ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"29" травня 2019 р. Справа№ 910/16774/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

розглянувши матеріали апеляційної скарги №21 від 08.05.2019 (вх. №09.1-04.1/3301/19 від 08.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2019

у справі №910/16774/18 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Риф-Транс ЛТД"

про стягнення 225 393,60 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Риф-Транс ЛТД" про стягнення заборгованості за договором підряду у розмірі 225 393,60 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 (повний текст складено 05.04.2019) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Риф-Транс ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр" заборгованість у розмірі 131 625 грн 68 коп., судовий збір у розмірі 1 974 грн 39 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 956 грн 61 коп. та відшкодування витрат на нотаріальне посвідчення документів у розмірі 467 грн. 19 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр", 08.05.2019 подав апеляційну скаргу №21 від 08.05.2019, просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 у справі №910/16774/18 змінити в частині стягнення суми основного боргу та збільшити його розмір з 131 625,68 грн до 187 828,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 апеляційну скаргу №21 від 08.05.2019 (вх. №09.1-04.1/3301/19 від 08.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 у справі №910/16774/18 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин. Для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків апелянту встановлено строк протягом 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав 20.05.2019.

24.05.2019, з урахуванням встановленого строку, скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр" подав до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Згідно п. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановлює чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обгрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, апелянт стверджує, що станом на 11.04.2019 отримати поштове відправлення суду з повним текстом рішення не було можливим, оскільки відправлення надійшло на його адресу о 17:38 год. - в неробочий час, на підтвердження чого додано витяг з журналу охоронної компанії товариства. Зазначив, що директор товариства у період з 07.04.2019 по 20.04.2019 перебував на лікарняному за кордоном, бухгалтер товариства з 09.04.019 по 23.04.2019 перебував у відпустці, з урахуванням чого отримати повний текст рішення 11.04.2019 не було можливим. Враховуючи дані обставини, скаржник, з урахуванням норм ст. 256 ГПК України, просить визнати причини пропуску такого строку поважними.

З матеріалів справи вбачається, що вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду міста Києва проголошено 22.03.2019 та направлено сторонам у справі 10.04.2019. З урахуванням приписів ст.ст. 115, 116, 256 ГПК України, останній день встановленого законом 20-ти денного строку на апеляційне оскарження рішення припадає на 25.04.2019. Однак, скаржник направив апеляційну скаргу лише 08.05.2019.

Згідно матеріалів справи, поштове відправлення №748 надійшло до поштового відділення за адресою скаржника 11.04.2019 та не було вручене під час доставки з причин наведених апелянтом. 22.04.2019 апелянт отримав повний текст оскаржуваного рішення.

З огляду на докази, які апелянт додає в обґрунтування пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, не вбачається поважних причин неотримання поштового відправлення. Фотокопія фасаду готелю, в якому, як стверджує апелянт, він знаходився, не підтверджує перетину директором ОСОБА_1 кордону та перебування його за межами країни саме у 2019 році, оскільки на титульному листі процедурної книжки значиться « 7/04» та « 20/04» без зазначення року перебування у « Borjomi Palace Hotel&Spa» . Наданий Консультативний висновок Національного інститут хірургії та транспортології ім. О.О. Шалімова виданий 12.01.2018 та також не містить відомостей про перебування директора ОСОБА_1 на лікарняному у 2019 році. Відтак, подані скаржником документи не є належними та допустимими доказами. Будь-яких доказів перебування бухгалтера у відпустці скаржником також не додано.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ст. 56 ГПК України).

Згідно матеріалів справи, в судових засіданнях брали участь: директор товариства - ОСОБА_1. та представик Некрасова О.В. (ордер серія КВ №000675 від 07.02.2019, а.с. 79).

Частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Колегія суддів зазначає, що учасник судового процесу повинен добросовісно користуватися процесуальними правами, А також, ним самостійно повинні вживатися заходи до отримання інформації про рух справи усіма доступними йому засобами.

Скаржник, скориставшись своїм правом апеляційного звернення, подаючи скаргу, зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" та від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що у відповідності до ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

З моменту офіційного оприлюднення оскаржуваної ухвали та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру судових рішень відповідна інформація стала загальновідомою.

Тобто, можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва проголошено 22.03.2019, залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, мала суб`єктивний характер.

Таким чином відповідні обставини дозволяють суду дійти висновку, що позивач не вживав всіх залежних від нього заходів для отримання поштової кореспонденції від суду, тому він несе ризик настання несприятливих наслідків в результаті невжиття заходів до отримання інформації про рух скарги. Також суд враховує, що саме позивач був ініціатором апеляційного провадження, звернувшись з апеляційною скаргою у справі, та він є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою дізнання інформації про хід та стан справи.

Згідно ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, то судом виноситься ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Північний апеляційний господарський суд, керуючись ст. 119, 256, 260 ГПК України, не знайшов підстав для визнання причин пропуску встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження поважними.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували поважність пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції визнає наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції неповажними та відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.ст. 260, 261 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст.ст. 234, 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою №21 від 08.05.2019 (вх. №09.1-04.1/3301/19 від 08.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 у справі №910/16774/18.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Універсал-Центр" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 у справі №910/16774/18 разом з доданими до неї матеріалами.

3. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська