ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1299/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-КОМ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг у розмірі 821 354, 53 грн.

.

Суддя Суховаров А.В.

За участю секретаря судового засідання Сулими Д.В.

Представники:

від позивача - Стороженко Л.М., протокол №01 від 24.03.2008, директор;

від відповідача - Свірідов Д.М., ордер ДП №1552/007 від 23.04.2019, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова-КОМ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (далі - відповідач) про стягнення 630 479,40 грн. основного боргу, 150 961,14 грн. інфляційних, 39 913,99 грн. 3% річних, 12 320, 32 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання послуг № 01-001/16- П від 19.04.2016.

Ухвалою суду від 04.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.04.2019.

23.04.2019 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечує проти позову, вказує що 23.03.2017 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі №904/128/17 про банкрутство Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, оголошення про порушення справи про банкрутство опубліковано на офіційному сайті Вищого господарського суду України від 24.03.2017, № публікації 41468. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області 30.10.2018 року у справі про банкрутство АТ «Криворізька теплоцентраль» з урахуванням нового Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» задоволено клопотання Фонду Державного майна України про припинення провадження у справі №904/128/17 про банкрутство АТ «Криворізька теплоцентраль» та закрито провадження у справі. Відповідач вважає, що зазначена у позові заборгованість виникла до відкриття провадження у справі №904/128/17 про банкрутство ДП "Криворізька теплоцентраль», а відтак дана заборгованість не відноситься до вимог поточних кредиторів. Так, враховуючи п. 43 ч. 4 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначена заборгованість не підлягає стягненню з відповідача під час приватизації АТ «Криворізька теплоцентраль». Разом з тим, відповідач заперечує проти стягнення з відповідача нарахованих на суму основного боргу 3% річних та інфляційних, оскільки відповідач зазначає, що відповідно до розпоряджень КМУ від 10.05.2018 р. № 358-р, від 16.01.2019 р. № 36-р, АТ «Криворізька теплоцентраль», на момент подачі позовної заяви позивачем, знаходиться в приватизації, а тому на відповідача поширюється дія Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до п. 43 ч. 4 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" якого не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, зупиняється перебіг позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо».

23.04.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, за змістом якої наполягає на задоволенні позовних вимог, вказує, що згідно норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено заборону на стягнення грошових сум, фінансових санкцій, нарахування 3% річних та інфляції тільки відносно майнових вимог, стягнення яких здійснюється на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги. Таким чином, на думку позивача положення Закону, на які посилається відповідач, не може бути застосовані у спірних правовідносинах та прийнятий до уваги, оскільки стосуються заборони на майнові вимоги кредиторів, які здійснюються вже у рамках виконавчого провадження, відкритого відносно боржника і не стосуються майнових вимог, які стягуються з боржника у рамках загального позовного провадження про стягнення заборгованості. Разом з тим, щодо застосування мораторію на задоволення вимог кредиторів стосовно відповідача, позивач зазначає, що зазначений мораторій був скасований ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року разом із закриттям провадження у справі про банкрутство відповідача, тому позивач вважає, що на теперішній час не має діючих законодавчо встановлених заборон щодо стягнення з відповідача суми пред`явленої заборгованості. Крім того, позивач вказує, що відповідач у своєму відзиві на позов, не заперечує сам факт отримання послуг, не заперечує факту наявності заборгованості та суми заборгованості (в т.ч. щодо сум нарахованої інфляції та 3% річних), не наводить доказів сплати боргу, будь-яких інших обставин та підстав, які б звільняли його від відповідальності за невиконання ним своїх обов`язків за спірним договором.

Ухвалою суду від 23.04.2019 підготовче засідання відкладено на 29.05.2019.

Ухвалою суду від 29.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 03.07.2019, оголошено перерву до 13.06.2019 о 10:40 год.

В підготовчому засіданні 13.06.2019 підготовче провадження закрито, розпочато розгляд справи по суті.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова-Ком" (виконавець/ позивач) та Публічним акціонерним товариством "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (замовник/відповідач) укладено договір про надання послуг №06-001/16-П, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги щодо оброблення даних , розміщування інформації на веб-вузлах щодо програмного застосування та інші послуги щодо забезпечення інформаційно-технологічною інфраструктурою (код за ДК 016-2010-63.11.1), а саме:

1.1.1. організації і забезпечення автоматизації процесу:

- прийому платежів за послуги замовника від населення та суб`єктів господарювання (абоненти) банківськими, фінансовими установами, дільницями "Укрпошти" іншими суб`єктами господарювання, що працюють на відповідних договірних умовах і виконавцем у Єдиній міській автоматизованій системі комунальних, розрахунків (СМАСКР) у власних пунктах при прийому платежів та за допомогою інших платіжних пристроїв, інструментів та технологій, не заборонених законодавством України (далі - уповноважені установи). Перелік уповноважених установ наведений у Додатку№1 до Договору;

- утримання платежів за послуги замовника із заробітної плати абонентів через бухгалтерії суб`єктів господарювання, включених до ЄМАСКР на підставі договорів, укладених з виконавцем;

1.1.2.обробки інформації та обліку даних з використанням інформаційно-аналітично-обчислювальних, білінгових, довідково-інформаційних систем виконавця.

Відповідно виконавець зобов`язаний:

- забезпечити автоматизацію:

1) ведення та підтримки в актуальному стані інформації щодо змін облікових даних абонентів та технічних параметрів житла, необхідних замовнику для абонентського обліку в порядку, передбаченому п.п.2.4.1, 2.4.3 Регламенту роботи з Білінговою системою, що викладений у Додатку № 5 до Договору;

2) формування та доведення інформації, необхідної для призначення субсидій абонентам замовника на запити органів праці та соціального захисту населення;

- здійснювати довідково-інформаційне обслуговування абонентів замовника:

1) у автоматизованих пунктах довідково-інформаційної служби виконавця:

2) дистанційно за допомогою Web-сайту, терміналів самообслуговування, інших інформаційних пристроїв та технологій (п.п.2.3.8, 2.3.9 Договору)

Згідно з п. 3.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 01.11.2016 року), вартість послуг, наданих згідно з п. п. 1.1.1, 1.1.2 Договору, складає 1,04% (в т.ч. ПДВ) від суми оброблених платежів.

За послуги, надані згідно з п.п. 2.3.8, 2.3.9 Договору, замовник сплачує виконавцю 0,072 грн. (в тому числі ПДВ) за кожен активний особовий рахунок абонента (п. 3.2 Договору).

Оплата послуг виконавця згідно з п. 3.1 цього Договору здійснюється Замовником на наступний день за днем виконання обробки інформації виконавцем згідно з п. 2.3.4 Договору відповідно до порядку оплати послуг Виконавця по днях тижня, що викладений у Додатку №3 до договору. Розмір оплати за послуги Виконавець зазначає в рахунку, який надсилається в день виконання обробки інформації на електронну пошту замовника: . Оплата послуг виконавця не залежить від отримання замовником рахунку для оплати. У разі неотримання рахунку від виконавця, замовник самостійно згідно з п.3.1 цього Договору здійснює розрахунок розміру плати за послуги та перераховує її виконанню в строки передбачені даним пунктом договору відповідно до порядку, встановленого в Додатку №3 до Договору (п.3.4 Договору).

Відповідно до п.3.5 Договору оплата послуг виконавця згідно з п. 3.2 цього договору, здійснюється замовником за підсумками кожного місяця, в якому надавалися послуги, згідно з пред`явленим рахунком виконавця, який повинен бути оплачений не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем в якому виконавець надавав послуги. Пред`явлення рахунку на оплату може здійснюватися виконавцем шляхом його безпосереднього вручення Замовнику, надіслання на поштову адресу, факс або електронну пошту замовника: .

Послуги, передбачені п. 2.4.3, 2.4.4, 2.4.5 Договору, надаються виконавцем після отримання від Замовника 100% передплати за послуги згідно з пред`явленим йому рахунком. Надання послуг підтверджується актом наданих послуг, підписаним сторонами (п. 3.6 Договору).

За підсумками місяця виконавець надає замовнику двосторонній акт загального обсягу наданих послуг та акт наданих послуг з деталізацією за видами оброблених платежів та з інформацією щодо взаєморозрахунків. Замовник, у разі згоди, у 10-ти денний термін погоджує і повертає Виконавцю по одному підписаному екземпляру кожного акту (п. 3.7 Договору).

За підсумками місяця виконавець формує замовнику та реєструє в Єдиному реєстрі податкових накладних одну податкову накладну на загальний обсяг послуг, наданих згідно з п. 1.1.1, 1.1.2, 2.3.8, 2.3.9 договору (п. 3.8 Договору).

У разі не проведення замовником розрахунків з виконавцем в порядку, передбаченому п. п. 3.4, 3.5 цього договору, оплата послуг виконавця згідно з п. п. 3.1. 3.2 Договору, здійснюється шляхом відрахувань з платежів з кодами 7, 206, 214 (Додаток № 2 до договору), що надходять від абонентів, у момент їх перерахування уповноваженими установами на поточний рахунок Замовника, зазначений ним для вказаних кодів платежів у Додатку № 2 до Договору (п. 3.9 Договору).

Позивач вказує, що в період з січня 2017 року по лютий 2017 року, ним виконано обумовлені договором послуги, про що виставлено на оплату відповідачу рахунки (а.с.30-40, т.1), проте відповідачем порушено зобов`язання в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на суму 630 479, 40 грн., наявність якої стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Між тим, в процесі розгляду справи постало питання правомірності застосування приписів п.4-3 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до спірних відносин, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

07.03.2018 набрав чинності Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Частина 5 статті 12 вказаного вище Закону, передбачає, що справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до її завершення. Провадження у справах про банкрутство таких підприємств / господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

На підставі вказаної вище статті Закону, провадження у справі про банкрутство відносно відповідача - АТ "Криворізька теплоцентраль" припинено.

При цьому, Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" не містить положень про те, що, кредиторська заборгованість підприємства, яка виникла до початку процедури приватизації, вважається погашеною після припинення провадження у справі банкрутство на підставі п.4-3 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, Законом про приватизацію не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання зобов`язальних правовідносин за участю державних підприємств, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення кредитора до суду з вимогами до боржника, які виникли на підставі господарського договору, а його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

Таким чином, норма п.4-3 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" стосується лише тимчасової заборони для стягнення на підставі виконавчого документа, до завершення процедури приватизації боржника.

За викладених обставин, суд дійшов висновку щодо наявності у відповідача зобов`язань з оплати заявленої до стягнення позивачем вартості послуг у розмірі 630 479, 40 грн., проти чого не заперечує відповідач, а тому, з огляду на відсутність доказів сплати вказаної заборгованості, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу задовольняються судом, в той час як заперечення відповідача з посиланням на приписи п.4-3 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відхиляються судом.

Разом з тим, позивачем нараховано до сплати відповідачу 3% річних за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 у розмірі 39 913, 99 грн., інфляційні за період з березня 2017 року по лютий 2019 року у розмірі 150 961, 14 грн. (а.с. 8-9)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. порушено провадження у справі №904/128/17 про банкрутство Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який скасовано згідно ухвали суду від 30.10.2018 у справі №904/128/17.

Згідно з частиною 3 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Враховуючи наведені положення частини 3 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд дійшов висновку щодо наявності підстав для перерахунку здійснених позивачем нарахувань 3% річних та інфляційних за періоди, які обраховуються від початку прострочення зобов`язань з оплати виставлених позивачем рахунків до 22.03.2017 та з 31.10.2018 до закінчення строку, визначеного позивачем як граничний термін здійснення нарахувань.

За викладених обставин, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 03.02.2017 по 22.03.2017 та з 31.10.2018 по 31.03.2019 на загальну суму 9 489, 02 грн., та інфляційні за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року на загальну суму 23 639, 68 грн., тоді як в решті нарахувань 3% річних та інфляційних відмовляється судом з вищенаведених підстав.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Ком" (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Степана Тільги, 11, прим. 1, ідентифікаційний код 30231686) до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) про стягнення 630 479,40 грн. основного боргу, 150 961, 14 грн. інфляційних, 39 913, 99 грн. 3% річних, 12 320, 32 грн. витрат по сплаті судового збору задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Ком" (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Степана Тільги, 11, прим. 1, ідентифікаційний код 30231686) суму 630 479,40 грн. основного боргу, 150 961, 14 грн. інфляційних, 39 913, 99 грн. 3% річних, 12 320, 32 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 14.06.2019

Суддя А.В. Суховаров