ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2019 р. Справа №914/774/19

Місто Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Мирутенко О.Л.

Якімець Г.Г.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу: Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, м.Городок, Львівська область, вих. №05-31/8-19 від 03.05.19

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.04.2019 (суддя Цікало А.І., м.Львів)

у справі № 914/774/19

за позовом: Першого заступника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, м.Городок, Львівська область, в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м.Київ,

до відповідача: Фермерського господарства "Елегант" смт.Івано-Франкове, Яворівський район, Львівська область,

про: стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 38 715,38 грн.

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст вимог позову та ухвали суду першої інстанції:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2019, суддя Цікало А.І., у справі № 914/774/19 позовну заяву Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Фермерського господарства "Елегант" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 38 715,38 грн. повернуто прокурору з доданими до неї документами.

Ухвала Господарського суду Львівськоїобласті від 23.04.2019 мотивована тим, що прокурор, звертаючись до суду із позовом в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, не обґрунтував наявності підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді; відсутністю доказів того, що Державна служба України з безпеки на транспорті, в особі якої в інтересах держави прокурор звернувся із цим позовом до суду, не мала підстав і можливості для самостійного захисту своїх прав. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що у цій справі немає законних підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

в апеляційній скарзі скаржник Перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.04.2019 по справі № 914/774/19, наголошуючи на невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи. Зокрема, прокурор акцентує на правомірності звернення до суду із цим позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки зазначена особа маючи відповідні правомочності не вживала заходів зі стягнення у судовому порядку заборгованості, тобто йдеться про її бездіяльність.

Відзиву від відповідача по даній справі не надходило.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

19.04.2019 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 810 надійшла позовна заява першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача Державної служби України з безпеки на транспорті до відповідача Фермерського господарства «Елегант» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 38715 грн. 38 коп.

Позовні вимоги першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області мотивовані тим, що Фермерським господарством «Елегант» не внесено плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до розрахунку від 22.05.2018 р. № 45/040 проведеного на підставі довідки № 0002796 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту № 0018296 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 22.05.2018р.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор зазначив, що вказана позовна заява направлена, насамперед, на захист економічних інтересів держави, яким спричинено шкоду, внаслідок несплати відповідачем за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що в свою чергу тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України та ставить під загрозу фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення.

За змістом частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 цього Кодексу передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у статті 53 Господарського процесуального кодексу України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

За змістом частин 3 - 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 цієї норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

За змістом частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). (правова позиція, викладена в ухвалах Верховного Суду від 07.05.2018 року у справі №910/18283/17, від 10.07.2018 року у справі №812/1689/16, постановах від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17, від 13.06.2018 року у справі №687/379/17-ц).

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Саме із такого розуміння наведених положень законодавства виходив суд першої інстанції, повертаючи Першому заступнику Городоцької місцевої прокуратури Львівської області позовну заяву.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор, звертаючись із позовом про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 38 715,38 грн. з Фермерського господарства "Елегант" на користь Державної служби України з безпеки на транспорті, наголосив, що несплата таких коштів тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України та ставить під загрозу фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення, а отже є порушенням інтересів держави.

При цьому прокурор зазначив, що органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, є Державна служба України з безпеки на транспорті, яка не вживала заходів щодо стягнення спірної заборгованості у судовому порядку, що, на думку прокурора, свідчить про неналежне виконання зазначеним органом своїх повноважень.

Колегія суддів зазначає, що позов у цій справі прокурором подано в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, яка є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів у спірних правовідносинах у судовому порядку; при зверненні із цим позовом прокурор не обґрунтував підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі зазначеної служби, як того вимагають наведені положення законодавства.

Як зазналось вище, що саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є підставою для прийняття судом рішення у такому спорі по суті, оскільки за змістом статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи у разі відсутності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що прокурором не надано та, відповідно, матеріали справи не містять доказів того, що Державна служба України з безпеки на транспорті не має можливості самостійно захистити права у наведеному випадку, як і не доведено прокурором неналежності здійснення ними такого захисту.

Враховуючи наведені положення законодавства та зважаючи на обставини, встановлені судом першої інстанції і не спростовані скаржником, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви є обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Водночас є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Між тим, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Таким чином, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 23.04.2019 у справі №914/774/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1,2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, м.Городок, Львівська область, вих. №05-31/8-19 від 03.05.19 - залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.04.2019 у справі № 914/774/19 - залишити без змін.

3.Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції -покласти на скаржника.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді О.Л. Мирутенко

Г.Г. Якімець