ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/807/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №5

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Федорончук Д.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Шорстов О.Ю., за довіреінстю;

від відповідача: Гадупяк Ю.П., за довіреністю; Дубовий І.А., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 11 січня 2019 року (повний текст складено 15.01.2019р.)

по справі № 923/807/18

за позовом Акціонерного товариства Херсонобленерго

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс

про примусове виконання обов`язку в натурі,-

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_1 Н ОСОБА_2 А.

час та місце винесення рішення: 11.01.2019р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 05.06.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Акціонерне товариство Херсонобленерго звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс про зобов`язання виконати обов`язок за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016 в натурі шляхом відновлення технологічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок субспоживачів.

Позов обґрунтований твердженням про ухилення відповідача від виконання обов`язку за названим договором щодо утримання технологічних електромереж спільного використання у відповідному технічному стані, забезпечення технічної можливості для передачі електричної енергії до межі балансової належності електроустановок АТ Херсонобленерго та інших суб`єктів, передачу електричної енергії яким забезпечує позивач.

Так, позивач зазначає, що 04.05.2018 вийшов із ладу КТП 10/0,4 кВ № 887, який забезпечує електропостачання електричної енергії субспоживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж відповідача. За умовами договору, відповідальність за технічний стан, експлуатацію та ремонт вищевказаного КТП покладений на відповідача. Проте, незважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідач, всупереч умовам договору про спільне використання технологічних електричних мереж, неполадки трансформатора, які стали причиною аварійного відключення трансформаторної підстанції не усунув, що унеможливлює передачу електричної енергії субспоживачам через належні відповідачу електричні мережі.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 11.01.2019р. по справі №923/807/18 (суддя Павленко Н.А.) задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства Херсонобленерго, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс виконати свій обов`язок перед Акціонерним товариством Херсонобленерго за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016 в натурі шляхом відновлення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок субспоживачів.

Приймаючи рішення суд першої інстанції встановив, що в силу укладеного із позивачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016 відповідач набув певні зобов`язання, які мав виконувати у відповідності до умов, визначених у даному договорі, а саме: забезпечувати технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач та, відповідно, здійснювати необхідні заходи, пов`язані із необхідністю дотримання даного договірного зобов`язання.

Суд зазначає, що відповідачем факт поломки електроустановки, відповідальність за технічний стан якої, відповідно до змісту договору та додатку № 4 до нього, покладається саме на нього, фактично не оспорюється.

Разом з тим, суд першої інстанції відхилив заперечення відповідача щодо відсутності у нього обов`язку виконувати договірні зобов`язання через настання передбачених договором форс-мажорних обставин у виді пожежі з посиланням на те, що належним доказом підтвердження форс-мажорної обставини є сертифікат торгово-промислової палати, який відповідачем в якості доказу не надано.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 11.01.2019р. по справі №923/807/18, мотивуючи це тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, суд допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, апелянт зазначає, що причиною виходу з ладу трансформаторної підстанції №887 є пожежа (підпал), яка відповідно до умов договору про спільне використання технологічних мереж № 4838 від 08.07.2016 є форс-мажорною обставиною, настання якої звільняє сторону від обов`язку виконання договірних зобов`язань.

Крім цього, апелянт вказує, що через пожежу трансформаторна підстанція № 887 потребує капітального ремонту, кошти для проведення якого у ТОВ Генічеськ Плюс відсутні.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.01.2019р. у справі №923/807/18, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 7 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

10.05.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, проведення якої відповідач просить доручити Господарському суду Херсонської області.

11.05.2019р. від Акціонерного товариства Херсонобленерго до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та відзив на апеляційну скаргу, яким позивач не поггоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс та Акціонерного товариства Херсонобленерго про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, справу призначено до розгляду на 05 червня 2019 року об 10:30 год.

05.06.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 05.06.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2016р. між Публічним акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Херсонобленерго (нове найменування якого Акціонерне товариство Херсонобленерго) (позивач, користувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс (відповідач, власник мереж) укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 (далі Договір) (а.с. 10-12).

Відповдіно до п. 1.1. договору власник мереж зобов`язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору передача електричної енергії забезпечується відповідно до додатка Однолінійна схема (додаток № 5) наданого власником мереж з обов`язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії.

Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених додатком Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 4).

Пунктом 1 Додатку № 4 сторони визначили балансову належність електромереж та установок за власником мереж КТП-887, ПЛ-10 кВ 3АС-3*35 довжиною L=0,008 км, від РКТП-887 до КТП-887/63 кВА, РКТП-887, та ел. установки до 1000 В, н/в автоматичний вимикач Ін-100А, ел. лічильник; за користувачем відгалуження на КТП-010 ПЛ-10кВ оп. № 4 Ф-664 від п/ст 35/10 Генічеська.

Відповідно до п. 2 Додатку № 4 сторонами узгоджено, що межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок установлюється на контактному з`єднанні і шлейфів до РКТП-887 оп. № 4 ПЛ-10 кВ Ф-644 в місці приєднання відпайки.

Згідно з п. п. 3, 4 Додатку № 4 власник мереж несе відповідальність за технічний стан КТП-887, ПЛ-10 кВ 3АС-3*3,35 довжиною L=0,008 км, від РКТП-887 до КТП-887/63 кВА, РКТП-887, н/в автоматичний вимикач Ін-100А, ел. установки до 1000 В, які знаходяться в його віданні, за збереження засобів обліку та пломб держповірки і енергопостачальної організації; користувач несе відповідальність за стан контактних з`єднань на межі балансової належності та технічний стан ПЛ-10 кВ оп. № 4 Ф-644 віл ПС 35/10 Генічеська.

У цьому ж додатку сторонами визначений наступний перелік об`єктів субспоживачів яким власник мереж забезпечує передачу електричної енергії, а саме: приватний сектор Матюха В.Д., м. Генічеськ, вул. Леніна, 91 АДРЕСА_1 ; приватний сектор Горишняя Т.Н., АДРЕСА_2 Генічеськ, вул АДРЕСА_3 ; приватний сектор ОСОБА_3 , м. Генічеськ, вул. Леніна, 91в.

Сторони зобов`язалися утримувати установки, що вказані у акті, у справному стані та експлуатувати відповідно до правил користування електричною енергією, ПТЕ, ПТБ, забезпечити охорону електроустановок, які розташовані на їх території незалежно від їх приналежності та допуск до проведення необхідних робіт в цих електроустановках відповідного персоналу.

Додатки № 3 та № 4 Однолінійна схема, Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, відповідно до п. 9.5. Договору є його невід`ємними частинами.

У розділі 2 Договору визначені обов`язки відповідача як власника мереж. Так, згідно п. п. 2.1, 2.2, 2.8, 2.10 Договору на власника мереж покладені наступні обов`язки:

- утримувати технологічні електричні мережі спільного використання у належному технічному стані, формувати електричну схему цих мереж відповідної пропускної здатності та забезпечувати технічну можливість для передачі електричної енергії до межі балансової належності електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач;

- забезпечувати на межі балансової належності електромереж підтримання параметрів якості електроенергії та узгодженого рівня надійності електропостачання відповідно до категорії струмоприймачів користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, згідно з ПУЕ;

- своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень;

- оперативно повідомляти користувача та інших суб`єктів господарювання електроустановки яких приєднані до технологічних електричних мереж власника мереж, про порушення, що пов`язані з перериванням електропостачання, їх причини і терміни відновлення режиму електропостачання, про виведення в ремонт, а також введення в дію після ремонту технологічних електричних мереж, якими передається електроенергія.

За положеннями п. 9.4. договору, його укладено строком до 31.12.2016р., набирає чинності з дня підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Матеріали справи свідчать що листом від 05.05.2018р. за вих. № 45/04-022953 позивач повідомив відповідача про те, що у зв`язку з пошкодженням обладнання на КТП 10/0,4 кВ № 887, яка знаходиться на балансі ТОВ Генічеськ Плюс, 04.05.2018 о 21:01 аварійно відключилась ПЛ-10кВ Ф-644 від п/ст 35/10 Генічеська.

У листі від 05.05.2018р. за вих. № 45/04-022954 позивач наголосив на необхідності усунення відповідачем технологічного пошкодження та забезпечення можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними мережами в точках приєднання електроустановок користувача.

У зв`язку із бездіяльністю відповідача по усуненню неполадок обладнання, які виникли на належних йому електричних мережах в.о. начальника Генічеського РЕЗ і ЕМ листом за вих. № 45/67-023955 від 08.05.2018р. звернувся до міського голови м. Генічеська та Генічеської міської ради із проханням посприяти у вирішенні питання щодо відновлення відповідачем технологічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами.

Проте, як вказує позивач, відповідач зобов`язання щодо забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, не виконав, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Взаємовідносини, що виникли між сторонами у даній справі регулюються, зокрема, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі ПРЕЕ).

За положеннями абз. 3 п. 1.2.3, п. 2.5.1 ПРЕЕ у разі використання оператором системи розподілу технологічних електричних мереж власника мереж, який не виконує функцій оператора системи розподілу згідно з умовами ліцензії або законодавством, для забезпечення транспортування електричної енергії електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу відносини між власником цих мереж та оператором системи розподілу, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.

Відповідно до п. 1.1.2. ПРЕЕ договором про спільне використання технологічних електричних мереж є домовленість двох сторін, що встановлює зміст та регулює правовідносини між оператором системи розподілу та основним споживачем, мережі якого розташовані на території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу, під час транспортування електричної енергії технологічними електричними мережами основного споживача, що укладається за типовою формою, затвердженою Регулятором, та згідно з яким передбачається оплата вартості послуг з використання технологічних електричних мереж основного споживача, визначеної за затвердженою Регулятором методикою.

За змістом ч. 3 ст. 49 Закону України Про ринок електричної енергії та абз. 4 п. 1.2.3, п. 2.5.2 ПРРЕ укладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж є обов`язком основного споживача/власника мереж.

Згідно з абз. 2 п. 2.5.2 ПРЕЕ власник технологічних електричних мереж (основний споживач) зобов`язаний належно утримувати технологічні електричні мережі та не обмежувати право оператора системи вимагати від власника технологічних електричних мереж відшкодування нанесених оператору системи збитків.

Крім цього, відповідно до положень, наведених у підпунктах 5,6,19 п. 5.5.5 ПРЕЕ на споживача, з-поміж іншого, покладений обов`язок: дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень.

За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

З огляду на викладені норми чинного законодавства, в силу укладеного із позивачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 4838 від 08.07.2016р., відповідач набув певні зобов`язання, які мав виконувати у відповідності до умов, визначених у даному договорі, а саме: забезпечувати технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач та, відповідно, здійснювати необхідні заходи, пов`язані із необхідністю дотримання даного договірного зобов`язання.

У розділі 6 Договору сторонами визначено випадки, порядок обмеження та припинення спільного використання технологічних мереж.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, відповідач, виходячи із наявного у нього зобов`язання щодо забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії, зобов`язаний був вжити заходи для усунення обставин, які унеможливлювали передачу (транзит) електричної енергії субспоживачам, через належні йому технологічні електричні мережі.

Апеляційний господарський суд не приймає до уваги посилань скаржника щодо відсутності у нього обов`язку виконувати договірні зобов`язання із забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок субспоживачів у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, пожежі, з огляду на наступне.

Посилаючись на настання форс-мажорних обставин, відповідач посилається на акт про пожежу від 04.05.2018р., складений провідним фахівцем Генічеського РВ ГУДСНС України в Херсонській області, капітаном служби ЦЗ Ануреевою А.В., з якого вбачається факт пожежі на контрольно-трансформаторній підстанції, належній відповідачу.

За положеннями п. 8.3.1 договору сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим договором, якщо воно є результатом дії обставини непереборної сили. До обставин непереборної сили належать форс-мажорні обставини надзвичайна і непереборна за наявних умов сила, захист від дії якої не передбачено в проектній та іншій нормативній документації, дію якої неможливо попередити застосуванням високопрофесійної практики персоналу, дія якої може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту).

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

За положеннями ч. 1 ст. 77 Господарсбкого процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів зазначає, що належним доказом підтвердження форс-мажорної обставини є сертифікат торгово-промислової палати.

Натомість, відповідачем вказаного документу до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, твердження апелянта про наявність форс-мажорних обставин спростовуються матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що за умовами п. 8.3.1 договору, настання форс-мажорних обставин не звільняє сторону від виконання зобов`язання, а лише відкладає його на строк дії обставини непереборної сили.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи встановлені обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту (виконання обов`язку за договором в натурі) відповідає положенням чинного законодавства, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", заява № 63566/00, рішення від 18.07.2006).

З огляду на встановлені обставини судова колегія зазначає, що наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Господарського суду Херсонської області від 11.01.2019р. по справі №923/807/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Генічеськ Плюс без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 11.01.2019р. по справі №923/807/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 10.06.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.Ф.

Суддя Разюк Г.П.