ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. Справа № 911/619/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Сергеєва Олександра Олександровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем.Ай.Кей.»

про стягнення 37 895,16 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.03.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Сергеєва Олександра Олександровича (далі - ФОП Сергеєв Олександр Олександрович/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ем.Ай.Кей.» (далі - ТОВ «Ем.Ай.Кей.»/відповідач) про стягнення 37 895,16 гривень, з яких: 31 200,00 грн основного боргу, 5 189,87 грн інфляційних втрат та 1 505,29 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором про надання послуг №spd-0091 від 06.03.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області 15.03.2019 у справі №911/619/19 відкрито провадження, постановлено розглядати означену справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів по справі (за наявності) до 15.04.2019.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі та відповідні процесуальні права і обов`язки, строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

Однак, у встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017 між ТОВ «Ем.Ай.Кей» (далі - замовник) та ФОП Сергеєвим Олександром Олександровичем (далі - виконавець) укладено договір про надання послуг №spd-0091 від 06.03.2017 року (далі - договір), відповідно до п. 2.1 якого, в порядку і на умовах, визначених цим договором виконавець, за замовленням іншої сторони замовника, зобов`язується надати послуги, а замовник зобов`язаний прийняти їх та сплатити виконавцю визначену договором винагороду.

Згідно з пп. 2.2., 5.1., 5.2., 5.6., 7.1. договору, замовник в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі дає замовлення виконавцю, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги із пошукової оптимізації, просування та супроводження сайту замовника (далі - послуги).

Всі розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються сторонами в національній валюті України - гривні.

За надання послуг за цим договором, виконавцю виплачується винагорода у розмірі 15 600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень без ПДВ за кожен місяць надання послуг.

Виконання щомісячних послуг за договором фіксується та підтверджується шляхом підписання між виконавцем та замовником актів приймання-передачі послуг (далі - акт), які складаються у двох примірниках

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.07.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами умов даного договору.

Копія вказаного вище договору наявна в матеріалах справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на належне виконання власних договірних обов`язків та надання відповідачу послуг за договором, зокрема за актами наданих послуг:

- №31/03 від 06.03.2017 на суму 15 600,00 грн;

- №15/05 від 15.05.2017 на суму 15 600,00 грн;

- №12/06 від 12.06.2017 на суму 15 600,00 грн;

- №3/07 від 03.07.2017 на суму 15 600,00 грн, копії яких наявні в матеріалах справи.

Після надання послуг за договором №spd-0091 від 06.03.2017 та складання актів наданих послуг, позивачем відповідачу були виставлені до сплати відповідні рахунки:

- №СФ-0000076 від 06.03.2017 за актом наданих послуг №31/03 від 06.03.2017 на суму 15 600,00 грн,

- №СФ-0000090 від 15.05.2017 за актом наданих послуг №15/05 від 15.05.2017 на суму 15 600,00 грн;

- №СФ-0000095 від 12.06.2017 за актом наданих послуг №12/06 від 12.06.2017 на суму 15 600,00 грн;

- №СФ-0000101 від 03.07.2017 за актом наданих послуг №3/07 від 03.07.2017 на суму 15 600,00 грн, копії яких наявні в матеріалах справи.

Втім, як зауважив позивач, відповідач взяті на себе за договором зобов`язання з оплати отриманих послуг виконав не в повному обсязі, останнім була здійснена тільки часткова сплата послуг, а саме:

- оплата в сумі 15 600,00 грн від 14.03.2017, що підтверджується платіжним дорученням №550 від 14.03.2017 за надані послуги згідно рахунка-фактури №СФ-0000076 від 06.03.2017;

- оплата в сумі 15 600,00 грн від 18.05.2017, що підтверджується платіжним дорученням №6105 від 18.05.2017 за надані послуги згідно рахунка-фактури №СФ-0000090 від 15.05.2017, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Згідно доводів позивача, оплата послуг за актом №12/06 від 12.06.2017 на суму 15 600,00 грн та №3/07 від 03.07.2017 на суму 15 600,00 грн відповідачем не здійснена, внаслідок чого у нього виникла заборгованість загалом у сумі 31 200,00 грн, з вимогою про стягнення, зокрема, якої позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. ст. 901, 903, 629 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що замовник зобов`язується оплачувати послуги кожного місяця у безготівковому порядку до 20 числа місяця наступного за звітним на підставі цього договору та/або рахунку.

З огляду наведеного, підписання відповідачем договору без будь-яких зауважень чи заперечень свідчить про погодження відповідача з умовами укладеного правочину та отримання вказаних у ньому послуг, що відповідно породжує для відповідача обов`язок по оплаті отриманих послуг у повному обсязі у передбачені договором строки, а саме:

за червень 2017 року за актом виконаних робі №12/06 від 12.06.2017 - до 20.07.2017,

за липень 2017 року за актом виконаних робі №3/07 від 03.07.2017 - до 20.08.2017.

За таких обставин, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, вартість отриманих за договором послуг за червень-липень 2017 року не сплатив, а розмір відповідно заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично правильним, суд дійшов висновку,що вимога позивача про стягнення з відповідача 31 200,00 грн заборгованості підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивач просить суд стягнути з відповідача 5 189,87 грн інфляційних втрат та 1 505,29 грн 3% річних, нарахованих:

з 21.06.2017 по 12.02.2019 на 15 600,00 грн заборгованості за актом наданих послуг №12/06 від 12.06.2017;

з 21.07.2017 по 12.02.2019 на 15 600,00 грн заборгованості за актом наданих послуг №3/07 від 03.07.2017.

Відповідно до ст. ст. 612, 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи законодавчі приписи та встановлений судом момент виникнення у відповідача обов`язку по оплаті послуг, суд дійшов висновку, що право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у позивача виникло з 21.07.2017 за актом №12/06 від 12.06.2017 та з 21.08.2017 за актом №3/07 від 03.07.2017, відтак останнім в порушення законодавчих вимог до періоду розрахунку 3% річних та інфляційних втрат включено дні, коли боржник не вважається таким, що прострочив, а тому суд здійснював обрахунок відповідних сум коштів:

з 21.07.2017 по 12.02.2019 на 15 600,00 грн заборгованості за актом наданих послуг №12/06 від 12.06.2017;

з 21.08.2017 по 12.02.2019 на 15 600,00 грн заборгованості за актом наданих послуг №3/07 від 03.07.2017.

Оскільки розмір заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, обрахований судом з урахуванням вказаних вище обставин, складає 5 171,71 грн та 1 427,08 грн відповідно, вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 189,87 грн інфляційних втрат та 1 505,29 грн 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 5 171,71 грн та 1 427,08 грн відповідно.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 74, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 536, 625, 655, 692, Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Ем.Ай.Кей» (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 17, ідентифікаційний код 31204695) на користь Фізичної особи-підприємця Сергеєва Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 31 200 (тридцять одну тисячу двісті) грн 00 коп. основного боргу, 5 171 (п`ять тисяч сто сімдесят одну) грн 71 грн інфляційних втрат, 1 427 (одну тисячу чотириста двадцять сім) грн 08 грн 3% річних та 1916 (одну тисячу дев`ятсот шістнадцять) грн 12 коп. судового збору.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано 07.06.2019.

Суддя В.А. Ярема