ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
06.06.2019р. Справа №905/722/18
на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання рішення суду по справі №905/722/18
за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Груп", м.Маріуполь
про зобов`язання здійснити поставку продукції, стягнення пені та штрафу
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Бойчук Н.Р.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Від ДВС: не з`явився
В засіданні суду брали участь:
Рішенням господарського суду Донецької області від 09.07.2018р. у справі №905/722/18 позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар задоволено частково:

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Інвест Трейдінг Груп виконати умови договору №98(7)17УК від 17.02.2017р., а саме, здійснити поставку на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція продукції: шестигранник 30мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,457т загальною вартістю 17110,08грн. з ПДВ (п.п.12 п.1.1 договору); шестигранник 36мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,235т загальною вартістю 8055,05грн. з ПДВ (п.п.14 п.1.1 договору); шестигранник 46мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,395т загальною вартістю 14788,80грн. з ПДВ (п.п.16 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст12Х18Н10Т ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т, загальною вартістю 9720,00грн. з ПДВ (п.п.4 п.1.1 договору); шестигранник 14мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,04т загальною вартістю 1497,60грн. з ПДВ (п.п.5 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т загальною вартістю 1872,00грн. з ПДВ (п.п.10 п.1.1 договору), всього на суму 53043,53 грн.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Трейдінг Груп на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом (01032, м.Київ, вул.Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька обл., м.Енергодар, вул.Промислова, 133, рах.№ НОМЕР_1 в ПАТ АБ Укргазбанк, МФО 320478, ) пеню в сумі 28646,60 грн. та штраф в сумі 26693,02 грн., судовий збір в сумі 3394,67 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019р. по справі №905/722/18 апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар Запорізької області на рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2018р. у справі №905/722/18 задоволено частково, рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2018р. у справі №905/722/18 змінено:

- викладено абзац третій резолютивної частини рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2018р. у справі №905/722/18 в наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Трейдінг Груп на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція пеню в сумі 29279,28 грн., штраф в сумі 26693,02 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3413,26 грн.";

- доповнено рішення господарського суду Донецької області від 09.07.2018р. у справі №905/722/18 абзацем четвертим наступного змісту: "В решті вимог про стягнення суми пені відмовити.";

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Трейдінг Груп на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою у сумі 300,24 грн.

23.01.2019р. господарським судом Донецької області на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2019р. по справі №905/722/18, яка набрала законної сили 10.01.2019р., видано відповідні накази.

20.05.2019р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга №28-23/10195 від 13.05.2019р. Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання рішення суду по справі №905/722/18 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Трейдінг Груп заборгованості. Зокрема, скаржником заявлені вимоги про визнання дій державного виконавця, які полягають у безпідставному поверненні наказу господарського суду Донецької області у справі №905/722/18 без прийняття до виконання, неправомірними; визнання недійсним повідомлення від 26.04.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою від 20.05.2019р. повідомлено сторони та Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про розгляд скарги №28-23/10195 від 13.05.2019р. Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар в судовому засіданні, що відбудеться 06.06.2019 року о 12:35 год.

В судове засідання 06.06.2019р. представники сторін та ДВС не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (повідомлення про вручення поштових відправлень 24.05.2019р., 23.05.2019р., 28.05.2019р.).

Дослідивши матеріали справи та розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне:

16.04.2019р. позивач звернувся до Центрального ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області із заявою про примусове виконання рішення суду по справі №905/722/18 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Трейдінг Груп заборгованості: пені в сумі 28646,60 грн., штрафу в сумі 26693,02 грн., судового збору в сумі 3394,67 грн.

Повідомленням державного виконавця від 26.04.2019р. повернуто стягувачу вищевказаний наказ без виконання на підставі п.6 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що стягувачем до заяви про примусове виконання судового рішення не надано ані довіреності юридичної особи, ані документів, що посвідчують право представництва юридичної особи.

Позивач вважає зазначені державним виконавцем обставини у мотивувальній частини постанови такими, що не відповідають дійсності, підстави для повернення виконавчого документа без виконання формальними, необґрунтованими та стверджує про відсутність фактичних перешкод для прийняття даного наказу та його подальшого виконання, оскільки останнім дотримані всі вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява №38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження однією з основних стадій виконавчого провадження є відкриття виконавчого провадження.

Одночасно, системний аналіз правових норм Закону України Про виконавче провадження свідчить про те, що положеннями встановлений алгоритм дій державного виконавця на стадії пред`явлення до виконання виконавчого документа, а саме врегульований порядок встановлення державним виконавцем його відповідності вимогам закону з метою вирішення питання про відкриття виконавчого провадження.

Приписами ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а також п.4 Інструкції встановлено вичерпний перелік підстав, за яких виконавець має право повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, про що орган державної виконавчої служби надсилає стягувачу відповідне повідомлення.

Зокрема, згідно з п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вбачається з мотивувальної частини повідомлення від 26.04.2019р. про повернення виконавчого документа, обставин щодо відсутності відповідної заяви стягувача або щодо невідповідності пред`явленого наказу вимогам ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не встановлено. Разом з тим, державний виконавець посилається на відсутність доданих до заяви стягувача документів, що посвідчують права на представництво юридичної особи в органах виконавчої служби.

За висновками суду, такої підстави для не прийняття до виконання наказу суду вищевказаною статтею не передбачено.

Відтак, державний виконавець ДВС, вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження, мав виходити із законних підстав для повернення виконавчого документа без виконання, що реально та фактично унеможливлюють здійснення виконавчих дій та вжиття відповідного заходів примусового виконання.

Суд зазначає, що фактична відсутність в додатках до заяви стягувача довіренності на представництво розумінні ст.4 Закону України «Про виконавче провадження" не є об`єктивною перешкодою для відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 та 2 ст.15 вказаного Закону визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За приписами статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, оскільки головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання рішень суду, то в даному випадку прийняте державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документа через відсутність доданих до заяви стягувача документів, що посвідчують права на представництво юридичної особи в органах виконавчої служби є необгрунтованим та передчасним.

За таких обставин, виходячи з того, що наказ видано господарським судом відносно суб`єктів господарювання, що відповідає приписам Закону України "Про виконавче провадження", приймаючи до уваги те, що наказ господарського суду Донецької області від 23.01.2019р. містив усі ідентифікуючи відомості сторін, факт наявності самої заяви стягувача прийняття вказаного наказу до виконання підтверджений матеріалами справи, будь-які підстави для винесення повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання відсутні.

Крім цього, судом також прийнято до уваги ті обставини, що зі змісту опису вкладення, доданого до заяви №8314/929 від 16.04.2019р., з якою стягувач звернувся до державного виконавця щодо виконання рішення суду, позивачем було додано копії довіреностей на представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , внаслідок чого посилання виконавця на відсутність даних документів не відповідають дійсності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до абз.1 п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця, щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, враховуючи доведеність доводів скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця Центрального ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо повернення наказу господарського суду Донецької області від 23.01.2019р. по справі №905/722/18 без прийняття до виконання, вимоги скарги про визнання дій державного виконавця, які полягають у безпідставному поверненні наказу господарського суду Донецької області у справі №905/722/18 без прийняття до виконання, неправомірними та визнання недійсним повідомлення від 26.04.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу №28-23/10195 від 13.05.2019р. Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання рішення суду по справі №905/722/18 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з повернення наказу господарського суду Донецької області від 23.01.2019р. по справі №905/722/18 без прийняття до виконання.

Визнати недійсним повідомлення від 26.04.2019р. Центрального ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа від 23.01.2019р. по справі №905/722/18 стягувачеві без прийняття до виконання.

В судовому засіданні 06.06.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 10.06.2019р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина