ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

11 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/781/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.,

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури Коломійчук І.О. за посвідченням № 048039 від 27.09.2017,

від Одеської міської ради Каланжова А.О. за довіреністю №306/вих-мр від 28.12.2018,

/Міністерство юстиції України повідомлено про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином (див.- реєстр на відправку рекомендованої пошти за 27.05.2019. та відстеження її пересилання з сайту «Укрпошти»), але в судове засідання представник не з`явився;

ВАТ «Український інститут кранобудування» та КП «Реєстраційна служба Одеської області» поштову кореспонденцію за юридичною адресою не отримують /див.- витяг з ЄДРПОУ та довідки «Укрпошти» про причини повернення рекомендованої кореспонденції суду від 27.05.2019), тому повідомлялись шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за посиланням: https://swag.court.gov.ua/sud4872/gromadyanam/1/725315/, отже відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України ухвали суду вважаються врученими, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за юридичною адресою більше не знаходиться або не проживає/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 про залишення позову без розгляду, проголошену о 10:51:05 суддею Невінгловською Ю.М. у м.Одесі, повний текст якої складено 18.04.2019,

у справі №916/781/19

за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України та Одеської міської ради

до відповідачів:

1. Відкритого акціонерного товариства «Український інститут кранобудування»,

2. Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області»

про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради в особі Міністерства юстиції України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Український інститут кранобудування» та Комунального підприємства (далі - КП) «Реєстраційна служба Одеської області», в якій просив суд визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 36597387 від 14.08.2017), прийняте державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О., на підставі якого за ВАТ «Український інститут кранобудування» зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 31,6 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12 та визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 36597944 від 14.08.2017), прийняте державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О., на підставі якого за ВАТ «Український інститут кранобудування» зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 19 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13.

Позов обґрунтовано тим, що Одеська міська рада не приймала рішень щодо надання ВАТ «Український інститут кранобудування» у власність, оренду чи користування та оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12, а рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів трудящих від 12.08.1968 №605 та №803 від 31.10.1968 не можуть бути підставою для державної реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки. Як стверджує прокурор, ВАТ «Український інститут кранобудування» зареєструвало право власності на приміщення розташовані за відповідними адресами з метою заволодіння даними земельними ділянками, оскільки фактично на земельних ділянках за адресами м. Одеса вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12 будь-які будівлі або техніка відсутні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 позов залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що прокурор не обґрунтував підстав представництва інтересів держави. Суд першої інстанції дійшов висновку, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Крім цього, господарський суд зазначив, що Міністерство юстиції України відповідно до положень чинного законодавства наділене правом і має можливість самостійно вирішувати питання у сфері реєстрації речових прав (у т.ч. шляхом звернення до суду), відповідне стосується і Одеської міської ради.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого суду, Заступник прокурора Одеської області звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті, судові витрат розподілити відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 53, 174, 236 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», п.п. 1,4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення».

На думку скаржника, за положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження та у разі відсутності такого органу.

Проте, апелянт вважає, що судом першої інстанції за невірним застосуванням ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та у порушення ст. 236 ГПК України безпідставно не прийнято до уваги, що у даному випадку прокурор набув право на представництво, оскільки ні Міністерство юстиції України, ні Одеська міська рада не здійснює належним чином захист інтересів держави. Зокрема, незважаючи на очевидний характер триваючого порушення, Міністерством юстиції України та Одеською міською радою захист прав і законних інтересів держави здійснюється неналежним чином, оскільки самостійно до суду з позовом ці органи не звернулися, інші заходи реагування не вживались. У зв`язку із чим заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 з метою поновлення порушених інтересів держави звернувся із цим позовом самостійно. Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» неналежне здійснення захисту полягає в тому, що уповноважені суб`єкти владних повноважень - Міністерство юстиції України та Одеська міська рада за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернулись.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 11.06.2019.

Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 06.02.2019 справу № 587/430/16-ц за позовом Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Литвиненка Костянтиновича ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки вирішив передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення питаннь щодо вірного застосування ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

У зазначеній ухвалі суд вказав, що зі змісту позовної заяви Сумської місцевої прокуратури Сумської області встановлено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, не зазначив державний орган, в інтересах якого ним заявлено позов з тих підстав, що цей орган, а саме Головне управління Держгеокадастру України у Сумській області, яке є правонаступником Головного управління Держземагентства у Сумській області, зазначений відповідачем у цій справі.

Таким чином, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій при постановлені оскаржуваних ухвал неправильно застосували положення частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та дійшли помилкового висновку, що прокурор належним чином не мотивував своїх підстав для звернення до суду за захистом інтересів держави та не обґрунтував, відсутність державного органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції держави, залишивши поза увагою ту обставину, що в одній справі Головне управління Держгеокадастру України у Сумській області одночасно не може бути і позивачем, і відповідачем.

Разом з цим, суд зазначив, що існує неоднакове застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у подібних правовідносинах щодо здійснення прокурором представництва, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах № 924/1256/17, № 917/1461/17, № 926/1111/15.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2019 справу № 587/430/16-ц прийнято та призначено до розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки розгляд апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 у справі №916/781/19 безпосередньо пов`язаний із результатом касаційного перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 587/430/16-ц, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за апеляційною скаргою, поданою у справі № 916/781/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднакового застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

На підставі викладеного та керуючись статтями 228, 229, 234, 235 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 916/781/19 за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у справі № 587/430/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду, у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.