ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 червня 2019 р. Справа № 903/370/19

Господарський суд Волинської області складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/370/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал-Сервіс", м. Луцьк

до фізичної особи-підприємця Антонюк Валентини Михайлівни, м. Луцьк

про стягнення 24 076,24 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Ріпа О.І. - керівник,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

16.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал-Сервіс" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою б/н і дати, в якій просить суд стягнути з відповідача 24 076,24 грн., з них: 23 031,31 грн. заборгованості за договором перевезення № 1206/2018 від 12.06.2018, 963,53 грн. пені, 81,40 грн. процентів річних.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1206/2018 від 12.06.2018.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.05.2019 було відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 12.06.2019.

В судове засідання 12.06.2019р. відповідач не з`явився, відзиву на позов не подав.

Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 901 від 27.05.2019.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності відповідача, зважаючи на те, що він належним чином був повідомлений про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

12.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал-Сервіс" як перевізником та фізичною особою-підприємцем Антонюк Валентиною Михайлівною як експедитором було укладено договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1206/2018.

Відповідно до п. 1.1. договору перевізник (позивач) зобов`язувався у порядку й на умовах дії цього договору доставляти ввірений йому експедитором (відповідачем) вантаж до пункту призначення в установлені строки та видавати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а експедитор зобов`язувався сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з п. 2.3., 2.4. договору на кожні окремі перевезення оформляється заявка, в якій вказуються кількість і рід вантажу, графік подачі транспорту, ціни, а також інші необхідні умови, передбачені КДПВ та статутом автомобільного транспорту України. Заявка має безумовний пріоритет до договору.

28.02.2019 на виконання умов договору сторони погодили заявку №2 на перевезення вантажу масою 3 т за маршрутом Італія -Україна; вартість перевезення становить - 23031,31 грн.

Згідно з п. 5.2, 5.4. договору платежі та взаємні розрахунки за виконані послуги з перевезення вантажів проводяться шляхом прямого банківського переказу за погоджену кількість рейсів за рахунками перевізника. Термін оплати за виконані послуги - протягом 10 днів після вивантаження, якщо інше не обумовлено в заявці.

Відповідно до заявки, сторонами було погоджено, що оплата за перевезення проводиться протягом 10 днів з моменту отримання експедитором оригіналів документів, що підтверджують факт виконаного перевезення.

На виконання умов договору № 1206/2018 від 12.06.2018 та заявки № 2 від 28.02.2019 позивач здійснив перевезення вантажу за замовленим відповідачем маршрутом, доставивши вантаж в місце розвантаження - м. Бровари, Київської області.

Факт виконання позивачем замовленого відповідачем перевезення за договором №1206/2018 від 12.06.2018 та заявки № 2 від 28.02.2019 підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 100000/19/813645 з відміткою вантажоодержувача про одержання вантажу. (ас. 35)

Відповідно до п.5.3 договору підставою для оплати транспортних послуг експедитором є підтвердження факту виконання транспортних послуг шляхом надання експедитору товарно-транспортної накладної /CMR з відміткою вантажовідправника і вантажоодержувача вантажу та акта прийому передачі наданих послуг.

Для виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг перевезення позивач 23.03.2019 через поштове відділення оператора зв`язку «НОВА ПОШТА» направив на адресу відповідача необхідний пакет документів, узгоджений сторонами, який є необхідною умовою для проведення з ним розрахунку замовником (поштова квитанція № 8930), а саме: рахунок фактури №ЛВ-0000061 від 13.03.2018 на суму 23031,31 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ЛВ-0000061 від 13.03.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) № 100000/19/813645.

Зазначені документи були отримані відповідачем 24.03.2019, що підтверджується відповідною інформацією, яка міститься на офіційному веб-сайті оператора поштового зв`язку «НОВА ПОШТА».

Тобто, відповідач зобов`язаний був сплатити вартість наданих послуг у строк до 03.04.2019 включно.

Відповідач наданих позивачем транспортних послуг згідно з договором №1206/2018 від 12.06.2018 та заявки № 2 від 28.02.2019 станом на день звернення позивача до суду не оплатив.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги те, що позивачем були належним чином виконані умови договору та надані транспортні послуги відповідно до умов договору та заявки, а відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання згідно з договором в частині оплати наданих транспортних послуг, вимога позивача про стягнення із відповідача 23031,31 грн. заборгованості підлягає до задоволення.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.5. договору № №1206/2018 від 12.06.2018 передбачено, що при порушенні експедитором порядку і термінів оплати за цим договором він зобов`язаний виплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожен день прострочення.

Позивач нараховує відповідачу 963,53 грн. пені та 81,40 грн. процентів річних за період з 04.04.2019 по 16.05.2019.

У зв`язку з тим, що відповідач не оплатив вчасно та у повному обсязі надані транспортні послуги, підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача 963,53 грн. пені та 81,40 грн. процентів річних за період з 04.04.2019 по 16.05.2019.

У зв`язку із задоволенням позову на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судові витрати по справі.

Керуючись с ч. 1 ст. 11, ст. ст. 610,611, 625, 901, ч. 1 ст. 909, 929 Цивільного кодексу України, ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Антонюк Валентини Михайлівни ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал-Сервіс" (43026, Волинська обл., м. Луцьк, проспект Соборності , буд. 8, кв. 132, ) 23 031 грн. 31 коп. заборгованості, 963 грн. 53 коп. пені, 81 грн.40 коп. процентів річних, 1 921 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно- західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 13.06.2019.

Суддя І. О. Якушева