ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2019 р. Справа№ 910/3588/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Козир Т.П.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 03.06.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 (повний текст складено 21.09.2018)

у справі №910/3588/18 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Добропіллявугілля"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів"

про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Добропіллявугілля" (далі - позивач, ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" (далі - відповідач, ТОВ "Київський завод кранів"), в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка прийнята до розгляду) просив стягнути: штраф за порушення строку виконання ремонту - 39 709,26 грн., пені - 819 785,70 грн. та попередню оплату - 349 404,84 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля" посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 3222-ПУ-УМТС від 01.11.2016 щодо своєчасного виконання обумовлених вказаним договором робіт по ремонту обладнання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/3588/18 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Добропіллявугілля", на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: штрафу за порушення строку виконання ремонту - 39 709,26 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот дев`ять гривень 26 копійок), пені - 605 290,21 грн. (шістсот п`ять тисяч двісті дев`яносто гривень 21 копійка), попередньої оплати - 349 404,84 грн. (триста сорок дев`ять тисяч чотириста чотири гривні 84 копійки) та судовий збір - 14 916,07 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять гривень 07 копійок).

В іншій частині позову відмовлено.

Прийняте рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що оскільки позивачем перераховано на користь відповідача 555 929,64 грн., як передплату за договором, відповідачем виконаних робіт підтверджено на суму 206 524,00 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 349 404,84 грн. підлягає задоволенню. Крім того, за порушення строків виконання робіт за договором за перерахунком суду першої інстанції на користь позивача присуджено до стягнення 5% штрафу, що становить 39 709,26 грн., з розрахунку: 794 185,20 грн. (вартість робіт за договором) х 5%, а також 605 290,21 грн. пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 09.10.2018 (про що свідчить відмітка вхідного штемпеля Господарського суду міста Києва) Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати частково рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/3588/18 та прийняти нове, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Добропіллявугілля" штраф у розмірі 29 383,02 грн. та пеню у розмірі 144 290,01 грн., з нарахуванням яких скаржник погоджується.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги скаржник зазначав, що судом першої інстанції в порушення частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України не надав жодної оцінки наданим відповідачем доказам та не відхилив їх, зокрема: Графіку виконання робіт по капітальному ремонту крана, який є додатком № 2 до договору, електронному листуванню між сторонами, зокрема і щодо відправлення акту виконаних робіт № 401. Крім того, скаржник посилався на те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норми матеріального права, а саме статті 837 Цивільного кодексу України.

06.05.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли додаткові письмові пояснення по суті апеляційної скарги, в яких скаржник додатково наголошував на необхідності врахування при розгляді справи в суді апеляційної інстанції додаткових доказів, які подані разом з даними поясненнями.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 20.11.2018, зазначає, що розрахунок штрафу та пені було здійснено судом першої інстанції у відповідності до умов договору (з врахуванням додаткової угоди від 17.03.2017 та підписання акту приймання - передачі обладнання в ремонт 25.09.2017), та з врахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог. Крім того, позивач вказував, що умовами договору не передбачено надсилання актів виконаних робіт засобами електронного зв`язку, і електронне листування між учасниками спору не може замінювати направлення оригіналів документів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" у справі №910/3588/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/3588/18 та розгляд справи призначено на 29.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 розгляд справи №910/3588/18 відкладено на 08.01.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 №09.1-08/76/19 , у зв`язку із перебуванням суддів Тищенко А.І. та Скрипки І.М. у відпустці, які не є головуючими суддями (суддями-доповідачами), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 справу №910/3588/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Козир Т.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/3588/18 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Козир Т.П., Чорногуз М.Г. та призначено справу до розгляду на 07.02.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 розгляд справи відкладено на 11.03.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 №09.1-08/622/19 , у зв`язку із перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2019 справу №910/3588/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Козир Т.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/3588/18 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Козир Т.П., Тищенко А.І. та розгляд справи призначено на 02.04.2019.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 02.04.2019, не з`явився та 02.04.2019 подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване її зайнятістю в іншому судовому засіданні, а також враховуючи, те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" лише 01.04.2019 уклало з Адвокатським об`єднанням "Спенсер СТ" договір про надання правової допомоги, у зв`язку з чим адвокат Сидорчук Ю.М. не мала можливості підготуватися до даного судового засідання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 розгляд справи відкладено на 06.05.2019.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 №09.1-08/1136/19 у зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019 справу №910/3588/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Козир Т.П., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 справу №910/3588/18 прийнято до розгляду колегією суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Козир Т.П., Скрипка І.М., призначено справу до розгляду на 03.06.2019.

Явка представників сторін

У судове засідання 03.06.2019 з`явився представник позивача.

Представник позивача у судовому засіданні 03.06.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Відповідач в судове засідання 03.06.2019 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належний чином, через канцелярію суду заяв та клопотань не подавав.

Дослідивши наявні матеріали справи, враховуючи тривалість судового розгляду справи та те, що явка представника відповідача у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи містять усі необхідні пояснення для розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неявка представників відповідача у відповідності до частин 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України - не є перешкодою для розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

01.11.2016 між ТОВ "ДТЕК "Добропіллявугілля", як замовником, та ТОВ "Київський завод кранів", як підрядником, укладено договір № 3222-ПУ-УМТС (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і на свій ризик за завданням замовника виконати капітальний ремонт (роботи) крана ККС-10, зав.№25; реєстр. № 89970 (далі - обладнання) шламових відстійників збагачувальної фабрики шахти "Піонер" ПСП "ШУ Білозерське" ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1.1. договору, підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи, обумовлені п. 1.1. цього договору, якісно відповідно вимогами цього договору, технічним завданням (додаток №1), "Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів" НПАОП 0.00-1.01-07, вимогам ДНАОП 0.00- 1.03.

Згідно з п. 2.1.2. договору, підрядник приймає на себе зобов`язання виконати всі роботи за договором в такі строки: початок робіт - протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання попередньої оплати, узгодження проекту виконання робіт і підписання акту прийому-передачі обладнання в роботу; закінчення робіт - через 45 (сорок п`ять) календарних днів, з моменту початку виконання робіт. Роботи виконуються згідно Графіка виконання робіт (додаток № 2), що є невід`ємною частиною цього договору. Сторони погодили, що етапом робіт є виконання робіт в календарному місяці згідно Графіка виконання робіт (додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1. договору визначено, що вартість робіт за цим договором узгоджується сторонами в договірній ціні, яка є невід`ємною частиною договору і становить 794 185,20 грн.

За умовами пункту 4.1. договору, приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом прийому-передачі виконаних робіт. Акт прийому-передачі виконаних робіт підрядник надає не пізніше 1 (першого) числа місяця наступного за місяцем, в якому виконувалися роботи.

Пунктом 6.3.2. пункту 6.3 договору сторони визначили, що у разі невиконання та/або етапу робіт, обумовлених в Графіку виконання робіт, з вини підрядника в строк більше 10 (десяти) календарних днів, підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 5% від вартості невиконаного етапу робіт по договору і неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від вартості невиконаного етапу робіт по договору за кожен день прострочки.

Додатковою угодою № 1 від 17.03.2017 до договору сторонами узгоджено внесення змін в п. 2.1.2. договору та викладено вказаний пункт в редакції: "Виконати всі роботи по договору в наступні строки: перший етап виконання робіт: початок робіт - з дати підписання акта прийому-передачі обладнання в роботу; закінчення робіт - через 24 (двадцять чотири) календарних дні, з моменту початку виконання робіт; другий етап виконання робіт: початок робіт - протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання акта прийому-передачі обладнання в роботу; закінчення робіт - через 21 (двадцять один) календарний день, з моменту початку виконання робіт".

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач перерахував відповідачу передплату в сумі 555 929,64 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № від 17.11.2016, призначення платежу за яким: «передплата за капітальний ремонт крана ККС-10, дог. № 3222-ПУ-УМТС від 01.11.2016».

24.03.2017 та 25.09.2017 сторонами були підписані акти передачі в ремонт вантажопідйомного механізму (кран козловий ККС-10).

29.12.2017 сторонами було підписано та скріплено печатками товариств акт приймання виконаних будівельних робіт № 163 на суму 206 524,00 грн.

Позивач у позові посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасного виконання обумовлених вказаним договором робіт по ремонту обладнання, оскільки, за твердженням позивача, вказані роботи були виконані відповідачем не в повному обсязі та з порушенням строків, внаслідок чого позивач звернувся з відповідним позовом про стягнення штрафу за порушення строку виконання ремонту - 39 709,26 грн., пені - 819 785,70 грн., а також попередньої оплати, на яку роботи виконані не були - 349 404,84 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні встановлено, що враховуючи перерахування позивачем 555 929,64 грн., як передплати за договором та факт виконання робіт на суму 206 524,00 грн., вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 349 404,84 грн. підлягає задоволенню. В цій частині рішення суду першої інстанції скаржником не оскаржується.

Скаржник не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині присудження до стягнення за порушення строків виконання робіт за договором 5% штрафу, що становить 39 709,26 грн., з розрахунку: 794 185,20 грн. (вартість робіт за договором) х 5%, а також 605 290,21 грн. пені.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 статті 193, частиною 1 статті 216 та частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько -правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частини 2 статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.3.2. договору сторонами узгоджено, що за порушення строків виконання робіт, обумовлених в Графіку виконання робіт, а саме за невиконання та/або етапу робіт з вини підрядника в строк більше 10 (десяти) календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 5% від вартості невиконаного етапу робіт по договору і неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від вартості невиконаного етапу робіт по договору за кожен день прострочки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, умовами договору визначено другий етап виконання робіт: початок робіт - протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання акта прийому-передачі обладнання в роботу; закінчення робіт - через 21 (двадцять один) календарний день, з моменту початку виконання робіт.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки акт передачі в ремонт вантажопідйомного механізму (кран козловий ККС-10) був підписаний сторонами 25.09.2017, кінцевою датою початку виконання робіт є 30.09.2017, а кінцевою датою закінчення робіт, відповідно, є 21.10.2017, тобто відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з 22.10.2017.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем невірно визначено період нарахування пені та в період її нарахування включено день фактичного виконання робіт, а саме 29.12.2017.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок пені щодо сум, строків та ставок нарахувань, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь відповідача становить 605 290,21 грн., у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення пені в сумі 214 495,49 грн. задоволенню не підлягають.

Крім того, за порушення відповідачем строків виконання робіт за договором з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5% штрафу, що становить 39 709,26 грн., з розрахунку: 794 185,20 грн. (вартість робіт за договором) х 5%.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції в порушення частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України не надав жодної оцінки наданим відповідачем доказам та не відхилив їх, зокрема: Графіку виконання робіт по капітальному ремонту крана, який є додатком № 2 до договору, електронному листуванню між сторонами, зокрема і щодо відправлення акту виконаних робіт № 401 - судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні та необґрунтовані, оскільки судом першої інстанції досліджено умови пункту 2.1.2 в редакції додаткової угоди № 1 від 17.03.2017, у відповідності до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що умовами договору не передбачено надсилання актів виконаних робіт засобами електронного зв`язку, і електронне листування між учасниками спору не може замінювати направлення оригіналів документів та їх підписання сторонами, а тому заперечення скаржника щодо неврахування судом першої інстанції посилань на факти направлення актів в електронному вигляді відхиляються судом апеляційної інстанції.

Доводи скаржника щодо необхідності врахування при розгляді справи в суді апеляційної інстанції додаткових доказів, які подані разом з даними поясненнями 06.05.2019, - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на приписи частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник не був обмежений у праві подати такі докази суду першої інстанції, винятковість випадку скаржником не доведена, як не доведено і неможливості подання відповідних доказів з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: штраф за порушення строку виконання ремонту - 39 709,26 грн., пеня - 605 290,21 грн., попередня оплата - 349 404,84 грн., висновки суду першої інстанції із приводу чого є обґрунтованими.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі "Серявін проти України" від 10 травня 2011 року, пункт 58).

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог в частині, присудженій судом першої інстанції до стягнення, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод кранів" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/3588/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/3588/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/3588/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.06.2019.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді Т.П. Козир

І.М. Скрипка