватись положеннями, погодженими сторонами у відповідних Специфікаціях до договору (п. 4.2. договору).

Згідно п. 4.3. договору постачальник зобов`язаний надати покупцеві такі документи: рахунок; податкову накладну; видаткову накладну; відповідні товаросупровідні накладні (залізничну / товарно-транспортну накладну); сертифікат якості заводу-виробника і / або паспорт; сертифікат відповідності (у разі, якщо продукція підлягає обов`язковій сертифікації); дозвіл Держпраці / чинний дозвіл Держгорпромнагляду (у разі, якщо отримання даного документа є обов`язковим згідно із нормами чинного законодавства); інструкцію (керівництво) з експлуатації (у разі, якщо даний документ передбачений); технічну документацію, передбачену п. 2.4. договору. Не обмежуючись переліком, обумовленим в цьому пункті договору, покупцеві надається виключне право визначати перелік документів згідно з чинним законодавством України та / або виходячи із специфіки продукції, які повинні бути надані постачальником у строки, зазначені в даному пункті договору. Документи (крім податкових накладних) постачальник зобов`язується надати покупцеві разом з поставленою продукцією.

Зазначені в цьому договорі документи надаються постачальником в повній мірі, в належному стані, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 4.6. договору).

За умовами п. 4.7. договору датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній.

Відповідно до п. 4.8. договору зобов`язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в належній якості, комплектності, асортименті, кількості, у строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі і Специфікаціях до договору. Зобов`язання покупця вважаються виконаними з моменту оплати поставленої продукції.

Право власності на продукцію, ризики втрати або пошкодження продукції переходять від постачальника до покупця з дати поставки продукції (п. 4.9. договору).

Загальна сума договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору. У разі відхилення кількості фактично поставленої продукції від узгодженої до постачання кількості, загальна вартість договору змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції з розрахунку її ціни, зазначеної у відповідних Специфікаціях до договору. Толеранс (відхилення за кількістю) поставки продукції становить +/- 10%, якщо інше не обумовлено сторонами у відповідних Специфікаціях до договору. У будь-якому випадку загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати 14 000 000 грн. 00 коп. з ПДВ на дату укладення договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на те органу управління покупця (п. 5.1. договору).

Розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюються покупцем в порядку та строки, узгоджені сторонами у відповідних Специфікаціях, які є невід"ємною частиною договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.4. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками. Сторони дійшли згоди, що в разі належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, термін дії договору встановлюється до 31.12.2017 включно. У разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за цим договором, термін дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.1. договору).

Специфікацією від 05.10.2017 сторони узгодили найменування продукції, її кількість, ціну, вартість, умови та строк поставки, строк оплати.

Так, вартість продукції, що підлягала поставці згідно Специфікації від 05.10.2017, складає 1 159 541 грн. 46 коп.

Пунктом 4 Специфікації від 05.10.2017 передбачено, що розрахунки за продукцію здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної і документів, передбачених умовами договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність продукцію на загальну суму 448 806 грн. 24 коп., що підтверджується підписаними сторонами і скріпленими їх печатками накладними:

- № 142 від 23.11.2017 на суму 187 302 грн. 24 коп. (а.с. 19);

- № 144 від 28.11.2017 на суму 261 504 грн. 00 коп. (а.с. 23)

та товарно-транспортними накладними:

- № 142 від 23.11.2017 на суму 187 302 грн. 24 коп. (а.с. 22);

- № 144 від 28.11.2017 на суму 261 504 грн. 00 коп. (а.с. 26).

Господарський суд зазначає, що вказані вище накладні підписані сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату продукції:

- № 142 від 23.11.2017 на суму 187 302 грн. 24 коп. (а.с. 20);

- № 144 від 28.11.2017 на суму 261 504 грн. 00 коп. (а.с. 24).

Враховуючи умови п. 4 Специфікації від 05.10.2017 до договору, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлену продукцію:

- за накладною № 142 від 23.11.2017 у строк до 26.01.2018 включно;

- за накладною № 144 від 28.11.2017 у строк до 02.02.2018 включно.

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленої продукції не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 448 806 грн. 24 коп. Наявність цієї заборгованості за договором поставки від 23.01.2017 № 3786-ПУ-УМТС відповідач підтвердив підписанням акту звірки взаємних розрахунків за період 01.04.2018 - 30.04.2018 (а.с. 27).

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

Із посиланням на положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 14 263 грн. 53 коп. за загальний період з 30.01.2018 по 22.02.2019 та інфляційні втрати у розмірі 38 905 грн. 24 коп. за загальний період з лютого 2018 по січень 2019, за кожною накладною окремо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за поставлену позивачем продукцію становить 448 806 грн. 24 коп. З урахуванням положень п. 4 Специфікації від 05.10.2017 до договору, строк оплати поставленої продукції є таким, що настав.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат порушень чинного законодавства та умов договору судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовується матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляються господарським судом

Так, доводи відповідача, що відбулася позадоговірна поставка, на яку не можуть розповсюджуватися умови спірного договору, через те що позивачем не повернуто на адресу відповідачу примірник підписаної специфікації від 05.10.2017, спростовуються діями відповідача, вчиненими на виконання умов договору та вказаної специфікації, а саме: прийняття продукції за спірною поставкою в асортименті, кількості та за цінами, що встановлені специфікацією від 05.10.2017; підписання акту звірки взаєморозрахунків тощо.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Водночас, оскільки позивачем під час розгляду справи подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена ним сума судового збору у розмірі 336 грн. 60 коп. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" (49049, м. Дніпро, пров. Добровольців, 17, ) 448 806 грн. 24 коп. (чотириста сорок вісім тисяч вісімсот шість грн. 24 коп.) основного боргу, 14 263 грн. 53 коп. (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят три грн. 53 коп.) 3% річних, 38 905 грн. 24 коп. (тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ять грн. 24 коп.) інфляційних втрат, 7 529 грн. 63 коп. (сім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять грн. 63 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 07.06.2019