ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р. Справа№ 910/13081/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Суліма В.В.

Пашкіної С.А.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Михайлюк Т.О - адвокат

Карманова О.М. - представник за довіреністю № 176 від 28.12.2018

від відповідача: Коваленко Н.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 30.11.2018, повний текст якої складений 17.12.2018

у справі № 910/13081/16 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи»

про стягнення 1 553 144,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача 1 553 144,46 грн. заборгованості за договорами на експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг № 074-01/2012, № 074-02/2012 та № 074-03/2012 від 17.12.2012, з яких:

- за договором № 074-01/2012 від 17.12.2012 заборгованість становить 542 124,79 грн., пеня - 282 539,87 грн., інфляційні втрати - 144 563, 94 грн. та 3% річних - 20 963,96 грн.;

- за договором № 074-02/2012 від 17.12.2012 заборгованість становить 250 402,75 грн., пеня - 137 929,16 грн., інфляційні втрати - 63 811,78 грн. та 3% річних - 9 405,51 грн.;

- за договором № 074-03/2012 від 17.12.2012 заборгованість становить 55 362,44 грн., пеня - 28 958, 63 грн., інфляційні втрати - 14 974,61 грн. та 3% річних - 2 077, 02 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017, у справі № 910/13081/16 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено заборгованість за договором № 074-01/2012 у розмірі 542 124,79 грн., пеню у розмірі 109 602,44 грн., 3% річних в розмірі 19 788,82 грн. та інфляційні втрати в розмірі 126 958,75 грн.; заборгованість за договором № 074-02/2012 у розмірі 250 402,75 грн., пеню у розмірі 61 231,73 грн., 3% річних в розмірі 8 776,81 грн. та інфляційні втрати в розмірі 55 471,70 грн.; заборгованість за договором № 074-03/2012 у розмірі 55 362,44 грн., пеню у розмірі 11 673,64 грн., 3% річних в розмірі 1 941,66 грн. та інфляційні втрати в розмірі 13 148,46 грн., а також судовий збір у розмірі 18 842, 41 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 у справі № 910/13081/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що:

- суди належним чином не встановили, чи є листи відповідача від 17.06.2015 доказами, які свідчать про реалізацію відповідачем свого закріпленого в пункті 5.4 спірних договорів права на їх дострокове припинення шляхом односторонньої відмови і чи є в такому випадку обов`язковою згода позивача, як це визначено у статті 188 ГК України, та її правові наслідки;

- суди належним чином не дослідили пункти 2.1.2, 2.1.5, 2.1.6 спірних договорів, не встановили, за якими актами і які послуги надавались відповідачу і в якому місяці та були останнім прийнятті і оплачені, а які не були оплачені відповідачем, за які в нього виникла відповідна заборгованість і є підстави для стягнення пені, а також застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 у справі № 910/13081/16 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 847 889,98 грн. основного боргу, 6 534,39 грн. пені, 195 578,91 грн. інфляційних втрат, 30 507,29 грн. 3% річних, в іншій частині в позові відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що незважаючи на факт відсутності з 25.07.2015 між сторонами у справі договірних відносин щодо надання послуг, з огляду на положення статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Водночас суд першої інстанції не погодився з визначеним позивачем періодом нарахування пені та, застосувавши наслідки спливу позовної давності, стягнув її лише за період з 19.07.2015 до 24.07.2015, а також застосував наслідки спливу позовної давності щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суми боргу за період з 06.01.2013 до 19.07.2013.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 рішення суду першої інстанції скасовано частково, викладено резолютивну частину рішення в новій редакції, згідно з якою позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 23 529,00 грн. основного боргу, 4 467,16 грн. пені, 19 615,00 грн. 3 % річних та 223 351,00 інфляційних втрат.

Постанова мотивована тим, що включення позивачем до рахунків за експлуатаційні витрати додаткових послуг є порушенням положень пунктів 3.2 спірних договорів, оскільки підставами для оплати таких додаткових послуг є окремі рахунки і калькуляції, узгоджені сторонами.

Крім того, суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції щодо стягнення сум експлуатаційних витрат до грудня 2015 року включно, а також зі здійсненим судом першої інстанції розрахунком розмірів пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.05.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі № 910/13081/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2018, повний текст якого складений 17.12.2018, у справі № 910/13081/16 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено основний борг в розмірі 771 735, 68 грн., пеню в розмірі 227 412, 28 грн., 3% річних в розмірі 26 658,38 грн., інфляційні втрати в розмірі 186 644, 17 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що:

- оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами неотримання ним відповідних послуг з експлуатаційного обслуговування у спірний період, зокрема, наданих йому позивачем послуг після припинення договорів (згідно з заявленими позовними вимогами до грудня 2015 року) та відсутність платіжних доручень щодо оплати послуг за спірний період, то за таких підстав заборгованість (за вирахуванням не зарахованих позивачем сум) становить: за договором № 074-01/2012 - 492 419,47 грн., за договором № 074-02/2012 - 225 261,53 грн. та за договором № 074-03/2012 - 54 054,68 грн., а відтак, вимоги позивача про стягнення основної заборгованості за спірними договорами підлягають частковому задоволенню в сумі 771 735,68 грн.;

- з матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано пеню за порушення відповідачем строків внесення плати за договорами за період з 06.01.2013 по 15.03.2016, в той час як нарахування пені за порушення строків внесення оплати за договорами по 15.03.2016, враховуючи висновки, викладені судом касаційної інстанції, є правомірними;

- з огляду на відповідну заяву відповідача про застосування строків позовної давності, в тому числі до вимог про стягнення пені, строк позовної давності для пред`явлення позивачем вимог про стягнення пені, нарахованої на суми боргу за період з 06.01.2013 по 18.07.2015, станом на день звернення позивача до суду пропущено, в зв`язку з чим в позові в цій частині слід відмовити, а відтак, за розрахунком суду пеня становить за договором № 074-01/2012 - 143 405,94 грн., за договором № 074-02/2012 - 68 285, 72 грн., за договором № 074-03/2012 - 15 720,62 грн., а вимоги позивача про стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 227 412,28 грн.;

- з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, строк позовної давності для пред`явлення позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на суми боргу за період з 06.01.2013 до 19.07.2013 станом на день звернення до суду пропущено, в зв`язку з чим в позові в цій частині слід відмовити;

- за розрахунком суду 3% річних у період з 19.07.2013 по 15.03.2016 за № договором 074-01/2012 становить 17 050,44 грн., за договором № 074-02/2012 - 7 768, 11 грн., за договором № 074-03/2012 - 1 839,83 грн., що загалом становить 26 658, 38 грн.;

- за розрахунком суду інфляційні втрати у період з 19.07.2013 по 15.03.2016 за договором № 074-01/2012 становлять 117 227, 26 грн., за договором № 074-02/2012 - 55 330,85 грн.., за договором № 074-03/2012 - 14 086, 06 грн., що загалом становить 186 644, 17 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 28.12.2018 відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі № 910/13081/16 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісно заявлених позовних вимог відмовити повністю.

У апеляційній скарзі відповідач зазначив про те, що оскаржуване рішення в частині задоволення вимог позивача винесено за умови неповного з`ясування обставин справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав доведеними, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У обґрунтування вказаної позиції відповідач послався на те, що:

- підставою позову є стягнення заборгованості за договорами № 074-01/2012, № 074-02/2012 та № 074-03/2012, в той час як при прийнятті рішення суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з відповідача кошти не за договорами, як просив позивач, а за житлово-комунальні послуги, які нібито надавались відповідачу після припинення спірних договорів і без укладення сторонами нових;

- суди при попередніх розглядах справи неодноразово зобов`язували позивача долучити відповідні докази надання послуг (у тому числі додаткових), однак замість належних доказів факту реальності надання послуг (або понесення витрат) (кошторисів, описів, нарядів-завдань на проведення конкретних робіт тощо) позивачем наданий штатний розпис, яким доводиться лише наявність в штаті позивача працівників на певних посадах. В оспорюваному рішенні суд першої інстанції посилається на суперечливий висновок у п.п. 43, 48 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.05.2018 про те, що відповідачем не доведені (не спростовані) обставини ненадання послуг після припинення дії спірних договорів, який суперечить нормам ч.ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України щодо обв`язку доведеності обставин та порушує базові принципи змагальності та диспозитивності господарського судочинства;

- судом не надано оцінки доводам відповідача про те, що послуги як за спірними договорами, так і після закінчення строку їх дії не надавались, про що відповідач наголошував в тому числі і при розгляді справи Верховним Судом;

- судом невірно застосовані ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не застосовані норми ст.ст. 14, 21 цього закону та постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», оскільки позивачем не надано доказів направлення відповідачу для підписання типового договору, а також не надано доказів на підтвердження вартості спірних послуг;

- суд, в порушення ст.ст. 546, 547, 549 ЦК України, нарахував пеню в розмірі, яка передбачена спірними договорами, після закінчення строку його дії, тобто за відсутності укладеного між сторонами правочину про забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 справа № 910/13081/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 задоволено заяву суддів Зубець Л.П., Мартюк А.І., які не є головуючими суддями (суддями-доповідачами), про самовідвід у справі № 910/13081/16, матеріали справи № 910/13081/16 передано на повторний автоматизований розподіл для заміни суддів Зубець Л.П., Мартюк А.І. у складі визначеної колегії для розгляду справи № 910/13081/16 відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням № 09.1-08/358/19 від 23.01.2019, у зв`язку з задоволенням заяви суддів Зубець Л.П., Мартюк А.І., які не є головуючими суддями (суддями-доповідачами), про самовідвід, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13081/16.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2019 справа № 910/13081/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 задоволено заяву судді Буравльова С.І., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), про самовідвід у справі № 910/13081/16, матеріали справи № 910/13081/16 передано на повторний автоматизований розподіл для заміни судді Буравльова С.І. у складі визначеної колегії для розгляду справи № 910/13081/16 відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням № 09.1-08/392/19 від 25.01.2019, у зв`язку з задоволенням заяви судді Буравльова С.І., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), про самовідвід, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13081/16.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2019 справа № 910/13081/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Дикунська С.Я., Пашкіна С.А.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

За таких обставин, ухвалою від 29.01.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Дикунська С.Я., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків.

05.02.2019 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано оригінал платіжного доручення № 69 від 04.02.2019 про сплату судового збору на суму 9 319,00 грн. та копію платіжного доручення № 532 від 27.12.2018 про сплату судового збору на суму 25 626,90 грн. (оригінал був долучений скаржником до апеляційної скарги).

Розпорядженням № 09.1-08/444/19 від 11.02.2019, у зв`язку перебуванням судді Дикунської С.Я., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13081/16.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 справа № 910/13081/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Власов Ю.Л., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 задоволено заяву судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), про самовідвід у справі № 910/13081/16, матеріали справи № 910/13081/16 передано на повторний автоматизований розподіл для заміни судді Власова Ю.Л. у складі визначеної колегії для розгляду справи № 910/13081/16 відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням № 09.1-08/450/19 від 12.02.2019, у зв`язку з задоволенням заяви судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), про самовідвід, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13081/16.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2019 справа № 910/13081/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Руденко М.А., Пашкіна С.А.

Ухвалою від 13.02.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Руденко М.А., Пашкіна С.А.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі № 910/13081/16;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 04.03.2019;

- роз`яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- призначено справу № 910/13081/16 до розгляду на 06.03.2019 о 13:00;

- учасників судового процесу попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

05.03.2019 до суду позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач, з посиланням на те, що судом першої інстанції цілком правомірно встановлено, що, оскільки відповідачем належними та допустимим доказами не доведено неотримання ним відповідних послуг з експлуатаційного обслуговування у спірний період, зокрема, наданих йому позивачем послуг після припинення договорів (згідно з заявленими вимогами до грудня 2015 року), та відсутність платіжних доручень щодо оплати послуг за спірний період, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

20.03.2019 до суду від відповідача надішли письмові пояснення, в яких відповідач перелічив постанови Верховного Суду, на які посилався під час надання пояснень в судовому засіданні, яке відбулось 20.03.2019, та просив врахувати висновки, викладені у вказаних постановах, при винесенні судового рішення у справі № 910/13081/16.

Розпорядженням № 09.1-08/876/19 від 08.04.2019, у зв`язку перебуванням судді Руденко М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13081/16.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 справа № 910/13081/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Сулім В.В.

Ухвалою від 10.04.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Сулім В.В.:

- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі № 910/13081/16 прийнято до свого провадження;

- розгляд справи призначено на 15.05.2019 о 9:30;

- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

Під час розгляду справи представники відповідача апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити, представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

17.12.2012 позивач як виконавець та відповідач як замовник уклали наступні договори про експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг:

- № 074-01/2012 (далі договір № 074-01/2012) (а.с. 40-42 т. 1), відповідно до п. 1.1., 1.2. якого позивач прийняв обов`язок забезпечувати експлуатаційне обслуговування Торгового центру за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а , а відповідач - брати участь у витратах виконавця на займаних ним площах - 2 965,60 кв.м. Вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток 1 до цього договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 року, якщо індекс інфляції більше ніж 102%. Згідно із кошторисом (додаток № 1 до договору № 074-01/2012) (а.с. 43 т. 1) вартість послуг на місяць за договором становить 30 000,00 грн.;

- № 074-02/2012 (далі договір № 074-02/2012) (а.с. 45-47 т. 1), відповідно до п. 1.1, 1.2. якого позивач прийняв обов`язок забезпечувати експлуатаційне обслуговування площ відповідача, розташованих в межах Торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а, а відповідач - брати участь у витратах позивача на займаних ним площах - 1020 кв. м. Вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток 1 до цього договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 року, якщо індекс інфляції більше ніж 102%. Згідно із кошторисом (додаток № 1 до договору № 074-02/2012) (а.с. 48 т. 1) вартість послуг на місяць за договором становить 16 592,48 грн.;

- № 074-03/2012 (далі договір № 074-02/2012) (а.с. 50-52 т. 1), відповідно до п. 1.1, 1.2. якого позивач прийняв обов`язок забезпечувати експлуатаційне обслуговування площ відповідача, розташованих в межах Торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а, а відповідач - брати участь у витратах позивача на займаних ним площах - 236,4 кв.м. Вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток 1 до цього договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 року, якщо індекс інфляції більше ніж 102%. Згідно із кошторисом (додаток №1 до договору № 074-02/2012) (а.с. 53 т. 1) вартість послуг на місяць за договором становить 3 583, 33 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на невиконання відповідачем умов спірних договорів в частині оплати вартості наданих послуг.

Відповідач заперечує наявність в нього обов`язку оплатити послуги у заявленій до стягнення сумі, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів надання послуг після припинення договорів обслуговування, а також, відсутність погодження сторонами цін і тарифів на такі послуги (та незатвердження таких цін/тарифів центральним/місцевим органом влади), що виключає можливість встановлення суми боргу.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 5.1. спірних договорів, вони набирають чинності з моменту підписання та діють до 16.12.2013 включно, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання сторонами. Сторонами встановлено, що умови цих договорів відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України у зв`язку з реорганізацією Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів України у м. Києві», на підставі правонаступництва Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр Державної податкової служби України» згідно з наказом ДПС України від 22.09.2012 № 541 вступає в дію у частині розрахунків з 01.10.2012.

Згідно з п. 5.3 спірних договорів у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цих договорів до закінчення строку їх чинності за один місяць, вони вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цими договорами.

Враховуючи, що в строк до 16.11.2013, 16.11.2014 жодною із сторін не було виявлено бажання не продовжувати договірні відносини шляхом надіслання іншій стороні відповідного повідомлення, строк дії договорів продовжився до 16.12.2015. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Стаття 651 ЦК України встановлює, що:

- зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1);

- у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Пунктом 5.4 договорів передбачено, що про намір дострокового припинення договору сторони зобов`язані повідомити одна одну не менше, ніж за один місяць до передбачуваної дати припинення цього договору .

Відповідач 17.06.2015 направив позивачу листи № 01-60, № 01-61 та № 01-62 від 17.06.2015 про припинення (розірвання) договору (а.с. 118-119 т. 2), в яких, з посиланням на п. 5.4 спірних договорів, повідомив про їх дострокове припинення. Вказані листи позивачем отримані 24.06.2015 (а.с. 119 зворот т. 2).

Позивач листами з № 725, № 726 та № 727 від 02.07.2015 (а.с. 120-122 т. 2) повідомив відповідача про заперечення проти розірвання вказаних договорів.

За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про те, щ,о з огляду на погодження сторонами у спірних договорах можливості дострокового припинення договорів не менше, ніж за один місяць до передбачуваної дати припинення договору, та те, що відповідні повідомлення про припинення їх дії позивач отримав 24.06.2015, спірні договори є припиненими з 25.07.2015.

Скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі № 910/13081/16, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського у своїй постанові від 02.05.2018, серед іншого, вказав на те, що:

- судами попередніх інстанцій, зокрема, судом першої інстанції при новому розгляді не в повному обсязі виконано вказівки касаційної інстанції, викладені в постанові Вищого господарського суду України від 09.08.2017, та не встановлено, які саме послуги (за якими актами, в якому місяці, на яку суму тощо) не були оплачені відповідачем;

- судом не зазначено про конкретний розмір заборгованості за кожним з договорів, зокрема, відсутність оплати відповідачем послуг за конкретними актами з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів щодо перерахування ним коштів на виконання договорів;

- разом з тим, з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції не вбачається врахування ним умов пунктів 3.2. договорів щодо оплати відповідачем додатково наданих позивачем послуг за окремими рахунками згідно з калькуляціями, узгодженими сторонами. Обставини включення позивачем до спірної суми заборгованості вартості додаткових послуг, а також наявності правових підстав для їх оплати судом першої інстанції не досліджувались;

- суд апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановив конкретні суми зобов`язань за кожним з договорів за період з жовтня 2014 року до липня 2015 року, а також суми сплачених відповідачем на їх оплату грошових коштів. Однак при цьому загальну суму наявної заборгованості відповідача перед позивачем суд апеляційної інстанції визначив, виходячи з хибного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за послуги, надані у період з 25 липня 2015 року до грудня 2015 року. На думку суду, наведений висновок суду апеляційної інстанції не є обґрунтованим, адже не заснований на встановленні обставин щодо спростування відповідачем обставин отримання ним послуг з експлуатаційного обслуговування належних йому приміщень у Торговому центрі в зазначений період;

- крім того, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини включення позивачем до рахунків за експлуатаційні витрати додаткових послуг без складання окремих рахунків та узгодження сторонами калькуляції, не зазначив у мотивувальній частині постанови конкретні суми вартості зазначених додаткових послуг за конкретні періоди, а також наявність чи відсутність їх оплати відповідачем;

- разом з тим, Верховний Суд вважає неправильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що нарахування пені має здійснюватись до 25.07.2015, тобто до моменту припинення договорів. Наведений висновок судів не ґрунтується на встановленні наявності правових підстав для звільнення відповідача від виконання ним зобов`язань, які виникли до припинення договорів (внаслідок використання відповідачем права на односторонню відмову), а також від застосування правових наслідків неналежного виконання зазначених зобов`язань, зокрема, у вигляді сплати неустойки, застосування відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.

Частиною 1 ст. 316 ГПК України встановлено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Щодо вказаних вказівок суду касаційної інстанції слід зазначити таке.

Згідно з п.п. 2.1.2., 2.1.5., 2.1.6. договорів позивач зобов`язується надавати відповідачу не пізніше останнього дня кожного місяця рахунки на оплату витрат з експлуатаційного обслуговування площ за поточний місяць; надавати відповідачу з 20 числа поточного місяця по 20 число місяця, наступного за звітним рахунки за надані комунальні послуги за поточний місяць; надавати відповідачу з 1 по 5 число кожного місяця, наступного за звітним, акти виконаних робіт.

В матеріалах справи наявні наступні підписані та скріплені печатками обох сторін акти виконання робіт (надання послуг) (а.с. 90-158 т. 1, 69-71 т. 3):

- за договором № 074-01/2012: № 245 від 29.12.2012 на суму 30 000,00 грн., № 250 від 29.12.2012 на суму 30 000,00 грн., № 253 від 29.12.2012 на суму 30 000,00 грн., № 46 від 31.01.2013 на суму 30 000,00 грн., № 70 від 28.02.2013 на суму 30 000,00 грн., № 318 від 31.03.2013 на суму 30 000,00 грн., № 582 від 30.04.2013 на суму 30 000,00 грн., № 664 від 31.05.2013 на суму 30 000,00 грн., № 739 від 30.06.2013 на суму 30 000,00 грн., № 809 від 31.07.2013 на суму 30 000,00 грн., № 881 від 31.08.2013 на суму 30 000,00 грн., № 967 від 30.09.2013 на суму 30 000,00 грн., № 1014 від 31.10.2013 на суму 30 000,00 грн., № 1106 від 30.11.2013 на суму 30 000,00 грн., № 1146 від 31.12.2013 на суму 30 000,00 грн., № 8 від 31.01.2014 на суму 30 000,00 грн., № 74 від 28.02.2014 на суму 30 000,00 грн., № 102 від 31.03.2014 на суму 30 000,00 грн., № 148 від 30.04.2014 на суму 30 000,00 грн., № 207 від 31.05.2014 на суму 30 000,00 грн., № 259 від 30.06.2014 на суму 30 000,00 грн., № 343 від 31.07.2014 на суму 30 000,00 грн., № 416 від 31.08.2014 на суму 30 000,00 грн., № 463 від 30.09.2014 на суму 30 000,00 грн.

- за договором № 074-02/2012: № 246 від 29.12.2012 на суму 16 592,46 грн., № 249 від 29.12.2012 на суму 16 592,46 грн., № 252 від 29.12.2012 на суму 16 592,46 грн., № 47 від 31.01.2013 на суму 16 592,46 грн., № 72 від 28.02.2013 на суму 16 592,46 грн., № 319 від 31.03.2013 на суму 16 592,46 грн., № 583 від 30.04.2013 на суму 16 592,46 грн., № 665 від 31.05.2013 на суму 16 592,46 грн., № 740 від 30.06.2013 на суму 16 592,46 грн., № 810 від 31.07.2013 на суму 16 592,46 грн., № 882 від 31.08.2013 на суму 16 592,46 грн., № 968 від 30.09.2013 на суму 16 592,46 грн., № 1015 від 31.10.2013 на суму 16 592,46 грн., № 1107 від 30.11.2013 на суму 16 592,46 грн., № 1147 від 31.12.2013 на суму 16 592,46 грн., № 9 від 31.01.2014 на суму 16 592,46 грн., № 75 від 28.02.2014 на суму 16 592,46 грн., № 103 від 31.03.2014 на суму 16 592,46 грн., № 149 від 30.04.2014 на суму 16 592,46 грн., № 208 від 31.05.2014 на суму 16 592,46 грн., № 260 від 30.06.2014 на суму 16 592,46 грн., № 344 від 31.07.2014 на суму 16 592,46 грн., № 417 від 31.08.2014 на суму 16 592,46 грн., № 464 від 30.09.2014 на суму 16 592,46 грн.

- за договором № 074-03/2012: № 245 від 29.12.2012 на суму 3 583,33 грн., № 248 від 29.12.2012 на суму 3 583,33 грн., № 251 від 29.12.2012 на суму 3 583,33 грн., № 48 від 31.01.2013 на суму 3 583,33 грн., № 71 від 28.02.2013 на суму 3 583,33 грн., № 104 від 31.03.2014 на суму 3 583,33 грн., № 584 від 30.04.2013 на суму 3 583,33 грн., № 666 від 31.05.2013 на суму 3 583,33 грн., № 741 від 30.06.2013 на суму 3 583,33 грн., № 811 від 31.07.2013 на суму 3 583,33 грн., № 883 від 31.08.2013 на суму 3 583,33 грн., № 969 від 30.09.2013 на суму 3 583,33 грн., № 1106 від 30.11.2013 на суму 3 583,33 грн., № 1148 від 31.12.2013 на суму 3 583,33 грн., № 10 від 31.01.2014 на суму 3 583,33 грн., № 76 від 28.02.2014 на суму 3 583,33 грн., № 104 від 31.03.2014 на суму 3 583,33 грн., № 150 від 30.04.2014 на суму 3 583,33 грн., № 209 від 31.05.2014 на суму 3 583,33 грн., № 261 від 30.06.2014 на суму 3 583,33 грн., № 345 від 31.07.2014 на суму 3 583,33 грн., № 418 від 31.08.2014 на суму 3 583,33 грн., № 465 від 30.09.2014 на суму 3 583,33 грн.

Також в матеріалах справи наявні наступні акти виконання робіт (надання послуг), які з боку відповідача не підписані та не скріплені печаткою (а.с. 79-117 т.3):

- за договором № 074-01/2012: № 129 від 28.02.2015 на суму 32 559,20 грн., № 132 від 28.02.2015 на суму 33 568,54 грн., № 666 від 30.04.2015 на суму 57 502,74 грн., № 669 від 30.04.2015 на суму 47 511,76 грн., № 790 від 31.05.2015 на суму 65 553,12 грн., № 986 від 30.06.2015 на суму 66 995,29 грн., № 1131 від 31.07.2015 на суму 67 263,28 грн., № 1269 від 31.08.2015 на суму 66 590,64 грн., № 1375 від 30.09.2015 на суму 66 057,91 грн., № 1588 від 31.10.2015 на суму 67 577,23 грн., № 1685 від 30.11.2015 на суму 66 698,74 грн., № 1744 від 31.12.2015 на суму 68 032,72 грн.

- за договором № 074-02/2012: № 130 від 28.02.2015 на суму 18 007,94 грн., № 133 від 28.02.2015 на суму 18 566,20 грн., № 290 від 31.03.2015 на суму 19 550,21 грн., № 289 від 31.03.2015 на суму 35 347,67 грн., № 667 від 30.04.2015 на суму 27 968,71 грн., № 670 від 30.04.2015 на суму 16 341,37 грн., № 791 від 31.05.2015 на суму 31 884,34 грн., № 987 від 30.06.2015 на суму 32 585,80 грн., № 1132 від 31.07.2015 на суму 32 716,14 грн., № 1270 від 31.08.2015 на суму 32 388,98 грн., № 1376 від 30.09.2015 на суму 32 129,87 грн., № 1587 від 31.10.2015 на суму 32 868,83 грн., № 1684 від 30.11.2015 на суму 32 441,54 грн., № 1745 від 31.12.2015 на суму 33 090,38 грн.,

- за договором № 074-03/2012: № 131 від 28.02.2015 на суму 3 889,02 грн., № 134 від 28.02.2015 на суму 4 009,58 грн., № 291 від 31.03.2015 на суму 4 222,09 грн., № 668 від 30.04.2015 на суму 6 139,85 грн., № 671 від 30.04.2015 на суму 3 787,40 грн., № 792 від 31.05.2015 на суму 6 999,43 грн., № 988 від 30.06.2015 на суму 7 153,42 грн., № 1133 від 31.07.2015 на суму 7 182,02 грн., № 1271 від 31.08.2015 на суму 7 110,20 грн., № 1377 від 30.09.2015 на суму 7 053,32 грн., № 1586 від 31.10.2015 на суму 7 215,56 грн., № 1686 від 30.11.2015 на суму 7 121,76 грн., № 1746 від 31.12.2015 на суму 7 264,20 грн.

Згідно п.п. 2.2.1, 2.2.2 спірних договорів, відповідач зобов`язується сплачувати суму витрат на експлуатаційне обслуговування площ в повному обсязі, відповідно до встановлених позивачем рахунків не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним; сплачувати суми за надання комунальних послуг протягом 5 банківських днів з дати отримання відповідачем, виставлених позивачем рахунків.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень (а.с. 11-115 т. 2) вбачається, що відповідачем були сплачені наступні суми за спірними договорами: № 4009 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4008 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4010 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4007 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012 ,№ 4011 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4012 на суму 5 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4063 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4051 на суму 11 248,79 грн. за дог № 074-02/2012 ,№ 4062 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4050 на суму 1 307,76 грн. за дог № 074-03/2012 ,№ 4060 на суму 136,04 грн. за дог № 074-01/2012, № 4061 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4052 на суму 32 705,32 грн. за дог № 074-01/2012, № 4059 на суму 25 000,00 грн. за дог № 074-01/2012 ,№ 4092 на суму 1 058,56 грн. за дог № 074-03/2012, № 4094 на суму 24 736,42 грн. за дог № 074-01/2012, № 4093 на суму 8 507,94 грн. за дог № 074-02/2012, № 4095 на суму 136,04 грн. за дог № 074-01/2012, № 4094 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4120 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4121 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012 ,№ 4170 на суму 27 643,06 грн. за дог № 074-01/2012, № 4169 на суму 9 507,66 грн. за дог № 074-02/2012, № 4168 на суму 1 099,48 грн. за дог № 074-03/2012, № 4192 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4190 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4191 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4250 на суму 29 804,38 грн. за дог № 074-01/2012, № 4248 на суму 10 251,02 грн. за дог № 074-02/2012, № 4247 на суму 1 716,70 грн. за дог № 074-03/2012, № 4263 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4261 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4264 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4303 на суму 34 799,60 грн. за дог № 074-01/2012, № 4301 на суму 3 353,00 грн. за дог № 074-03/2012, № 4302 на суму 11 969,11 грн. за дог № 074-02/2012, № 4341 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4342 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4401 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4402 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4395 на суму 3 503,50 грн. за дог № 074-03/2012, № 4396 на суму 11 928,08 грн. за дог № 074-02/2012, № 4397 на суму 34 680,32 грн. за дог № 074-01/2012, № 4399 на суму 19 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4400 на суму 11 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4441 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4447 на суму 5 511,23 грн. за дог № 074-03/2012, № 4448 на суму 15 281,74 грн. за дог № 074-02/2012, № 4442 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4449 на суму 44 430,90 грн. за дог № 074-03/2012, № 4492 на суму 12 054,28 грн. за дог № 074-02/2012, № 4493 на суму 5 576,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4503 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4502 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4547 на суму 19 186,00 грн. за дог № 074-02/2012, № 4548 на суму 22 612,62 грн. за дог № 074-01/2012, № 4546 на суму 8 201,38 грн. за дог № 074-03/2012, № 4544 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4592 на суму 33 169,73 грн. за дог № 074-01/2012, № 4593 на суму 1 736,41 грн. за дог № 074-03/2012, № 4595 на суму 5 580,04 грн. за дог № 074-01/2012, № 4594 на суму 9 513,82 грн. за дог № 074-02/2012, № 4598 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4597 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4660 на суму 25 509,40 грн. за дог № 074-02/2012, № 4652 на суму 22 080,90 грн. за дог № 074-01/2012, № 4658 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4656 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4657 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4659 на суму 6 151,90 грн. за дог № 074-03/2012, № 4662 на суму 877,80 грн. за дог № 074-02/2012, № 4680 на суму 12 541,52 грн. за дог № 074-02/2012, № 4679 на суму 1 468,40 грн. за дог № 074-03/2012, № 4681 на суму 36 463,86 грн. за дог № 074-01/2012, № 4700 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4712 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4699 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4729 на суму 10 000,00 грн. за дог № 074-02/2012, № 4749 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4748 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4746 на суму 6 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4776 на суму 826,60 грн. за дог № 074-03/2012, № 4777 на суму 10 218,48 грн. за дог № 074-01/2012, № 4789 на суму 21 709,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4790 на суму 8 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4792 на суму 0,50 грн. за дог № 074-01/2012, № 4811 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-01/2012, № 4807 на суму 802,52 грн. за дог № 074-03/2012, № 4809 на суму 11 066,93 грн. за дог № 074-03/2012, № 4810 на суму 17 000,00 грн. за дог № 074-03/2012, № 4808 на суму 9 653,45 грн. за дог № 074-02/2012, № 4814 на суму 25 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4812 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4813 на суму 5 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4857 на суму 10 788,65 грн. за дог № 074-02/2012, № 4862 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 4864 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4858 на суму 935,56 грн. за дог № 074-03/2012, № 4863 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 4856 на суму 31 367,48 грн. за дог № 074-01/2012, № 4958 на суму 11 283,73 грн. за дог № 074-02/2012, № 4959 на суму 17 776,88 грн. за дог № 074-01/2012, № 4957 на суму 898,55 грн. за дог № 074-03/2012, № 4982 на суму 37 950,85 грн. за дог № 074-01/2012, № 4981 на суму 15 030,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 4987 на суму 13 052,96 грн. за дог № 074-02/2012, № 4986 на суму 1 840,26 грн. за дог № 074-03/2012, № 5032 на суму 13 912,02 грн. за дог № 074-02/2012, № 5033 на суму 4 328,52 грн. за дог № 074-01/2012, № 5031 на суму 5 658,54 грн. за дог № 074-03/2012, № 12 на суму 16 120,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 15 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 14 на суму 20 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 5059 на суму 3 145,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 5066 на суму 438,00 грн. за дог № 074-03/2012, № 20 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 905 на суму 2 500,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 5085 на суму 4 000,00 грн. за дог № 074-02/2012, № 906 на суму 2 500,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 66 на суму 9 128,80 грн. за дог № 074-01/2012, № 68 на суму 8 224,92 грн. за дог № 074-03/2012, № 69 на суму 25 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 71 на суму 5 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 70 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 67 на суму 26 541,54 грн. за дог № 074-01/2012, № 5087 на суму 5 000,00 грн. за дог № 074-02/2012, № 88 на суму 30 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 86 на суму 46 428,07 грн. за дог № 074-01/2012, № 120 на суму 53 587,63 грн. за дог № 074-01/2012, № 5116 на суму 712,46 грн. за дог № 074-01/2012, № 148 на суму 17 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 151 на суму 12 287,54 грн. за дог № 074-01/2012, № 150 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 149 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 167 на суму 29 884,90 грн. за дог № 074-01/2012, № 192 на суму 10 000 грн. за дог № 074-01/2012, № 23 на суму 33 995,52 грн. за дог № 074-01/2012, № 41 на суму 7 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 64 на суму 27 139,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 87 на суму 9 239,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 86 на суму 3 687,25 грн. за дог № 074-03/2012, № 88 на суму 17 073,67 грн. за дог № 074-02/2012, № 108 на суму 25 907,87 грн. за дог № 074-01/2012, № 128 на суму 20 761,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 130 на суму 16 111,29 грн. за дог № 074-02/2012, № 131 на суму 9 648,30 грн. за дог № 074-01/2012, № 129 на суму 3 479,41 грн. за дог № 074-03/2012, № 147 на суму 20 351,70 грн. за дог № 074-01/2012, № 148 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-01/2012, № 150 на суму 9 472,49 грн. за дог № 074-01/2012, № 149 на суму 16 592,48 грн. за дог № 074-02/2012, № 153 на суму 33 075,01 грн. за дог № 074-01/2012, № 209 на суму 20 527,51 грн. за дог № 074-01/2012, № 210 на суму 3 583,33 грн. за дог № 074-03/2012, № 212 на суму 889,16 грн. за дог № 074-02/2012, № 271 на суму 20 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 312 на суму 10 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 313 на суму 13 003,32 грн. за дог № 074-02/2012, № 348 на суму 2 700,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 346 на суму 22 300,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 16 на суму 90 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 28 на суму 60 000,00 грн. за дог № 074-02/2012, № 27 на суму 20 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 29 на суму 10 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 49 на суму 17 000,00 грн. за дог № 074-01/2012, № 50 на суму 17 000,00 грн. за дог № 074-02/2012, № 51 на суму 7 000,00 грн. за дог № 074-03/2012, № 98 на суму 3 690,84 грн. за дог № 074-03/2012, № 96 на суму 23 925,81 грн. за дог № 074-01/2012.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за договором № 074-01/2012 загальна сума, що була сплачена відповідачем, становить 1 045 931, 13 грн., за договором № 074-02/2012 - 571 646,42 грн., а за договором № 074-03/2012 - 122 331,84 грн.

На вимогу суду відповідачем було надано таблицю платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи про перерахування коштів за договорами: № 074-01/2012, № 074-02/2012 та № 074-03/2012 від 17.12.2012 (а.с. 223 т. 6), а позивачем - зведені дані бухгалтерського обліку Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» за договорами № 074-01/2012, № 074-02/2012 та № 074-03/2012 від 17.12.2012 про експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг (а.с. 3-32 т. 7).

Встановлені вище суми визначені відповідачем у наданій таблиці платіжних доручень, проте позивачем у наданих даних бухгалтерського обліку допущені помилки, а саме:

- не міститься відображення щодо зарахування сплачених відповідачем сум за договором № 074-01/2012: на суму 32 705,32 грн., призначення платежу - оплата за червень 2013, платіжне доручення № 4052 від 24.07.2013, на суму 17 000,00 грн., призначення платежу - оплата за договором № 074-01/2012, платіжне доручення № 49 від 05.02.2016 та містяться дані про помилкове зарахування двох платежів по 136,04 грн. кожний;

- не міститься відображення щодо зарахування сплачених відповідачем сум за договором № 074-02/2012: на суму 11 248,79 грн. призначення платежу - оплата за червень 2013, платіжне доручення № 4051 від 24.07.2013, на суму 889,16 грн., призначення платежу - оплата за січень 2015, платіжне доручення № 212 від 28.09.2015, на суму 13 003, 32 грн., призначення платежу - оплата за січень 2015, платіжне доручення № 313 від 30.11.2015;

- не міститься відображення щодо зарахування сплачених відповідачем сум за договором № 074-03/2012: на суму 1 307,76 грн., призначення платежу - оплата за червень 2013 платіжне доручення № 4050 від 24.07.2013.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оскільки позивачем викладеного вище не спростовано та доказів зарахування вказаних сум суду не надано, то за таких підстав, суд дійшов висновку, що вказані вище суми позивачем не були зараховані в рахунок часткового погашення боргу.

Факт сплати вказаних сум позивачем не заперечується.

За висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.05.2018 у цій справі:

- суд касаційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку оплатити житлово-комунальні послуги, якими він фактично користувався відповідно до вимог статей 11, 509, 526, 903 ЦК України та статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг (його припинення) не є достатньою підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплатити спожиті ним послуги;

- на думку суду, встановивши, що позивач забезпечує експлуатаційне обслуговування Торгового центру, надає житлово-комунальні послуги власникам та орендарям приміщень (у тому числі відповідачу), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач зобов`язаний оплатити послуги, зокрема, надані йому позивачем після припинення договорів (згідно з заявленими позовними вимогами до грудня 2015 року);

- при цьому суд першої інстанції правильно врахував, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження обставин неотримання ним відповідних послуг з експлуатаційного обслуговування у спірний період, зокрема, виявлення ним небажання отримувати зазначені послуги від Позивача, неналежної якості послуг тощо. Також суд звернув увагу, що з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин не вбачається доведення відповідачем обставин надання йому послуг з експлуатаційного обслуговування у спірний період іншою особою, а не позивачем;

- водночас при новому розгляді справи суд першої інстанції не в повному обсязі виконав вказівки касаційної інстанції, викладені в постанові Вищого господарського суду України від 09.08.2017, та не встановив, які саме послуги (за якими актами, в якому місяці, на яку суму тощо) не були оплачені відповідачем.

Послання відповідача в апеляційній скарзі на помилковість як вказаних висновків, так і інших висновків суду касаційної інстанції у цій справі, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки в силу приписів ч. 3 ст. 317 ГПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає, а в силу приписів ч. 1 ст. 316 ГПК України - вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відтак, виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи наявні рахунки на оплату житлово-комунальних та експлуатаційних послуг за договорами:

- № 074-01/2012: № 299 від 30.04.2015 на суму 33 995,52 грн. - компенсація за використану електроенергію за квітень 2015, № 300 від 30.04.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в квітні на суму 57 502,74 грн., № 375 від 19.05.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в травні на суму 65 553,12 грн., № 502 від 26.06.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в червні на суму 66 995,29 грн., № 606 від 28.07.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в липні на суму 67 263, 28 грн., № 689 від 31.08.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в серпні на суму 32 388, 98 грн., № 761 від 28.09.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в вересні на суму 66 057, 91 грн., № 896 від 31.10.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в жовтні на суму 67 577, 23 грн., № 959 від 30.11.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в листопаді на суму 66 698, 74 грн.;

- № 074-02/2012: № 301 від 30.04.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в квітні на суму 27 968, 71 грн., № 376 від 19.05.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в травні на суму 31 884, 34 грн., № 503 від 26.06.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в червні на суму 32 585, 80 грн., № 607 від 28.07.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в липні на суму 32 716, 14 грн., № 690 від 31.08.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в серпні на суму 7 110, 20 грн., № 762 від 28.09.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в вересні на суму 32 129, 87 грн., № 894 від 31.10.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в жовтні на суму 32 868, 83 грн., № 958 від 30.11.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в листопаді на суму 32 441, 54 грн.;

- № 074-03/2012: № 302 від 30.04.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в квітні на суму 6 139, 85 грн., № 377 від 19.05.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в травні на суму 6 999, 43 грн., № 504 від 26.06.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в червні на суму 7 153,42 грн., № 608 від 28.07.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в липні на суму 7 182, 02 грн., № 690 від 31.08.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в серпні на суму 7 110,20 грн., № 763 від 28.09.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в вересні на суму 7 053,32 грн., № 895 від 31.10.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в жовтні на суму 7 215,56 грн., № 960 від 30.11.2015 - експлуатаційне обслуговування нежитлового приміщення в листопаді на суму 7 121,76 грн.

Виконуючи вказівки суду касаційної інстанції щодо врахування умов пунктів 3.2. договорів щодо оплати відповідачем додатково наданих позивачем послуг за окремими рахунками згідно з калькуляціями, узгодженими сторонами, обставин включення позивачем до спірної суми заборгованості додаткових послуг, а також наявності правових підстав для їх оплати, судом першої інстанції під час нового розгляду справи встановлено таке.

В матеріалах справи містяться додаткові угоди до договорів № 074-01/2012, № 074-02/2012 та № 074-03/2012 із відповідними додатком № 1 до них, а саме, кошторисами на експлуатаційне обслуговування за вказаними договорами у новій редакції, що вступають в дію з 01.01.2015 (а.с. 131-132, 136-137, 141-142 т. 4).

Вказані додаткові угоди зі сторони відповідача підписані не були, проте надавалися безпосередньо самим відповідачем із поданою заявою про долучення доказів від 16.11.2017.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оскільки такі угоди з відповідними кошторисами на експлуатаційне обслуговування за спірними договорами у новій редакції, що діяли з 01.01.2015 надіслані відповідачу в межах строку дії договору, тобто, до 25.07.2015, а письмових заперечень щодо цих кошторисів відповідачем надано не було, то правомірним є нарахування позивачем витрат на експлуатаційне обслуговування у відповідності з сумами, встановленими в таких кошторисах.

Отже, послуги стягнення вартості яких є предметом цього позову, не є додатково наданими позивачем послугами за окремими рахунками згідно з калькуляціями, узгодженими сторонами, а фактично є послугами з експлуатаційного обслуговування площ відповідача.

Щодо факту надання спірних послуг слід зазначити таке.

Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що

- у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо (ч. 1);

- акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі (ч. 3);

- акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій (ч. 4).

Таким чином, для реалізації права споживача на зменшення розміру плати за ненадані, або за надані не в повному обсязі, або неналежної якості житлово-комунальні послуги, споживачу необхідно документально оформити таке порушення з боку виконавця шляхом складання та підписання акту-претензії в порядку ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Вказаний акт-претензія є підставою для здійснення виконавцем перерахунку платежів або для надання відмови в задоволенні претензії.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у період, заборгованість за який заявлена позивачем до стягнення, звертався до останнього з відповідними претензіями щодо якості та/або кількості послуг.

При цьому доказів того, що у вказаний період відповідні послуги надавались відповідачу іншими організаціями та оплачувались ним суду також не надано.

Як вбачається з наданих позивачем письмових пояснень, послуги з експлуатаційного обслуговування площ відповідача, розташованих в межах Торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а на займаних відповідачем площах, залишилися неоплаченими частково - з травня 2015 року по грудень 2015 року.

Так, заявлену до стягнення суму заборгованості позивач визначає наступним чином:

1. Заборгованість за експлуатаційне обслуговування площ відповідача, розташованих в межах Торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а на займаних відповідачем площах - 2 965,60 кв.м

№, дата неоплаченого акту, назва послугиЗагальна сума актуБорг (за зростан-ням)
№ 666 від 30.04.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг57 502,747 355,86
№ 790 від 31.05.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг65 553,1272 908,98
№ 986 від 30.06.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг66 995,29139 904,27
№ 1131 від 31.07.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг67 263,27207 167,54
№ 1269 від 31.08.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг66 590,64273 758,18
№ 1375 від 30.09.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг66 057,91339 816,09
№ 1588 від 31.10.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг67 577,24407 393,33
№ 1685 від 30.11.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг66 698,74474 092,07
№ 1744 від 31.12.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг68 032,72542 124,79
2. Заборгованість за експлуатаційне обслуговування площ відповідача, розташованих в межах Торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а, на займаних відповідачем площах - 1 020 кв. м.

№, дата неоплаченого актуЗагальна сума актуБорг (за зростан-ням)
№791 від 31.05.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг31 884,3422 181,22
№987 від 30.06.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг32 585,8054 767,02
№1132 від 31.07.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг32 716,1387 483,15
№1270 від 31.08.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг32 388,98119 872,1
№1376 від 30.09.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг32 129,87152 002,00
№1587 від 31.10.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг32 868,83184 870,80
№1684 від 30.11.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг32 441,54217 312,40
№1745 від 31.12.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг33 090,38250 402,80
3. Заборгованість за експлуатаційне обслуговування площ відповідача, розташованих в межах Торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а, на займаних відповідачем площах - 236,4 кв.м.

№, дата неоплаченого актуЗагальна сума акту Борг (за зростан-ням)
№792 від 30.04.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг6 999,435 261,96
№988 від 30.06.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг7 153,4212 415,38
№1132 від 31.07.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг7 182,0219 597,4
№1270 від 31.08.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг7 110,226 707,6
№1376 від 30.09.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг7 053,3233 760,92
№1587 від 31.10.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг7 215,5640 976,48
№1684 від 30.11.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг7 121,7648 098,24
№1745 від 31.12.2015 експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг7 264,2055 362,44

Водночас, як встановлено вище позивачем при розрахунку заборгованості за договором № 074-01/2012 не враховано 49 705,32 грн. (32 705,32+17 000,00), за договором № 074-02/2012 - 25 141,27 грн. (11 248,79+ 889,16+13 003, 32), а за договором № 074-03/2012 - 1 307,76 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заборгованість (за вирахуванням не зарахованих позивачем сум) становить: за договором № 074-01/2012 - 492 419,47 грн., за договором № 074-02/2012 - 225 261,53 грн. та за договором № 074-03/2012 - 54 054,68 грн.

Суд першої інстанції правомірно частково задовольнив вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 771 735, 68 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку з оплати наданих у спірний період послуг, є підстави для застосування встановленої спірними договорами та законодавством відповідальності.

Пунктом 4.3 договорів передбачено, що за порушення термінів сплати витрат з експлуатаційного обслуговування площ, вартості комунальних послуг та телекомунікаційних послуг замовник сплачує за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який вона сплачується, від не перерахованої у строк суми.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано пеню за порушення відповідачем строків внесення плати за договорами за період з 06.01.2013 по 15.03.2016.

Водночас, як встановлено судом, спірні договори припинили свою дію 25.07.2015.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Отже, законодавством передбачено, що правовим наслідком закінчення строку дії договору є відсутність договору як підстави, з якою закон пов`язує здійснення прав і виконання обов`язків сторонами за цим договором.

За таких обставин, нарахування пені, передбаченої п 4.3 спірних договорів, за несвоєчасне виконання зобов`язань, які виникли після закінчення строку дії таких договорів, не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Крім того, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 547 ЦК України, згідно з якою правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі, відповідальність у вигляді нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання має бути погоджена сторонами у відповідному письмовому правочини.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів існування такого правочину у період після 24.07.2015, вимоги щодо нарахування пені за порушення зобов`язань, що виникли після цієї дати, тобто поза межами спірних договорів, не ґрунтуються на вимогах закону.

Однак, вказане не звільняє порушника від застосування встановленої договором відповідальності за порушення, які допущені до дати припинення договору, зокрема, стягнення пені, нарахованої на заборгованість, яка виникла протягом дії договору, у період, встановлений законом.

Вказані висновки відповідають встановленому в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського від 02.05.2018 у цій справі висновку про неправильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про те, що нарахування пені за неналежне виконання зобов`язань, які виникли до припинення договорів, має здійснюватись до 25.07.2015.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що факт порушення відповідачем майнових зобов`язань є доведеним, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу в розмірі та 3% річних, нарахованих на суму основного боргу, також є законними та обґрунтованими.

Водночас колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Про застосування до всіх вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних наслідків спливу строку позовної давності відповідачем заявлено у відзиві на позов (а.с. 116-117 т. 2).

Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції Господарського суду міста Києва, позовна заява подана до суду 19.07.2016.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком вірно:

- встановив, що строк позовної давності для пред`явлення позивачем вимог про стягнення пені, нарахованої на суми боргу за період з 06.01.2013 по 18.07.2015, а також вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суми боргу за період з 06.01.2013 до 19.07.2013, станом на день звернення позивача до суду пропущено, в зв`язку з чим в позові в цій частині слід відмовити;

- частково задовольнив вимоги про стягнення 3 % річних у межах заявленого позивачем періоду за розрахунком суду у період з 19.07.2013 по 15.03.2016: за договором № 074-01/2012 в сумі 17 050,44 грн., за договором № 074-02/2012 - 7 768, 11 грн., за договором № 074-03/2012 - 1 839,83 грн., що загалом становить 26 658, 38 грн.;

- частково задовольнив вимоги про стягнення інфляційних втрат у межах заявленого позивачем періоду за розрахунком суду у період з 19.07.2013 по 15.03.2016: за договором № 074-01/2012 в сумі 117 227, 26 грн., за договором № 074-02/2012 - 55 330,85 грн.., за договором № 074-03/2012 - 14 086, 06 грн., що загалом становить 186 644, 17 грн.,

Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо вимог в частині стягнення пені слід зазначити таке.

Як встановлено судом, нарахування пені за період на суми заборгованості, яка виникла з 25.07.2015, не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, загальна вартість послуг, наданих за умовами договорів (тобто по 24.07.2015 - примітка суду) для вирішення спору щодо стягнення пені судом визначається: за договором № 074-01/2012 - у сумі 52 074,79 грн., за договором № 074-02/2012 - у сумі 25 328,62 грн., за договором № 074-03/2012 - у сумі 5 560,27 грн. (загальна сума заборгованості за трьома договорами становить 82 963,68 грн.). Строк оплати виказаних сум, виходячи зі змісту п.п. 2.2.1, 2.2.2 спірних договорів - не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, тобто не пізніше 05.08.2015, а відтак, пеня за несплату вказаних сум нараховується з 06.08.2015 по 05.02.2016 включно.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
82936.6806.08.2015 - 27.08.20152230.0000 %0.164 %*2999.35
82936.6828.08.2015 - 24.09.20152827.0000 %0.148 %*3435.62
82936.6825.09.2015 - 29.10.20153522.0000 %0.121 %*3499.25
82936.6830.10.2015 - 17.12.20154922.0000 %0.121 %*4898.94
82936.6818.12.2015 - 28.01.20164222.0000 %0.121 %*4199.10
82936.6829.01.2016 - 05.02.2016822.0000 %0.120 %*797.64

За таких обставин, вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню за уточненим розрахунком суду апеляційної інстанції в сумі 19 829,91 грн.

Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає змін.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мали місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі № 910/13081/16 підлягає зміні, позов задовольняється частково, до стягнення на користь позивача з відповідача підлягає основний борг в сумі 771 735,68 грн., пеня в сумі 19 829,91 грн., 3% річних в розмірі 26 658,38 грн., інфляційні нарахування в сумі 186 644,17 грн.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» задовольняється частково, витрати відповідача за її подачу в сумі 34 945,90 грн. (платіжні доручення №523 від 27.12.2018 та № 69 від 04.02.2019 (а.с. 99, 104 т. 7)) покладаються на сторони пропорційної розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита по справі покладаються на сторони пропорційної розміру задоволених позовних вимог.

Водночас колегія суддів зазначає про те, що судом першої інстанції при новому розгляді справи не були розподілені витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційних та касаційних скарг у цій справі, а саме:

- витрати позивача за подачу:

1. апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 в сумі 25 626,41 грн. - платіжне доручення № 1043 від 27.10.2017 (а.с. 75 т. 4);

2. касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 в сумі 46 593,46 грн. - платіжне доручення № 59 від 10.01.2018;

- витрати відповідача за подачу:

1. апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 в сумі 25 626,90 грн. - платіжне доручення № 385 від 06.10.2016 (а.с. 9 т. 3);

2. касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 в сумі 27 956,10 грн. - платіжне доручення № 173 від 18.05.2017 (а.с. 205 т. 3);

3. апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 в сумі 25 626,90 грн. - платіжне доручення № 415 від 25.10.2017 (а.с. 59 т. 4),

з огляду на що колегія суддів розподіляє вказані витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що з загальної суми заявлених позивачем до стягнення майнових вимог 1 553 114,46 грн. задоволено 1 004 868,14 грн., тобто 64,70% від заявленої до стягнення суми, витрати сторін по сплаті судового збору покладаються на сторони в пропорції 64,70 % - на відповідача, а 35,30% - на позивача, а саме:

- з загальної суми сплаченої позивачем, - 72 219,87 грн. (25 626,41+46 593,46) відповідач має відшкодувати позивачу 64,70%, тобто 46 726,40 грн.;

- з загальної суми, сплаченої відповідачем, - 114 155,80 грн. (25 626,90 +27 956,10+25 626,90+34 945,90) позивач має відшкодувати відповідачу 35,30%, тобто 40 296,77 грн.

Щодо витрат відповідача на правничу допомогу в сумі 8 400,00 грн. та витрат на залучення експерта та спеціаліста в сумі 15 451,80 грн., які відповідач просить розподілити в заяві про розподіл судових витрат (а.с. 201-202 т. 6), колегія суддів зазначає таке.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За приписами ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір у цій справі виник внаслідок неправомірних дій відповідача щодо неоплати наданих позивачем послуг, колегія суддів покладає витрати відповідача на правничу допомогу та витрати на залучення експерта та спеціаліста на відповідача.

Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі № 910/13081/16 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі № 910/13081/16 змінити.

3. Викласти п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 у справі № 910/13081/16 в такій редакції:

«2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (04053, м. Київ, Львівська площа, 8-а, ідентифікаційний код 33695378) на користь Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 6, код 25286486) основний борг в розмірі 771 735 (сімсот сімдесят одна тисяча сімсот тридцять п`ять) грн. 68 коп., пеню в розмірі 19 829 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 91 коп., 3% річних в розмірі 26 658 (двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 38 коп., інфляційні нарахування в розмірі 186 644 (сто вісімдесят шість тисяч шістсот сорок чотири) грн. 17 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 073 (п`ятнадцять тисяч сімдесят три) грн. 02 коп.»

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (04053, м. Київ, Львівська площа, 8-а, ідентифікаційний код 33695378) на користь Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 6, код 25286486) витрати по сплаті судового збору в сумі 46 726 (сорок шість тисяч сімсот двадцять шість) грн. 40 коп.

5. Стягнути з Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, буд. 6, код 25286486) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (04053, м. Київ, Львівська площа, 8-а, ідентифікаційний код 33695378) витрати по сплаті судового збору в сумі 40 296 (сорок тисячі двісті дев`яносто шість) грн. 77 коп.

6. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

8. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13081/16.

Повний текст постанови складено: 13.06.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.В. Сулім

С.А. Пашкіна