ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. Справа№ 910/273/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства "Креастайл"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019р.

у справі № 910/273/19 (суддя В.І. Пінчук)

за позовом Моторного ( транспортного ) страхового бюро України

до Приватного підприємства "Креастайл"

про стягнення 101300,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Моторне ( транспортне ) страхове бюро України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства " Креастайл " 101300,00 грн., з яких: 100000,00 грн. матеріальна шкода в порядку регресу та 1300,00 грн. витрати на послуги з врегулювання страхового випадку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 року у справі № 910/273/19 позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства «Креастайл» на користь Моторного ( транспортного ) страхового бюро України 100000 грн. 00 коп. страхового відшкодування, 1300 грн. 00 коп. витрат на врегулювання страхового випадку та проведення автотоварознавчого дослідження, 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Креастайл» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019р. у справі № 910/273/19 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до Приватного підприємства «Креастайл» про стягнення 101300,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019р. апеляційну скаргу Приватного підприємства «Креастайл» передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Креастайл» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019р. та призначено справу 910/273/19 до розгляду на 10.06.2019р.

Встановлено, що 10.06.2019р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача та відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

З постанови Києво - Святошинського суду Київської області від 16.01.2017 р. № 369/367/17 вбачається, що 22.11.2016р. Водій ОСОБА_2 на 23 км. а/д Київ - Чоп в с. Капітанівка, Києво-Святошинського району, Київської області, керуючи транспортним засобом ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати автомобіль та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням автомобіля, в результаті заносу автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero д.н. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 12.1 Правила дорожнього руху.

Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів.

Враховуючи, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_1 не була застрахована, листом від 28.03.2017р. ОСОБА_2 повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України, що ДТП 21.11.2016р. сталося під його керуванням на автомобілі належним керівництву ПП «Креастайл», в якому він працював за трудовим договором.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Pajero д.н. НОМЕР_2 , позивач звернувся до судового експерта Кожушатого В.М.

Згідно висновку експертного дослідження від 12.12.2016 р. № 06-12/16КЕ вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля " Mitsubishi Pajero ( д.н. НОМЕР_2 ) з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля становить 304712,01 грн.

У відповідності до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На підставі заяви страхувальника від 23.11.2016р., висновку експертного дослідження від 12.12.2016р. № 06-12/16КЕ Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ТОВ «Краснянське СП «Агромаш» страхове відшкодування в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.03.2017р. № 2344рв.

Частина 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України визначає, що джерелом підвищеної небезпеки є - діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Згідно п. 39.2.1. зазначеного закону України, основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 22 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю, майну третьої особи під час ДТП.

Статтею 29 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на послуги з врегулювання страхового випадку в розмірі 1300,00 грн., які були сплачені останнім, згідно платіжного доручення від 03.04.2017 р. № 37615рв.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України " Про страхування " та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодується у повному обсязі особою, яка ії завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Щодо тверджень відповідача про те, що відсутні підстави щодо стягнення з Приватного підприємства «Креастайл» виплаченого страхового відшкодування, оскільки винний водій на момент здійснення ДТП не перебував у трудових відносинах з приватним підприємством «Креастайл» то вони вірно не взяті судом до уваги, оскільки, згідно рішення постанови апеляційного суду м. Києва у справі № 754/2017/17 від 30.08.2018р. ОСОБА_2 на час ДТП, яке трапилось 22.11.2016р. на 23 км. а/д Київ - Чоп перебував у трудових відносинах з відповідачем і виконував свої трудові обов`язки.

Колегія суддів не приймає до уваги докази, надані апелянтом до апеляційної скарги, оскільки докази які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, відповідно до п. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_2 , встановлено вищезазначеним рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019р. у справі № 910/273/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Креастайл» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019р. у справі № 910/273/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватного підприємства «Креастайл».

3. Матеріали справи № 910/273/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай