ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. Справа№ 910/10254/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Іщенко Г.М., ордер № 226386 від 16.04.19

від третьої особи: Басій К.С., дов. № 27-22406/18 від 09.11.18

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ-Інвест-Сістем"

на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 р. (повний текст складено 31.01.2019 р.)

у справі № 910/10254/18 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни

до товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ-Інвест-Сістем"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 200 000,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач - публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни звернувся до господарського суду міста Києва до товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ-Інвест-Сістем" про стягнення 200 000,00 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог № 3/4191 від 18.09.2018 р.).

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2019 р. позов задоволено повністю: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ-Інвест-Сістем" на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" 200 000,00 грн. основного боргу та 3 000,00 грн. судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що частина основного боргу в розмірі 200 000,00 грн. за кредитним договором підтверджується належними доказами і відповідачем документально не спростована, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "МДМ-Інвест-Сістем" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 р. у справі № 910/10254/18 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував на те, що позивачем не надано доказів отримання позичальником кредиту та не обґрунтовано з чого складається розмір заборгованості.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 16.04.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 р. відкладено розгляд справи на 14.05.2019 р.

08.05.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, яке обґрунтовано тим, що заявнику стало відомо про наявність адміністративних справ №№ 826/6665/16, 826/3021/18 про визнання протиправною та скасування постанови Національного банку України № 234 від 05.04.2016 р. "Про віднесення ПАТ "КБ"Хрещатик" до категорії неплатоспроможних"; про визнання протиправними та скасування рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 463 від 05.04.2016 р. "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ"Хрещатик" та делегування тимчасового адміністратора банку", № 560 від 21.04.2016 р. "Про продовження строку тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ"Хрещатик", № 71 від 11.01.2018 р., рішення правління Національного банку України № 46-рш від 02.02.2016 р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію "КБ"Хрещатик", зобов`язання Національного банку України повернути ПАТ "КБ"Хрещатик" банківську ліцензію № 158 від 11.01.2011 р. та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) № 158 від 11.10.2011 р. та скасування реєстраційних дій.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 р. у справі № 826/6665/16 (а.с. 262-266 том 1), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2018 р. (а.с. 267-275 том 1), позов задоволено.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 р., залишеним без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 р. у справі № 826/3021/18, позов частково задоволено (а.с. 250-261 том 1).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) станом на 06.05.2019 р. (а.с. 240-249 том 1) керівником позивача є ОСОБА_1 , однак позовна заява підписана Славкіною М.А., як уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів, і представником позивача не надано на підтвердження своїх повноважень довіреності підписану ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, на думку заявника, позивач у даній справі не має процесуальної дієздатності, а відтак позов підлягає залишенню без розгляду. Окрім цього, відповідач вказував на те, що предмет спору у даній справі нерозривно пов`язаний із процедурою ліквідації банку - оскільки наразі її скасовано, підстави спірних правовідносин можуть бути істотно змінені їх учасниками та одним з варіантів розвитку подій може бути й поновлення кредитних правовідносин та/або будь-який інший варіант.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р. відкладено розгляд справи на 04.06.2019 р.

03.06.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 р. відкладено розгляд справи на 11.06.2019 р.

В судовому засіданні 11.06.2019 р. представник відповідача просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначив, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду .

Представник третьої особи просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники позивача не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.12.2010 р. між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "МДМ-Інвест-Сістем" (позичальник) укладено кредитний договір № 23-47/1-10 (далі - кредитний договір; а.с. 81-83 том 1), відповідно до умов якого банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 144 215 000,00 грн. терміном повернення кредиту до 30.03.2012 р.

Згідно з пунктами 1.2-1.4 кредитного договору позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, передбачені цим договором, сплатити банку комісію у розмірі та порядку, які передбачені цим договором, штрафи, пеню та повернути банку суму кредиту в порядку і строки, передбачені цим договором. Кредит надається позичальнику для поповнення обігових коштів та здійснення статутної діяльності підприємства. За обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує банку разову комісію у розмірі 0,05 % від ліміту кредитування.

Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору надання кредитних коштів здійснюється банком траншами протягом 1 банківського дня з дня отримання банком заявки на видачу кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

За умовами пункту 5.1.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит з загальним лімітом кредитування в сумі 144 215 000,00 грн. терміном повернення кредиту до 30.03.2012 р., з яких 60 000 000,00 грн. терміном повернення кредиту до 30.03.2012 р. зі сплатою за користування кредитними коштами із розрахунку 20,8 % річних, 84 215 000,00 грн. терміном повернення кредиту до 30.03.2012 р. зі сплатою за користування кредитними коштами із розрахунку 23 % річних з дня надання кредиту по 31.12.2010 р., а з 01.01.2011 р. зі сплатою за користування кредитними коштами із розрахунку 21 % річних.

У випадку прострочення повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, прострочення сплати інших платежів, передбачених цим договором, позичальник цим договором надає банку розпорядження списати прострочені суми з поточного рахунку позичальника, відкритому в банку (пункт 7.1 кредитного договору).

Пунктом 9.1 кредитного договору сторонами погоджено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.

В подальшому між сторонами укладено додаткові угоди до кредитного договору (а.с. 85-123 том 1), якими вносились зміни та доповнення, в тому числі щодо розміру кредиту та строку його повернення.

Так, згідно додаткового договору № 49 від 20.11.2015 р. до кредитного договору (а.с. 123 том 1) сторони домовились викласти пункти 1.1, 4.4 в наступній редакції: банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в іноземній валюті в сумі 9 000 000,00 дол. США, строком користування кредитним коштами до 30.05.2016 р. та графіком погашення, який здійснюється позичальником - дата погашення/зменшення ліміту кредитування 22.01.2016 р. 8 900 000,00 дол. США, 30.05.2016 р. 100 000,00 дол. США, період дії ліміту кредитної лінії 20.11.2015 р. - 21.01.2016 р., 22.01.2016 р. - 29.05.2016 р.

На виконання умов кредитного договору банком надано позичальнику кредитні кошти в сумі 9 000 000,00 дол. США, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку відповідача за період з 15.08.2000 р. по 15.08.2018 р. (а.с. 126-127 том 1).

12.03.2018 р. банком направлено позичальнику вимогу № 3/737 від 23.02.2018 р. про погашення заборгованості за кредитним договором №2 3-47/1-10 від 14.12.2010 р. на суму 368 652 485,63 грн. (а.с. 124-125 том 1), яка станом на 01.02.2018 р. складалася з: 9 000 000,00 дол. США заборгованості, 2 681 870,55 дол. США процентів за кредитом, 32 719 587,39 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 8 737 827,52 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Предметом спору у даній справі є порушення позичальником зобов`язання з повернення частини отриманих грошових коштів основної заборгованості за кредитним договором № 23-47/1-10 від 14.12.2010 р. у розмірі 200 000,00 грн. (а.с. 150 том 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що частина боргу в розмірі 200 000,00 грн. за кредитним договором підтверджується належними доказами і відповідачем документально не спростована.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як унормовано відповідно до вимог статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частинами 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Приписами частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обґрунтовуючи підстави звернення до господарського суду із даним позовом щодо наявності між банком та відповідачем кредитних правовідносин на підставі кредитного договору, обставин видачі кредитних коштів відповідачу, неналежність виконання кредитних зобов`язань боржником, позивач посилався на надані виписки по особовому рахунку відповідача (а.с. 126-127 том 1) та розрахунок (а.с. 77-79 том 1), згідно якого прострочена заборгованість за кредитом складає 9 000 000,00 дол. США.

За приписами частини 3 статті 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Статтею 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Згідно із п. 1.37 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Відповідно до пунктів 61, 62, 65 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 р., форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Отже, якщо виписка з рахунку відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до умов договору, укладеного між клієнтом і банком, то такий документ може бути доказом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону.

Колегією суддів встановлено, що виписка з рахунку відповідача відповідає зазначеним вимогам та підтверджує як факт передачі кредитних грошей позичальнику так і заборгованість за кредитним договором № 23-47/1-10 від 14.12.2010 р. Позивач надав суду наявні у нього докази на підтвердження своїх вимог, і такі докази відповідачем не спростовані.

Перевіривши надані позивачем виписки, якими підтверджено, що станом на 15.08.2018 р. відповідач має заборгованість за кредитом у сумі 9 000 000,00 дол. США, яка до 30.05.2016 р. не повернута, суд першої інстанції, усупереч твердженню апелянта, правомірно задовольнив позовні вимоги, що складаються із частини суми основного боргу в розмірі 200 000,00 грн. При цьому, колегія суддів вважає необхідним зазначити на те, що належних та допустимих доказів погашення заборгованості в будь-якому розмірі відповідачем надано не було.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду слід зазначити наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України № 234 від 05.04.2016 р. "Про віднесення ПАТ "КБ"ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 463 від 05.04.2016 р. "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk/3922-zaprovadzheno-tymchasovu-administratsiiu-u-pat-kb-khreshchatyk), яким розпочато процедуру виведення ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 560 від 21.04.2016 р. відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk/4097-prodovzheno-tymchasovu-administratsiiu-v-pat-kb-khreshchatyk), яким продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Костенка Ігоря Івановича з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно.

Рішенням Правління Національного банку України № 46-рш від 02.06.2016 р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 913 від 03.06.2016 р., "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень ліквідатора банку" (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk/4531-rozpochato-protseduru-likvidatsii-pat-kb-khreshchatyk-ta-delehovano-povnovazhennia-likvidatora-banku), яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 06.06.2016 р. до 05.06.2018 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06.06.2016 р. до 05.06.2018 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 11.01.2018 р. відкликано повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", делеговані провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенку Ігорю Івановичу (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk/31970-oholoshennya-pro-vyznachennya-povnovazhen-upovnovazhenykh-osib-fondu-na-likvidatsiyu-pat-kb-khreshchatyk).

З 12.01.2018 р. призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенка Ігоря Івановича уповноваженою особою Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме пунктами 1, 2, 3, 4, 6, 7, 9 частини 2 статті 37, статтею 38, пунктами 1, 3, 5, 6, 7 частини 1, частиною 2 статті 48, статтями 49, 52, 52(1), 53 Закону та інші повноваження, що виходять з мети та суті Закону, відповідно до розподілу обов`язків.

З 12.01.2018 р. призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Славкіну Марину Анатоліївну уповноваженою особою Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені Законом, а саме пунктами 3, 5, 7, 8, 9 частини 2 статті 37, пунктами 2, 4, 5, 6, 9 частини 1, частиною 2 статті 48, статтями 50, 51, 53 Закону та інші повноваження, що виходять з мети та суті Закону, відповідно до розподілу обов`язків.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 1452 від 24.05.2018 р. про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" строком на два роки з 06.06.2018 р. до 05.06.2020 р. включно (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk/37728-prodovzheno-strok-zdiysnennya-protsedury-likvidatsiyi-pat-kb-khreshchatyk), яким продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Славкіній Марині Анатоліївні строком на два роки з 06.06.2018 р. до 05.06.2020 р. включно.

Слід зазначити, що процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюється спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статтей 3, 4 вказаного Закону фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Для виконання вимог Закону на фонд покладено ряд функцій.

Статтею 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у кредитному реєстрі Національного банку України.

Таким чином, в разі виведення фондом гарантування неплатоспроможного банку з ринку фонд здійснює заходи покладені на нього законодавством, а в разі скасування рішень НБУ та Фонду гарантування вкладів до встановлення законного способу та порядку виконання рішення суду, його повного виконання та повернення банку на ринок і підтвердження цього Національним банком України, фонд та його уповноважена особа здійснюють заходи щодо збереження майна і активів банку у відповідності до вказаного Закону.

Так, у період з 12.01.2018 р. призначено Славкіну Марину Анатоліївну уповноваженою особою фонду та делеговано їй повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", яка мала необхідний обсяг цивільної процесуальної дієздатності та діяла виключно в інтересах ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", зокрема, при зверненні 02.08.2018 р. з даним позовом.

Судом встановлено, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 р., яким позовні вимоги частково задоволені, набрало законної сили 28.03.2019 р., після перегляду в апеляційному порядку Шостим апеляційним адміністративним судом від 28.03.2019 р. у справі № 826/3021/18 (а.с. 250-261 том 1).

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 р. у справі № 826/6665/16 (а.с. 262-266 том 1), яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2018 р. (а.с. 267-275 том 1), скасовані постановою Верховного Суду від 16.05.2019 р. та справа направлена на розгляд до суду першої інстанції (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81796077).

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 26.01.2018 р. (а.с. 80-81 том 1) ПАТ "КБ "Хрещатик" перебуває в процесу припинення, а Славкіна Марина Анатоліївна є уповноваженою представляти юридичну особу (підписант).

За змістом ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на наведені вище обставини, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами підстави для залишення позову без розгляду, а тому, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 р. по справі № 911/2666/15.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2019 р. у справі № 910/10254/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МДМ-Інвест-Сістем" на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 р. у справі № 910/10254/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 р. у справі № 910/10254/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Матеріали справи № 910/10254/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.06.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко