ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.2019 Справа № 905/663/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (, адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, поштова адреса: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 160),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Єрмоленко-Василевської Марини Михайлівни (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ),

про: стягнення 132875,40 грн., -

за участю представників

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Югсталь" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Єрмоленко - Василевської Марини Михайлівни суми поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень 00 коп.), суми 3 % річних у розмірі 918,90 грн. (дев`ятсот вісімнадцять гривень 90 коп.), суми інфляційних втрат у розмірі 1956,50 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 50 коп.), всього - 132875,40 грн. (сто тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 40 коп.).

Позовні вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за договором позики (поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) №19/04 від 19.04.2018 в частині повного та своєчасного повернення позики (фінансової допомоги).

Нормативно вимоги обґрунтовано ст.ст. 526, 1049, 1050 Цивільного кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: заяву ФОП підприємця Єрмоленко - Василевської Марини Михайлівни від 19.04.2018 № 436-3, договір №19/04 від 19.04.2018; наказ № 18 від 18.04.2018 про виконання обов`язків керівника; платіжне доручення № 789 від 19.04.2018 на суму 130000,00 грн., статутні документи підприємства, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/663/19; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 21.05.2019 визначено явку сторін у судове засідання не обов`язковою; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву з додатками позивачу; попереджено відповідача що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа буде розглянута за наявними в ній матеріалами; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

В судове засідання, що відбулось 21.05.2019, позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому порядку, відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав у встановлений судом строк, що стало підставою для відкладення розгляду справи на 10.06.2019. Ухвалою від 21.05.2019 визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судове засідання, що відбулось 10.06.2019, позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку.

Відповідачем письмовий відзив на позовну заяву не подано.

Процесуальні документи суду у цій справі надіслані відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і така адреса відповідає адресі, зазначеній у позовній заяві. Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду від 15.04.2019, від 02.05.2019, від 21.05.2019 у даній справі розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними.

Суд враховує, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою визнана не була, сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відповідач можливістю подати суду відзив на позов не скористався, причин ненадання відзиву суду не повідомив, тому справа розглядається за наявними матеріалами без присутності представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2018 між Фізичної особою - підприємцем Єрмоленко-Василевська Марина Михайлівна (далі - відповідач, позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (далі - позивач, позикодавець) укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 19/14.

Відповідно до п.1 цього договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику зворотну безвідсоткову фінансову допомогу (в подальшому - позика), а позичальник зобов`язується використати її для власних потреб та повернути її у строк до 31.12.2018 включно.

В п.1.1. договору зазначено, що позика надається у розмірі 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ. Позика надається шляхом внесення готівкових коштів в касу або на банківський рахунок позичальника. Відсотки на позику (фінансову допомогу), що надається за цим договором, не нараховуються (п.1.2 договору).

У пунктах 1.4 та 1.5 сторони обумовили, що позичальник зобов`язується повернути позику до 31.12.2018 включно, в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця, або видати з каси позичальника. Допускається погашення позики позичальником частками, продовж дії договору

Даний договір набуває чинності з дня здійснення позичальником дій, передбачених п. 1.2. договору і дійсний до 31.12.2018 включно. Договір припиняє дію в будь-якому випадку в день повного розрахунку позичальника з позикодавцем (п.3.1, п.3.2 договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №19/04 від 19.04.2018, позивачем на розрахунковий рахунок відповідача перераховані грошові кошти у сумі 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень), що підтверджується відповідним платіжним дорученням №789 від 19.04.2018.

Позивач стверджує, що відповідачем позика повернена не була, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Огляд норм чинного законодавства свідчить про наступне.

Відповідно до ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 525, ч.1. ст. 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд враховує, що Господарський кодекс України та Цивільний кодекс України не мітять визначення зворотної фінансової допомоги.

Відповідно до п. 14.1.257 ч. 1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних). Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно з п. 6. ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовою послугою є надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Пунктом першим розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 31.03.2006 № 5555 "Про можливість надання юридичними особами - суб`єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, фінансових послуг з надання коштів у позику та надання поручительств", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2006 за № 477/12351, встановлено, що юридичні особи - суб`єкти господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, надають фінансові послуги з надання коштів у позику (крім на умовах фінансового кредиту) та поручительств відповідно до вимог цивільного законодавства та з урахуванням вимог законодавства України щодо запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що надати кошти в позику під відсотки вправі лише фінансові установи.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що у спірних правовідносинах має місце позика, яка не передбачає нарахування процентів за користування коштами чи іншої винагороди, отже, кредитор (позивач) не повинен обов`язково мати статус фінансової установи.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем повністю чи частково грошових коштів, отриманих від позивача у позику за договорами № 19/04 від 19.04.2018 у сумі 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень).

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Єрмоленко - Василевської Марини Михайлівни суми поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 130000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень 00 коп.) є обґрунтованими та не спростованими відповідачем, тому підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача нарахованих на борг 3 % річних за період з 01.01.2019 по 27.03.2019 у розмірі 918,90 грн. (дев`ятсот вісімнадцять гривень 90 коп.), суми інфляційних втрат у розмірі 1956,50 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 50 коп.), всього - 132875,40 грн. (сто тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 40 коп.)., суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, правові підстави та порядок їх нарахування, суд дійшов висновку задовольнити такі вимоги в пред`явленому до стягнення розмірі, а саме: 3 % річних - 918,90 грн. (дев`ятсот вісімнадцять гривень 90 коп.) та інфляційних втрат - 1956,50 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 50 коп.).

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного законодавства суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь" до Фізичної особи - підприємця Єрмоленко-Василевської Марини Михайлівни про стягнення 132875,40 грн. (сто тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 40 коп.), задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Єрмоленко-Василевської Марини Михайлівни (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (, адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, поштова адреса: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 160) борг у розмірі 130.000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень), 3 % річних у розмірі 918,90 грн. (дев`ятсот вісімнадцять гривень 90 коп.), інфляційних втрат у розмірі 1956,50 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 50 коп.) та судовий збір у розмірі 1993,14 грн. (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто гривень 14 коп.).

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення підписано 10.06.2019.

Суддя Н.В. Величко