РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.06.2019Справа № 910/5392/19

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

про відшкодування шкоди у порядку суброгації

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача Лазоренко Т.В. (адвокат);

від відповідача Бородіна Ю.В. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 04.06.2019 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 11.06.2019 року.

СУТЬ СПОРУ:

23 квітня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (позивач) надійшла позовна заява № 2421/3.18.395 від 23.04.2019 року до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (відповідач) про відшкодування шкоди у порядку суброгації в сумі 11 422,62 грн. з них: коштів у порядку суброгації - 10 334,20 грн. (десять тисяч триста тридцять чотири гривні 20 копійок), інфляційних втрат - 876,92 грн. (вісімсот сімдесят шість гривень 92 копійки) та 3% річних - 211,50 грн. (двісті одинадцять гривень 50 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.17.2354255 від 18.05.2017 року, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки "Kia Sportage", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у порядку суброгації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2019 року у справі № 910/5392/19 позовну заяву № 2421/3.18.395 від 23.04.2019 року Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про відшкодування шкоди у порядку суброгації залишено без руху, надано Товариству з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Товариству з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства «Укрпошта» за поштовим ідентифікатором № 140 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 25.04.2019 року у справі № 910/5392/19 у точці видачі/доставки - 30.04.2019 року.

06 травня 2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" надійшла заява № 2615/07-3.18.395 від 02.05.2019 року «Про виправлення недоліків» на виконання вимог ухвали суду від 25.04.2019 року (вказані документи направлені засобами поштового зв`язку 02.05.2019 року, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на відповідному конверті).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5392/19, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 04.06.2019 року.

15.05.2019 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 2514/8 від 13.05.2019 року, в якому відповідач просить закрити провадження у справі в частині стягнення 10 334,20 грн., в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 876,92 грн. та 3% річних у розмірі 211,50 грн. - відмовити, з підстав того, що сума страхового відшкодування в розмірі 10 334,20 грн. відповідачем сплачена, а розрахунок інфляційних втрат та 3% річних виконаний позивачем невірно.

16.05.2019 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття № 9-09/14779 від 13.05.2019 року.

03.06.2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява № 3212/07-3.18.395 від 31.05.2019 року «Про зменшення позовних вимог», відповідно до якої позивач зменшив позовні вимоги до 606,08 грн. та просить суд стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати у розмірі 441,30 грн. та 3% річних - 164,78 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана заява, приймаючи до уваги дотримання позивачем вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 04.06.2019 року прийнята судом до розгляду.

В судовому засіданні 04.06.2019 року представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 року на ділянці дороги - вул. Єнаківа - вул. Бортнянського в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та за участю транспортного засобу "Kia Sportage", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 та належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до вказаної вище Інструкції у європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

З відомостей, які містяться в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 01.03.2018 року вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Kia Sportage", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом зіткнення з автомобілем "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Отже, враховуючи вищенаведене, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд приймає до уваги повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 01.03.2018 року, як належний доказ вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за участю транспортних засобів "Kia Sportage", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Отже, враховуючи вищенаведене, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд приймає до уваги повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 01.03.2018 року, як належний доказ вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за участю транспортних засобів "Kia Sportage", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вина особи, яка керувала транспортним засобом "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 01.03.2018 року, підписаного обома учасниками ДТП, без будь-яких зауважень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.03.2018 року, було пошкоджено транспортний засіб "Kia Sportage", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням вказаним транспортним засобом були застраховані Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.17.2354255 від 18.05.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи та положень ст.ст. 512, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" вбачається, що Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" набуло право вимоги до відповідача в порядку суброгації.

Як зазначає Верховний Суд, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Хоч і регрес, і суброгація виникають на підставі закону, проте вказані підстави є різними. Так суброгація виникає, зокрема, на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а регрес, зокрема, на підставі ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Між поняттями суброгації та регресу існують відмінності. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. При суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку. При регресі - з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування, тобто зазнав збитків.

Відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 Цивільного кодексу України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При цьому строк позовної давності у страховому зобов`язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов`язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-112цс13 від 25.12.2013 року.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено автомобіль "Kia Sportage", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та власнику автомобіля завдано шкоду, визначену на підставі калькуляції № КА-304821 від 02.03.2019 року.

ТДВ "Експрес Страхування" було складено страховий акт № 3.18.395-1 від 06.03.2018 року, згідно якого дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 01.03.2018 року визнано страховим випадком та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 10 334,20 грн.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 334,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00774 від 06.03.2018 року.

Таким чином, до ТДВ "Експрес Страхування" перейшло в межах суми 10 334,20 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом укладення з відповідачем поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7973988.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем з ОСОБА_1 полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АК/7973988, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану ОСОБА_1 шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що полісом № АК/7973988 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. і франшизу в сумі - 0,00 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_1 "Opel Insignia", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі - 10 334,20 грн.

При цьому, судом встановлено, що після звернення з позовом до суду відповідач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 10 334,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2337 від 25.04.2019 року.

Таким чином, на момент розгляду справи спір у даній справі щодо страхового відшкодування в розмірі 10 334,20 грн. відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження у даній справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у порядку суброгації підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат - 441,30 грн. та 3% річних - 164,78 грн. за період з 18.11.2018 року по 30.05.2019 року.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, заява № 3.18.395 про відшкодування шкоди (виплату страхового відшкодування) від 16.08.2018 року (вих. № 4147/3.18.395) про сплату 10 334,20 грн. страхового відшкодування, отримана відповідачем 20.08.2018 року, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту Державного підприємства «Укрпошта» за поштовим ідентифікатором № 654, відтак граничний строк на виплату суми страхового відшкодування за приписами пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сплинув 18.11.2018 року.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування та 3% річних, нараховані на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання страховиком зобов`язання по відшкодуванню іншому страховику, до якого перейшло право вимоги внаслідок виплати ним страхового відшкодування, однак, цей строк пов`язаний з моментом пред`явлення відповідною особою (в даному випадку страховиком) вимоги до відповідача.

За приписами частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги.

Враховуючи, що правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, як і правовідносини сторін у розглядуваній справі, то суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційного збільшення та 3% річних.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/16.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що такий розрахунок арифметично невірний, суд дійшов висновку, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних у спірному випадку можливе лише з 19.11.2018 року (20.08.2018 року (дата отримання заяви № 3.18.395) + 90 днів = 18.11.2018 року).

При цьому, суд зауважує, що підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних в межах визначеного позивачем періоду з 18.11.2018 року по 30.05.2019 року є неправомірним.

Відтак, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 441,30 грн. згідно наведеного нижче розрахунку:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
19.11.2018 - 22.04.201910334.201.043441.30
Також, здійснивши розрахунок 3% річних, суд встановив, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача становить 131,65 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 33,13 грн. позивачу належить відмовити, виходячи з наведеного нижче розрахунку:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
10334.2019.11.2018 - 22.04.20191553 %131.65
За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково про стягнення 572,95 грн. з них: інфляційних втрат - 441,30 грн. (чотириста сорок одна гривня 30 копійок) та 3% річних - 131,65 грн. (сто тридцять одна гривня 65 копійок).

Щодо розподілу судового збору.

З огляду на те, що суму страхового відшкодування в розмірі 10 334,20 грн. відповідач сплатив після звернення позивача з позовом до суду, розподіл судових витрат повинен розраховуватися з урахування вказаної суми, з розрахунку: 10 334,20 грн. (заявлена до стягнення сума страхового відшкодування) + інфляційні втрати (441,30 грн.) + 3% річних (131,65 грн.) х 1921,00 грн. (сума судового збору сплачена при подані позовної заяви) / 11 422,62 грн. (сума заявлених позовних вимог з урахування сплаченої відповідачем суми) = 1834,31 грн. (сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1834,31 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/5392/19 за позовом № 2421/3.18.395 від 23.04.2019 року Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" в частині стягнення коштів у порядку суброгації - 10 334,20 грн. (десять тисяч триста тридцять чотири гривні 20 копійок), у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (, адреса: 03038, м. Київ, вул. Ямська, 28, літ. А) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (, адреса: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2) грошові кошти: інфляційних втрат - 441,30 грн. (чотириста сорок одна гривня 30 копійок), 3% річних - 131,65 грн. (сто тридцять одна гривня 65 копійок) та судовий збір - 1834,31 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять чотири гривні 31 копійка).

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.06.2019р.

Суддя О.В. Котков