УХВАЛА

м. Київ

12.06.2019Справа № 910/7536/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ"

до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК"

про визнання припиненим правовідношення

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ" (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" про визнання припиненим правовідношення за Договором поруки № 1 від 14.08.2013 між Публічним акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" та Приватним акціонерним товариством "ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ".

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н від 10.06.2019 (вх. № 7536/19 від 10.06.2019), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Проте, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки:

- у позовній заяві не вірно зазначено ідентифікаційний код юридичної особи позивача, а саме: зазначено 3067114, тоді як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осбі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційним кодом позивача - Приватного акціонерного товариства "ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ" є 30637114;

- у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код відповідача - Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК".

Разом з цим суд звертає увагу, що реквізити Договору поруки № 1 від 14.08.2013, правовідношення за яким позивач просить суд визнати припиненими згідно поданого позову, містять ідентифікаційний код Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" - 05839888. Станом на дату винесення даної ухвали суду у Єдиному державному реєстрі юридичних осбі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним ідентифікаційним кодом зареєстровано юридичну особу з іншим найменуванням та місцезнаходженням - Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ" (93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ СМЕТАНІНА, будинок 3-А), ніж найменування та місцезнаходження визначеного у позовній заяві відповіача - Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" (04053, м. Київ, вул. Смірнова-Ласточкіна, б. 10-А).

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.;

- у позовній заяві не зазначено відомі офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивача та відповідача., засоби зв`язку відповідача, разом з цим не зазначено і про те, що позивачу не відомі такі дані або такі дані відсутні.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивачем не дотримано вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не вказано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не дотримано вимог п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не вказано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Фактично з позовною заявою б/н від 10.06.2019 звернулось Приватне акціонерне товариство "ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ".

У якості доказу сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, позивачем до позовної заяви додано квитанцію №СВ01599037/1 від 24.05.2019.

Проте суд звертає увагу, що платником за вищенаведеною квитанцією вказано не позивача, а фізичну особу - Самбур Марія Михайлівна, а у "призначенні платежу" зазначено "...Судовий збір за позовом, Господарський суд. м. Києва". Отже, з наведеної квитанції не вбачається, що судовий збір сплачено за саме позовом Приватного акціонерного товариства "ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ", а не за позовом зазначеної фізичної особи.

За наведених обставин, квитанція №СВ01599037/1 від 24.05.2019 не приймається судом у якості належного доказу сплати позивачем судового збору у встановлених порядку.

За наведених обставин, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 2 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", яким внесено зміни до Конституції України, та доповнено Основний Закон окремими статтями.

За статтею 59 Конституції України (в редакції цього Закону) кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також Конституцію України було доповнено статтею 131-2, за частинами першою, четвертою та п`ятою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура; виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як встановлено судом, позовна заява б/н від 10.06.2019 від імені Приватного акціонерного товариства "ВЕНТИЛЯЦІЙНІ СИСТЕМИ" підписана представником Самбур М.М., яка діє на підставі довіреності №210519 від 21.05.2019.

Однак, з 01.01.2019 представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами, які діють на підставі довіреності або ордеру.

Проте, матеріали позовної заяви не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є адвокатом відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

У розумінні статті 12 ГПК України справа за позовом про визнання припиненим правовідношення за Договором поруки № 1 від 14.08.2013 не є малозначною.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п.п. 2, 9, 10 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити ідентифікаційний код юридичної особи позивача;

- зазначити найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи відповідача;

- зазначити відомі засоби зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивача та відповідача;

- зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- подати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви у встановленому порядку;

- надати докази на підтвердження підписання позовної заяви особою, яка має право її підписувати.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи позивача;

- зазначення найменування, місцезнаходження та ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача;

- зазначення відомих засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача;

- зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- подання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановленому порядку;

- надання доказів на підтвердження підписання позовної заяви особою, яка має право її підписувати.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.06.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега