РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2019Справа № 910/4432/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код: 20033533)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код: 31650052)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_3)

про стягнення 58575,00 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.04.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» про стягнення 58575,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов`язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку із завданням шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , водієм транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/002230322, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 відкрито провадження у справі №910/4432/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

25.04.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що ним було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за Полісом АМ/002230322 оскільки автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , використовувався для навчання з підготовки водіїв транспортних засобів ТОВ «Магістраль-М», ТОВ «Юан-Авто» та МКП фірма «Онега», що не є страховим випадком відповідно до умов договору добровільного страхування.

Відповідач зазначив, що листом від 01.03.2018 №31/941 Головним сервісним центром МВС України було повідомлено відповідача, що згідно з Єдиними державним реєстром МВС автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , обліковується в наступних навчальних закладах: ТОВ «Магістраль-М», ТОВ «Юан-Авто» та МКП фірма «Онега».

Крім того, листом від 27.04.2018 №31/26-324аз РСЦ МВС України повідомлено, що вказаний ТЗ значився у відомостях матеріально-технічної бази закладів з підготовки водіїв з 2013 року. Станом на 27.04.2018 вказаний ТЗ був видалений з відомостей про матеріально-технічну базу вказаних закладів.

Тобто, як зазначив відповідач, станом на дату ДТП (20.10.2017) автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , використовувався в навчальних цілях та перебував на обліку у трьох закладах з підготовки водіїв, з огляду на що ДТП не є страховим випадком відповідно до умов Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016.

11.05.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що перед прийняттям рішення щодо визнання ДТП страховим випадком позивачем було проведено страхове розслідування та встановлено, що автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , при ДТП (20.10.2017) не використовувався для навчальної їзди, а сам по собі факт, що вказаний ТЗ значився у відомостях бази з підготовки водіїв не є підтвердженням того, що автомобіль фактично використовувався для навчальної їзди.

11.05.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначив, що листом від 26.04.2018 №31/362из Головним сервісним центром МВС України повідомлено відповідача про те, що згідно з Єдиним державним реєстром МВС автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , у період з 29.06.2016 по 12.04.2018 (тобто станом на дату ДТП - 20.10.2017) обліковувався в навчальному закладі ТОВ «Магістраль-М».

14.05.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи (відповідь Регіонального сервісного центру МВС України №31/26-247 від 03.05.2019) та визнання поважними причин пропуску строку для подання доказів.

Вказане клопотання обґрунтоване неможливістю подання відповідачем вказаного доказу, так як він був отриманий відповідачем 11.05.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Суд приймає до розгляду подані відповідачем докази (відповідь Регіонального сервісного центру МВС України №31/26-247 від 03.05.2019) з огляду на обґрунтування відповідача щодо неможливості їх подання у встановлений законом строк.

21.05.2019 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення по справі, в яких третя особа вказала на те, що станом на дату ДТП автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , не використовувався для навчальних цілей, у зв`язку з чим третя особа просила суд задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка».

23.05.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказав на те, що водій автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , при ДТП ( ОСОБА_2 ) значиться як інструктор автошколи Онєга. До того ж, стосовно того, що ДТП мала місце о 22:15 годині (що за твердженням позивача, свідчить, що автомобіль не міг використовуватися в навчальних цілях), відповідач вказав на те, що відповідно до інформації, яка міститься на сайтах автошкіл, навчання може проводитись і в вечірній час.

30.05.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду №466871, виданої Управлінням патрульної поліції у м. Києві, та постанови Деснянського районного суду міста Києва від 08.12.2017 у справі №754/14467/17, встановлено, що 20.10.2017 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Skoda, державний номер НОМЕР_2 , порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

19.10.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування на транспорті №030348/4100/0000112, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Geely CK, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.2.7 Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 строк його дії встановлено з 24.10.2016 по 23.10.2017.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №02-07/11 від 07.11.2017, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Кулішем Олександром Васильовичем (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №714/17 від 08.07.2017), вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , становить 112960,28 грн.

Згідно з п. 1.2.4 Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 страхова сума становить 85000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 повне конструктивне або фізичне зруйнування ТЗ - це випадки, коли вартість відновлювального ремонту на момент настання страхового випадку становить понад 75% ринкової (дійсної) вартості ТЗ та додаткового обладнання, що вказані у п. 1.1 та п. 1.1.2 договору.

Згідно з п. 10.8 Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а саме: страховик здійснює виплату страхової суми без врахування зносу, за відрахуванням франшизи та вартості залишків ТЗ. Майнові права на ТЗ у цьому випадку залишаються у страхувальника.

Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (у тому числі за допомогою інтернет аукціонів із продажу автомобілів) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку) або за погодженням сторін (п. 10.8.3 Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016).

Згідно з страховим актом №00240247 від 04.12.2017, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка», розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 становить 59575,00 грн. (розмір страхового відшкодування за договором добровільного страхування визначений з урахуванням встановлених обставин про конструктивне знищення автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 ).

Судом встановлено, що на підстав поданої страхувальником за Договором добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 заяви на виплату страхового відшкодування позивачем 05.12.2017 було виплачено страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування у сумі 59575,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №051536 від 05.12.2017, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що станом на дату ДТП (20.10.2017) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо» на підставі Полісу АМ/002230322 (ліміт по майну - 100000,00 грн., франшизи - 1000,00 грн.) - відповідно до копії Полісу АМ/002230322 (долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву) та інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученої позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом АМ/002230322 (вих. 9242 від 13.12.2017), в якій просив відповідача виплатити страхове відшкодування за Полісом АМ/002230322 у сумі 59575,00 грн.

У відповідь на вказану заяву, відповідач листом вих. №4769/804744 від 15.06.2018 повідомив позивача про те, що відповідно до п. 4.1.1 Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 не є страховим випадком пошкодження ТЗ, якщо воно сталось внаслідок використання ТЗ для навчання.

З огляду на те, що автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , використовувався для навчання з підготовки водіїв транспортних засобів ТОВ «Магістраль-М», ТОВ «Юан-Авто» та МКП фірма «Онега», відповідач дійшов висновку про відмову у виплаті страхового відшкодування за Полісом АМ/002230322.

За таких обставин, вважаючи відмову відповідача від виплати страхового відшкодування за Полісом АМ/002230322 неправомірною, позивач просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 58575,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/002230322, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_2 , власнику транспортного засобу Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АМ/002230322).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Як встановлено судом, відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №02-07/11 від 07.11.2017, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Кулішем Олександром Васильовичем (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №714/17 від 08.07.2017), вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , становить 112960,28 грн.

Судом враховано, що згідно з п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016, дійсна вартість автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , становить 85000,00 грн., а у вказаному Звіті експортом визначено, що ринкова вартість вказаного ТЗ (без врахування аварійних пошкоджень) становить 78762,86 грн.

Таким чином, оскільки витрати на відновлювальний ремонт автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , перевищують вартість вказаного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , є фізично знищеним розумінні п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається зі страхового акту №00240247 від 04.12.2017, складеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка», залишкова вартість транспортного засобу Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , (після ДТП) становить 25000,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було спростовано належними та допустимими доказами вартість автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , після ДТП, визначену позивачем, суд приймає у якості належного доказу вартості вказаного транспортного засобу після ДТП, вартість, вказану позивачем в страховому акті №00240247 від 04.12.2017, що становить 25000,00 грн.

За таких обставин, враховуючи положення п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/002230322 у межах фактично здійснених ним витрат (59575,00 грн.) та в межах різниці між вартістю автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , до та після ДТП (78762,86 грн. - «мінус» 25000,00 грн. = 53762,86 грн.).

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/002230322 становить 1000 грн. 00 коп., а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 100000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/002230322 у межах фактично здійснених ним витрат (59575,00 грн.), в межах різниці між вартістю автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , до та після ДТП, що становить 53762,86 грн., беручи до уваги розмір франшизи за Полісом АМ/002230322 у сумі 1000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» страхового відшкодування у розмірі 58575,00 грн. підлягають частковому задоволенню у розмірі 52762,86 грн.

Що стосується заперечень відповідача, викладених у заявах по суті спору, суд зазначає наступне.

Так, заперечення відповідача проти задоволення позову зводяться до того, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 20.10.2017 та внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , не є страховим випадком відповідно до умов Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016, оскільки вказаний автомобіль використовувався для навчання з підготовки водіїв транспортних засобів ТОВ «Магістраль-М», ТОВ «Юан-Авто» та МКП фірма «Онега».

Так, судом встановлено, що листом від 01.03.2018 №31/941 Головним сервісним центром МВС України було повідомлено відповідача, що згідно з Єдиними державним реєстром МВС автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , обліковується в наступних навчальних закладах: ТОВ «Магістраль-М», ТОВ «Юан-Авто» та МКП фірма «Онєга» (копія листа долучена відповідачем до матеріалів справи).

Крім того, листом від 27.04.2018 №31/26-324аз РСЦ МВС України повідомлено відповідача про те, що вказаний ТЗ значився у відомостях матеріально-технічної бази закладів з підготовки водіїв з 2013 року. Станом на 27.04.2018 вказаний ТЗ був видалений з відомостей про матеріально-технічну базу вказаних закладів (копія листа долучена відповідачем до матеріалів справи).

Листом від 26.04.2018 №31/362из Головним сервісним центром МВС України повідомлено відповідача про те, що згідно з Єдиним державним реєстром МВС автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , у період з 29.06.2016 по 12.04.2018 (тобто станом на дату ДТП - 20.10.2017) обліковувався в навчальному закладі ТОВ «Магістраль-М» (копія листа долучена відповідачем до матеріалів справи).

Листом вих. №31/26-247аз від 03.05.2019 Регіональний сервісний центр в м. Києві ВМС України повідомив відповідача про те, що станом на 02.05.2019 автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , обліковувався в наступних закладах: - заклад з підготовки водіїв МКП фірми «Онєга» у період з 02.11.2013 по 04.04.2018; заклад з підготовки водіїв ТОВ «Магістрал-М» у період з 02.11.2013 по 04.04.2018; заклад з підготовки водіїв ТОВ «ЮАН-АВТО» у період з 02.11.2013 по 04.04.2018 (копія листа долучена відповідачем до матеріалів справи).

При цьому, 23.05.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказав на те, що водій автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , при ДТП ( ОСОБА_2 ) значиться як інструктор автошколи Онєга. До того ж, стосовно того, що ДТП мала місце о 22:15 годині (що за твердженням позивача, свідчить, що автомобіль не міг використовуватися в навчальних цілях), відповідач вказав на те, що відповідно до інформації, яка міститься на сайтах автошкіл, навчання може проводитись і в вечірній час.

Суд зазначає, що у п. 4.1.1 Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 зазначено, що страховим випадком не є пошкодження або знищення ТЗ, якщо вони трапились внаслідок використання ТЗ для навчання, участі ТЗ у спортивних змаганнях (гонках), у тому числі неофіційних (парі та інше), здійснення будь-яких спеціальних програм випробувань ТЗ.

Таким чином, відповідно до умов договору добровільного страхування, який укладено між позивачем та ОСОБА_1, пошкодження або знищення автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , якщо вони трапились під час навчання, не є страховим випадком.

Суд зазначає, що виключно страховик за договором добровільного страхування приймає рішення, чи є той, або інший випадок страховим відповідно до умов договору.

Тобто, надання оцінки та визначення, чи є ДТП страховим випадком відповідно до умов Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016 належить до виключної компетенції позивача у даній справі - страховика за вказаним договором добровільного страхування (Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»).

Як встановлено судом, ДТП, яка сталась 20.10.2017 та внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , було визнано позивачем страховим випадком на підставі власного проведеного розслідування та зібраних документів.

При цьому, обов`язок відповідача сплатити страхове відшкодування за Полісом АМ/002230322 (безпосередньо на користь потерпілої особи) виник саме у зв`язку з настанням ДТП, тобто, з настанням обставин, коли особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем на підставі Полісу АМ/002230322, завдала шкоду іншій особі (пошкодження автомобіля Geely CK, державний номер НОМЕР_1 ) та взагалі не залежить від того, чи було визнано страховим випадком вказану ДТП страховиком за договором добровільного страхування, укладеним з потерпілою особою.

Водночас, якщо страховик за договором добровільного страхування прийняв рішення та визнав ДТП страховим випадком і здійснив виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування на користь потерпілої особи (страхувальника), він набуває права вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Тобто, оскільки позивач у даній справі - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» прийняв рішення про визнання ДТП страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016, він набув права вимоги до особи, яка завдала шкоду, а оскільки цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи була застрахована відповідачем на підставі Полісу АМ/002230322, обов`язок з виплати страхового відшкодування на користь позивача покладається саме на відповідача як страховика за Полісом АМ/002230322.

Суд зазначає, що по суті, до предмета доказування у даній справі не входять обставини, чи правомірно чи неправомірно позивачем було визнано ДТП (20.10.2017) страховим випадком на умовах Договору добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016.

До предмета доказування у даній справі входять обставини, що підтверджують наявність у відповідача як страховика за полісом виплатити страхове відшкодування на користь позивача як страховика за договором добровільного страхування, який виплатив страхове відшкодування.

Так як позивач прийняв рішення, що ДТП, яка сталась 20.10.2017 є страховим випадком, та, відповідно, виплатив своєму страхувальнику страхове відшкодування, відповідач зобов`язаний сплатити страхове відшкодування за Полісом АМ/002230322 саме на користь позивача.

Враховуючи викладене, суд не вдається до досліджень обставин, чи використовувався автомобіль Geely CK, державний номер НОМЕР_1 , як навчальний транспортний засіб, та чи відбулось знищення вказаного автомобіля внаслідок того, що він використовувався при навчанні чи ні, так як вказані обставини мають значення у правовідносинах страховика та страхувальника за Договором добровільного страхування №030348/4100/0000112 від 19.10.2016, та не входять до предмета доказування у спорі про стягнення зі страховика за Полісом АМ/002230322 страхового відшкодування на користь страховика за договором добровільного страхування, який виплатив страхове відшкодування, визнавши ДТП страховим випадком.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Тобто, будь-яка особа має право відшкодувати шкоду потерпілому.

Після відшкодування шкоди третьою особою така третя особа набуває права зворотної вимоги до винної особи.

Таким чином, оскільки у будь-якому випадку позивач у даній справі відшкодував шкоду потерпілій особі, він набув права вимоги до відповідача у даній справі (як до страховика цивільно-правової відповідальності винної в ДТП особи), з огляду на що відповідач у будь-якому випадку зобов`язаний здійснити відшкодування саме на користь позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018р. Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код: 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код: 20033533) страхове відшкодування у розмірі 52762 (п`ятдесят дві тисячі сімсот шістдесят дві) грн. 86 коп. та судовий збір у розмірі 1730 (одна тисяча сімсот тридцять) грн. 39 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 11.06.2019

Суддя Д.О. Баранов