ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019м. ДніпроСправа № 904/2100/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк", Львівська область, Пустомитівського району, с. Чишки

до Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК" (49049, м. Дніпро, вул. Далека, буд. 2, )

про стягнення боргу за поставлену продукцію

Представники:

від позивача представник адвокат Балковой Р.Л. дов. № б/н від 05.05.19р.

від відповідача представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

22.05.2019 р. до господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК" надійшла позовна заява до Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК" про стягнення боргу за поставлену продукцію.

Ухвалою суду від 23.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.06.2019р. о 09:50 год.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач вимоги ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2019р. не виконав, відзив на позов не надав.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 11.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК" (далі Продавець/Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ПРОФІ-ПАК" (далі Покупець) укладено Договір поставки № 21-14/01 (далі Договір поставки).

Відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність покупцеві витратні матеріали для поліграфії, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити їх вартість. Конкретне найменування, одиниці виміру, загальна кількістю, ціна та загальна сума продукцію яка підлягає поставці за цим Договором, визначається у видаткових накладних на виконання договору (п.п. 1.1 , 1.2. Договору поставки).

Ціни на товару іноземного виробництва Постачальника для Покупця визначаються у комерційних пропозиціях іноземній валюті USD або EURO. Продавець продає покупцю продукцію за договірними цінами. Ціна за одиницю продукції, що поставляються за цим договором, визначаються сторонами у видаткових накладних. Розрахунок здійснюється покупцем у формі 100% попередньої оплати вартості товару згідно виставленого рахунку постачальника, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті України - гривні. (п. 2 Договору поставки).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.5. Договору продаж продукції здійснюються окремими партіями на підставі видаткових накладних, оформлених відповідно до замовлення Покупця. Факт приймання-передачи замовлення та оплаченої партії товару підтверджується видатковою накладною підписаною представниками від обох сторін договору.

За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним Договором сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством і умовами даного Договору. У разі порушення строку оплати замовленої та погодженої партії товару, Покупець зобов`язується сплатити Продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від суми заборгованості за поставлену партію продукції за кожний розпочатий день (добу) прострочення (п.п. 6.1., 6.2. Договору поставки).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015 року включено, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку цього договору звільняє сторін від виконання обов`язків, взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 9.1. Договору поставки).

ТОВ "НІКА ДРУК" поставив ПрАТ "Профі-Пак" продукцію у розмірі 275 436,00грн., що підтверджується накладною № 101117 від 11.10.2018р., № 121319 від 13.12.2018р., № 111411 від 14.11.2018р., № 110621 від 06.11.2018р., № 103113 від 31.10.2018р., № 103009 від 30.10.2018р., № 92815 від 28.09.2018р., № 92411 від 24.09.2018р.

У зв`язку з невиконанням умов договору поставки № 21-14/01 від 03.07.2014р. укладеного між ТОВ "НІКА ДРУК" та ПрАТ "ПРОФІ-ПАК", ТОВ "НІКА ДРУК" направив вимогу № 27/03-2019/ПП від 27.03.2019р. про оплату заборгованості, відповідно до якої загальний розмір заборгованості складає основний борг - 239 916,40грн., пеня - 35 543,66грн. У випадку не сплати вказаної заборгованості, або залишення вимоги без розгляду, ТОВ "НІКА ДРУК" буде змушена звернутися до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості, штрафних санкцій, судового збору, витрат на правову допомогу та заподіяних збитків.

Між ТОВ "НІКА ДРУК" та ПрАТ "Профі-Пак" підписано акт звірки взаєморозрахунків станом за період 01.12.2018- 20.12.2018р.р., відповідно до якого залишок грошових коштів, які потрібно сплатити становить 275 436,40 грн.

Відповідачем частково сплачено борг.

Так, згідно до підписаного акту між ТОВ "НІКА ДРУК" та ПрАТ "Профі-Пак" звірки взаєморозрахунків станом за період 01.09.2018- 10.05.2019р.р. залишок грошових коштів які потрібно сплатити становить 239 916,40 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не оплатив, що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 239 916,40 грн. підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3 814,98 грн., інфляційні втрати у розмірі 12 215,95 грн. та пеню у розмірі 41 663,11грн.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Враховуючи наявність заборгованості, перевіривши розрахунок позивача за кожний випадок окремо, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 3 814,98 грн. та пені у розмірі 41 663,11грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначена позиція суду узгоджена з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах № 905/707/16 від 26.10.2016р., № 905/711/16 від 22.11.2016р. та № 904/6149/16 від 27.12.2016р.

З врахуванням викладеного, перевіривши розрахунок, суд вважає, що інфляційні втрати заявлені позивачем підлягають визнанню у розмірі 12 215,95 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 239 916,40грн., інфляційних втрат 12 215,95 грн., 3% річних 3 814,98 грн., пені - 41 663,11грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК" (49049, м. Дніпро, вул. Далека, б. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА ДРУК" (81144, Львівська область, Пустомитівський район, с. Чишки, вул. Л. України, 53; ) суму основного боргу у розмірі 239 916 (двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн. 40 коп., інфляційні втрати 12 215 (дванадцять тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 95 коп., 3% річних - 3 814 (три тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 98 коп., пені - 41 663 (сорок одна тисяча шістсот шістдесят три) грн. 11 коп. та судові витрати у розмірі 4 464 (чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 16 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.06.2019р.

Суддя І.В. Владимиренко