ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/12213/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Чорної Л.В.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 03.06.19
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна"
на ухвалуГосподарського суду міста Києва
від14.02.2019
суддя Ковтун С.А., м. Київ
повний текст складений05.03.2019
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінфест", м. Дніпро
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна", м. Київ
простягнення 45 858 665,50 грн.,
та за зустрічним позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна"
до1) товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінфест" 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Юніка-Сервіс", м. Дніпро
провизнання недійсним договору факторингу

За результатом розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінфест" (надалі - позивач, ТОВ "ФК "Фінфест") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» (надалі - відповідач, ТОВ "Юнілівер Україна") про стягнення 45 858 665,50 грн. за дистриб`юторською угодою № 8/18 від 01.04.2018.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати позивачу додаткової винагороди (ретро-бонусів) у розмірів 45 858 886,5 грн. Обов`язок оплати цієї суми є умовою дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, укладеної між ТОВ "Юнілівер Україна" та ТОВ "Юніка-Сервіс". Зокрема, такі положення містяться в п. 19.3 цієї угоди. Обґрунтовуючи своє право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна", позивач посилається на договір факторингу № 23/08-18Ф від 23.08.2018, за яким він став кредитором за дистриб`юторською угодою № 8/18 від 01.04.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" подало зустрічний позов до ТОВ "ФК "Фінфест" (відповідача-1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Юніка-Сервіс" (відповідача-2) про визнання недійсним договору факторингу № 23/08-18Ф від 23.08.2018.

Суд своєю ухвалою від 01.11.2018 прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним та об`єднав їх в одне провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" подало до Господарського суду міста Києва клопотання про призначення у справі судової експертизи, проведення якої просило доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів запропонував поставити такі питання:

1) Чи виконано підпис на сторінці примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 (на якій розміщений пункт 19.3), залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1 .?

2) Чи виконані підписи від імені ТОВ "Юнілівер Україна" на останній сторінці та сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () однією особою?

3) Яким чином виконаний підпис на сторінці примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" (), на якій розміщений пункт 19.3 (за допомогою технічних засобів чи писальним приладом)?

4) Чи виконано підписи від імені ТОВ "Юнілівер Україна" на останній сторінці та сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () навмисно зміненим почерком?

5) Чи виготовлені сторінка, на якій розміщений пункт 19.3, та всі інші сторінки примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залучені до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () на одному принтері (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) та фарбою із однієї ємності?

6) Чи становили раніше одне ціле надані на експертизу сторінка, на якій розміщений пункт 19.3, та всі інші сторінки примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" ()?

7) Яким способом нанесений відтиск печатки на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника Дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" ()?

8) Чи нанесено відтиск печатки ТОВ "Юнілівер Україна" на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () однією і тією самою печаткою?

9) Чи нанесений відтиск печатки (штампа) ТОВ "Юнілівер Україна" на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () у той час, яким датований документ?

10) Чи виготовлені сторінка, на якій розміщений пункт 19.3, та всі інші сторінки примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () у різний час?

11) Чи замінювались у примірнику дистриб`юторській угоді №8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () аркуші?

12) Чи вносились у дистриб`юторську угоду № 8/18 від 01.04.2018 зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?

13) Чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, невидимий текст і якщо є, то який саме?

14) Чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 /від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, знебарвлений текст і якщо є, то який саме?

15) Чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" (), та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, удавлені штрихи, утворені писальним приладом (знакодрукувальним пристроєм тощо)? Якщо є то який зміст тексту, що утворений удавленими штрихами?

В свою чергу ТОВ "ФК "Фінфест", не заперечуючи проти проведення експертизи, запропонувало поставити на вирішення експертів такі питання:

1) Чи виконано підпис в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?

2) Чи виконано підпис від імені генерального директора ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1 в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04 2018 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

3) Чи виконані підписи в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018, дистриб`юторській угоді № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді №2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, в листі ТОВ "Юнілівер Україна" від 08.07.2018 № 08/06, в листі ТОВ "Юнілівер Україна" від 15.06.2018 № 15/06 однією особою, у заяві свідка ОСОБА_1 від 25.10.2018 № 3585, у заяві свідка ОСОБА_1 від 25.10.2018 № 3583 однією особою, а саме генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?

4) Чи виконані машинописні (друкарські) тексти в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 на папері однієї партії?

5) Чи нанесено відтиск печатки ТОВ "Юнілівер Україна" на аркуші (правий нижній кут) який містить фрагмент тексту " 19.3. Підписуючи цю Угоду" та інших аркушах дистриб`юторської угоди №8/18 від 01.04.2018 однією і тією самою печаткою?

6) Яким способом нанесений відтиск печатки на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" (код 40920385) (за допомогою технічних засобів чи відтиском печатки)?

7) Чи вносилися в дистриб`юторську угоду № 8/18 від 01.04.2018 зміни до машинописного тексту договору? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 призначено у справі комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (вулиця Січеславська Набережна, 17, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

На вирішення експерта поставлено питання:

- чи виконано підпис в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?

- чи виконано підпис від імені генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" ОСОБА_1 в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04 2018 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

- чи виконаний підпис на аркуші дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 (правий ніжній кут), який містить фрагмент тексту "19.2. Дистриб`ютор не має права передавати права", на аркуші дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 (правий нижній кут), який містить фрагмент тексту " 19.3. Підписуючи цю Угоду" та інших аркушах дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 однією і тією самою особою?

- чи виконані підписи в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018, дистриб`юторській угоді № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 08.07.2018 № 08/06, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 15.06.2018 № 15/06 однією особою, а саме генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?

- яким чином виконаний підпис на аркуші (правий нижній кут), який містить фрагмент тексту " 19.3. Підписуючи цю Угоду" дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 (за допомогою технічних засобів чи писальним приладом)?

- чи виконані машинописні (друкарські) тексти в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 на папері однієї партії?

- чи виготовлений текст дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 одночасно та на одному й тому ж засобі комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- чи нанесено відтиск печатки товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" на аркуші (правий нижній кут) який містить фрагмент тексту " 19.3. Підписуючи цю Угоду" та інших аркушах дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 однією і тією самою печаткою?

- чи виготовлена сторінка, на якій розміщений пункт 19.3, та всі інші сторінки примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 на одному принтері (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) та фарбою з однієї ємності?

- чи належать аркуші дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 та аркуш, який містить фрагмент тексту " 19.3. Підписуючи цю Угоду" дистриб`юторської угоди №8/18 від 01.04.2018 одному і тому ж документу, та чи становлять вони єдиний документ? Якщо ні, визначити вірогідність заміни кожного з аркушів в документі;

3) надано в розпорядження експерта (експертів) господарську справу № 910/12213/18, у якій знаходяться експериментальні зразки підпису ОСОБА_1, а також оригінал дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 (десять аркушів).

Крім того надано в розпорядження експерта (експертів) документи, які містять вільні зразки підпису ОСОБА_1 , а саме:

- оригінал дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016 (десять аркушів), оригінал додаткової угоди № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016 (один аркуш), оригінал додаткової угоди № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016 (три аркуша), оригінал додаткової угоди № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016 (один аркуш), оригінал листа ТОВ "Юнілівер Україна" від 08.07.2018 № 08/06 (один аркуш), оригінал листа товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 15.06.2018 № 15/06 (один аркуш) (ці документи надало товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінфест");

- 30 (тридцять) документів на 79 (сімдесят дев`ять) аркушів (надало товариство з обмеженою "Юнілівер Україна");

4) витрати по проведенню експертизи покладено порівну на товариство з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" та товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінфест" з наступним віднесенням витрат на винну сторону відповідно до статті 129 ГПК України;

5) попереджено експерта (експертів), які будуть проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, також відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України;

6) у зв`язку з призначенням експертизи зупинено провадження у справі № 910/12213/18 до отримання висновку експерта.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що для правильного вирішення спору, який виник між сторонами, з`ясування факту достовірності дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 вплине на вирішення як первісного, так і зустрічного позову, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, для чого слід призначити експертизу.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ТОВ "Юнілівер Україна" (надалі-скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило:

- скасувати п. 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині доручення її проведення Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- скасувати п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині формулювання питання до експерта: "чи виконані підписи в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018, дистриб`юторській угоді № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 08.07.2018 № 08/06, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 15.06.2018 № 15/06 однією особою, а саме генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1 ?";

- скасувати п. 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині передачі документів, які містять вільні зразки підпису, надані ТОВ "ФК "Фінфест" - оригінал дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал додаткової угоди № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал додаткової угоди № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал додаткової угоди № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал листа ТОВ "Юнілівер Україна" № 08/06 від 08.07.2018, оригінал листа ТОВ "Юнілівер Україна" № 15/06 від 15.06.2018;

- змінити п. 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині доручення проведення судової експертизи та доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- змінити п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 шляхом доповнення переліку питань для експертизи такими питаннями: 1) чи замінювалися у примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () аркуші?; 2) чи вносились у дистриб`юторську угоду № 8/18 від 01.04.2018 зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення того) і який зміст первинного тексту?; 3) чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, невидимий текст і якщо є, то який саме?; 4) чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, знебарвлений текст і якщо є, то який саме?; 5) чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, удавлені штрихи, утворені писальним приладом (знакодрукувальним пристроєм тощо)? Якщо є, то який зміст тексту, що утворений удавленими штрихами.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме-ст.ст. 2, 11, 15, 99 Господарського процесуального кодексу України та норм матеріального права, зокрема положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

За твердженнями скаржника місцевим господарським судом не було враховано те, що судова експертиза повинна проводитись тією установою, яка обслуговує територію розміщення суду, який призначив таку експертизу, у даному випадку - Київський науково-дослідний інститут судових експертиз.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що на вимогу суду в якості вільних зразків відповідач надав 30 документів, які охоплюють період з 01.02.2018 по 01.06.2018. Проте, позивачем також були залучені до матеріалів справи документи, які нібито містять вільні зразки підпису ОСОБА_1 , а саме: оригінал дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, оригінал додаткової угоди № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/117 від 31.12.2016, оригінал додаткової угоди № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/117 від 31.12.2016, оригінал додаткової угоди № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/117 від 31.12.2016, оригінал листа ТОВ «Юнілівер Україна» від 08.07.2018 № 08/06, оригінал листа ТОВ «Юнілівер Україна» 15.06.2018 № 15/06.

Вказані документи були оглянуті ОСОБА_1 у судовому засіданні 28 січня 2019 року та щодо них останній заперечив факт підпису цих документів. При цьому, примірники цих документів, які є у відповідача, не були запитані судом.

Крім того, як зазначає скаржник, час виконання наданих документів знаходиться поза строком, визначеним судом в його ухвалі від 14.01.2019 (а саме: з 01.02.2018 по 01.06.2018), а тому такі документи не можуть вважатись вільними зразками підпису та не мають братись до уваги експертом при проведенні судової експертизи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" вказує , що місцевий господарський суд жодним чином не вмотивував підстав включення до переліку питання щодо порівняння підпису на документах, які не стосуються предмету спору у справі, та факт підписання яких заперечувався Генеральним директором відповідача у судовому засіданні.

За аргументами скаржника, останній не володіє спеціальними знаннями щодо способів та методів підроблення документів, тому самостійно не може визначити який з існуючих способів був застосований в даному випадку та відповідь на яке питання зможе підтвердити цей факт. У зв`язку із цим, відповідач запропонував судові декілька питань, метою вирішення яких є встановлення факту та способу фальсифікації цієї угоди. В разі підтвердження експертами хоча и одного із них, це може свідчити про вчинення кримінального правопорушення необхідність передачі матеріалів справи до уповноважених правоохоронних органів окремою ухвалою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/12213/18 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 призначено на 22.04.2019.

15.04.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "ФК "Фінфест" надійшов відзив № 10/04-19*1 від 10.04.2019 на апеляційну скаргу ТОВ "Юнілівер Україна".

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінвест» зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача, викладених у апеляційній скарзі та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

18.04.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" надійшли письмові пояснення у справі № 910/12213/18.

22.04.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" надійшло клопотання про долучення доказів у справі № 910/12213/18.

22.04.2019 в судове засідання не з`явився представник відповідача-2 за зустрічним позовом, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 розгляд справи № 910/12213/18 відкладено на 20.05.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1339/19 від 20.05.2019 у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/12213/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.05.2019 для розгляду справи № 910/12213/18 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Чорна Л.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Чорної Л.В., Михальської Ю.Б.; розгляд скарги призначено на 03.06.2019.

Адвокати скаржника в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, з викладених у ній підстав та просили апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 скасувати п. 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині доручення її проведення Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- скасувати п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині формулювання питання до експерта: "чи виконані підписи в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018, дистриб`юторській угоді № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 08.07.2018 № 08/06, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 15.06.2018 № 15/06 однією особою, а саме генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1 ?";

- скасувати п. 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині передачі документів, які містять вільні зразки підпису, надані ТОВ "ФК "Фінфест" - оригінал дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал додаткової угоди № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал додаткової угоди № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал додаткової угоди № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016; оригінал листа ТОВ "Юнілівер Україна" № 08/06 від 08.07.2018, оригінал листа ТОВ "Юнілівер Україна" № 15/06 від 15.06.2018;

- змінити п. 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині доручення проведення судової експертизи та доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- змінити п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 шляхом доповнення переліку питань для експертизи такими питаннями: 1) чи замінювалися у примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () аркуші?; 2) чи вносились у дистриб`юторську угоду № 8/18 від 01.04.2018 зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення того) і який зміст первинного тексту?; 3) чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, невидимий текст і якщо є, то який саме?; 4) чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, знебарвлений текст і якщо є, то який саме?; 5) чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученої до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, удавлені штрихи, утворені писальним приладом (знакодрукувальним пристроєм тощо)? Якщо є, то який зміст тексту, що утворений удавленими штрихами.

Адвокат позивача за первісним позовом в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з підстав наведених у відзиві на неї та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт-без змін.

Відповідачем 2 за зустрічним позовом відзиву на апеляційну скаргу не подано. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач 2 за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від відповідача 2 за зустрічним позовом через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі-ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторонни (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача 2 за зустрічним позовом.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши думку учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ФК "Фінфест" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ "Юнілівер Україна" про стягнення 45 858 665,50 грн. за дистриб`юторською угодою № 8/18 від 01.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати позивачу додаткової винагороди (ретро-бонусів) у розмірів 45858 886,5 грн. Обов`язок оплати цієї суми є умовою дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, укладеної між ТОВ "Юнілівер Україна" та ТОВ "Юніка-Сервіс". Зокрема, такі положення містяться в п. 19.3 цієї угоди. Обґрунтовуючи своє право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна", позивач посилається на договір факторингу № 23/08-18Ф від 23.08.2018, за яким він став кредитором за дистриб`юторською угодою № 8/18 від 01.04.2018.

В свою чергу, ТОВ "Юнілівер Україна" подало зустрічний позов до ТОВ "ФК "Фінфест" (відповідача-1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Юніка-Сервіс" про визнання недійсним договору факторингу № 23/08-18Ф від 23.08.2018 ( т. 13, а.с. 2-9).

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що позивач за зустрічним позовом та відповідач-2 за зустрічним позовом не укладали дистриб`юторську угоду № 8/18 від 01.04.2018, копію якої надав відповідач-1 за зустрічним позовом.

Позивач за зустрічним позовом не досягав домовленостей з відповідачем- 2 за зустрічним позовом та не погоджував у будь якій формі п. 19.3. зазначеної в наданій копії дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 про виплату ретро-бонусів.

Як вказує ТОВ "Юнілівер Україна", відповідач 2 за зустрічним позовом відступив відповідачу- 1 за зустрічним позовом за договором факторингу № 23/08/18Ф від 23.08.2018 недійсну (не наявну) грошову вимогу, в супереч положенням ч. 1 ст. 1078 та ч. 2 ст. 1081 Цивільного кодексу України.

Суд своєю ухвалою від 01.11.2018 прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним та об`єднав їх в одне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно з зустрічним позовом ТОВ "Юнілівер Україна" заявило клопотання про витребування у ТОВ "ФК "Фінфест" для огляду у судовому засіданні оригіналу дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018.

Так, одним із аргументів, яким сторона обґрунтувала своє клопотання, є наявність сумнівів у достовірності поданої ТОВ "ФК "Фінфест" копії цього документу, оскільки ТОВ "Юнілівер Україна" такий договір не укладало.

Зокрема, під час проведення переговорів з відповідачем-2 за зустрічним позовом щодо можливого укладення угоди, позивач за зустрчним позовом не погоджував в будь-якій формі умови пункту 19.3, який зазначений в наданій відподівачем-1 за зустрічним позовом копії дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018. За твердженням позивача за зустрічним позовом, йому не відоме походження наданої відповідачем-1 за зустрічним позовом копії дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, а особливо, що стосується заявлених до позивача грошових вимог - сторінки угоди, на якій викладено пункт 19.3 щодо зобов`язання позивача сплатити відповідачу ретро-бонуси.

12.11.2018 суд першої інстанції витребував у ТОВ "ФК "Фінфест" для огляду у судовому засіданні оригінал дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" подало клопотання про призначення у справі судової експертизи, проведення якої просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів запропонував поставити такі питання:

1) Чи виконано підпис на сторінці примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 (на якій розміщений пункт 19.3), залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?

2) Чи виконані підписи від імені ТОВ "Юнілівер Україна" на останній сторінці та сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () однією особою?

3) Яким чином виконаний підпис на сторінці примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" (), на якій розміщений пункт 19.3 (за допомогою технічних засобів чи писальним приладом)?

4) Чи виконано підписи від імені ТОВ "Юнілівер Україна" на останній сторінці та сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () навмисно зміненим почерком?

5) Чи виготовлені сторінка, на якій розміщений пункт 19.3, та всі інші сторінки примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залучені до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () на одному принтері (копіювальному апараті, багатофункціональному пристрої) та фарбою із однієї ємності?

6) Чи становили раніше одне ціле надані на експертизу сторінка, на якій розміщений пункт 19.3, та всі інші сторінки примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" ()?

7) Яким способом нанесений відтиск печатки на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника Дистриб`юторської угоди №8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" ()?

8) Чи нанесено відтиск печатки ТОВ "Юнілівер Україна" на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () однією і тією самою печаткою?

9) Чи нанесений відтиск печатки (штампа) ТОВ "Юнілівер Україна" на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () у той час, яким датований документ?

10) Чи виготовлені сторінка, на якій розміщений пункт 19.3, та всі інші сторінки примірника дистриб`юторської угоди №8/18 від 01.04.2018 залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () у різний час?

11) Чи замінювались у примірнику дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () аркуші?

12) Чи вносились у дистриб`юторську угоду №8/18 від 01.04.2018 зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?

13) Чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, невидимий текст і якщо є, то який саме?

14) Чи є в примірнику дистриб`юторської угоди №8/18 /від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, знебарвлений текст і якщо є, то який саме?

15) Чи є в примірнику дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученому до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" (), та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, удавлені штрихи, утворені писальним приладом (знакодрукувальним пристроєм тощо)? Якщо є то який зміст тексту, що утворений удавленими штрихами? ( т. 13, а.с. 46-47).

Так, в обґрунтування наявності підстав для призначення судової експертизи у справі, позивач за зустрічним позовом посилався на те, що для з`ясування факту підроблення (фальсифікації) дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 та способів такого підроблення необхідним є застосування спеціальних знань.

Також, ТОВ "ФК "Фінфест", не заперечуючи проти проведення експертизи, запропонувало поставити на вирішення експертів такі питання:

1) Чи виконано підпис в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?

2) Чи виконано підпис від імені генерального директора ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1 в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04 2018 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

3) Чи виконані підписи в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018, дистриб`юторській угоді № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді №2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, в листі ТОВ "Юнілівер Україна" від 08.07.2018 № 08/06, в листі ТОВ "Юнілівер Україна" від 15.06.2018 № 15/06 однією особою, у заяві свідка ОСОБА_1 від 25.10.2018 № 3585, у заяві свідка ОСОБА_1 від 25.10.2018 № 3583 однією особою, а саме генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?

4) Чи виконані машинописні (друкарські) тексти в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 на папері однієї партії?

5) Чи нанесено відтиск печатки ТОВ "Юнілівер Україна" на аркуші (правий нижній кут) який містить фрагмент тексту " 19.3. Підписуючи цю Угоду" та інших аркушах дистриб`юторської угоди №8/18 від 01.04.2018 однією і тією самою печаткою?

6) Яким способом нанесений відтиск печатки на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, та інших сторінках примірника дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, залученого до матеріалів справи ТОВ "ФК "Фінфест" (код 40920385) (за допомогою технічних засобів чи відтиском печатки)?

7) Чи вносилися в дистриб`юторську угоду № 8/18 від 01.04.2018 зміни до машинописного тексту договору? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту? ( т. 13, а.с. 270-272).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 2010 року по справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) зазначив наступне: «Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення - продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року)». Водночас, обов`язковою умовою винесення обґрунтованого рішення є дослідження обставин, які входять до предмета доказування.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року „Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (надалі-пленум ВГСУ) судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У ч. ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 та 4 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що виходячи з предмету зустрічного позову, вбачається, що між сторонами виник спір щодо з`ясування достовірності дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У рішенні № 18-рп/2004 від 01.12.2004 Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, визначено способи захисту порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 Цивільного кодексу України, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд повинен з`ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що кожна з сторін обґрунтовує наявне у неї право на стягнення боргу певними документами (зокрема, дистриб`юторською угодою № 8/18 від 01.04.2018), проте, їх оцінка як доказів в підтвердження або спростування доводів кожної з сторін, має здійснюватись на стадії розгляду справи по суті, коли суд повинен встановити обставини наявності/відсутності певного права, і відповідно, чи мають місце факти порушення чи оспорювання суб`єктивного матеріального права чи інтересу, на захист якого подано позови. Вказані обставини не встановлюються на стадії вирішення судом питання про призначення судової експертизи, оскільки на даній стадії судового провадження суд визначає чи потрібні відповіді на питання, які стосуються предмету спору в контексті спірних правовідносин сторін, і відповідь на які можливо надати саме з застосуванням спеціальних знань у певній галузі, якими суд не володіє.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначені судом першої інстанції питання перед судовим експертом нададуть вичерпну відповідь щодо питання підробки та/або фальсифікації дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018, і перелік таких питань надасть можливість проведення судової експертизи у найбільш короткий термін.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується місцевим господарським судом, що крім ідентифікації підпису ОСОБА_1 , для з`ясування достовірності дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 також підлягає встановленню належність підпису на інших аркушах угоди одній особі, та вирішення технічних питань, відповідь на які дадуть змогу зрозуміти, чи є аркуші угоди єдиним документом.

Доводи скаржника в обґрунтування скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 в частині формулювання питання до експерта: "чи виконані підписи в дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018, дистриб`юторській угоді № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 2 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 3 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, додатковій угоді № 5 до дистриб`юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 08.07.2018 № 08/06, в листі товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 15.06.2018 № 15/06 однією особою, а саме генеральним директором ТОВ "Юнілівер Україна" ОСОБА_1?" судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки у відповідності ч. 4 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначаються судом, визначається саме судом.

Щодо посилання заявника на протиправність доручення проведення судом першої інстанції експертизи Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, та, відповідно, доводів відповідача за первісним позовом щодо доцільності проведення судової експертизи в установі за зоною регіонального обслуговування, а саме - в Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 N53/5 (п.1.1 названої Інструкції).

В п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення Інструкції, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи. З урахуванням наведеного, у разі призначення господарським судом судової експертизи не за зоною регіонального обслуговування, мотиви такого призначення мають бути зазначені в ухвалі про призначення експертизи (п. 8 постанови пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 1.13 Інструкції строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах:

- 10 календарних днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об`єктів та вирішуваних питань і простих за характером досліджень;

- 30 календарних днів - щодо матеріалів із середньою кількістю об`єктів та вирішуваних питань або середньої складності за характером досліджень;

- 60 календарних днів - щодо матеріалів з великою кількістю об`єктів та вирішуваних питань або складних за характером досліджень;

- понад 60 календарних днів - щодо матеріалів із великою кількістю об`єктів та вирішуваних питань (більше десяти), виходячи з фактично необхідного для експерта часу або особливо складних за характером досліджень (досліджень з використанням криміналістичного обладнання (лазерного, оптичного, електронного), проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів);

- понад 90 календарних днів - якщо експертиза є особливо складною чи багатооб`єктною, потребує вирішення більше десяти питань або вирішення питань, які потребують декількох досліджень, чи налічує понад п`ять томів матеріалів справи або є комплексною чи потребує залучення фахівців з інших установ (у тому числі судово-медичних), підприємств, організацій і не може бути виконана в зазначені строки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, що при обранні експертної установи місцевим господарським судом будо враховано надану сторонами інформацію щодо строків проведення експертизи, зокрема, лист Дніпропетровського науково-дослідному інституту судових експертиз, відповідно до листа якого (№ 232/12-08-08-19 від 12.02.2019) строк виконання комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів буде варіюватися в межах 30-60 календарних днів.

Також ч. 3 ст. 99 ГПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Таким чином, враховуючи вище наведені норми законодавства суд вправі самостійно призначити експертну установу.

Суд апеляційної інстанції вважає непереконливими доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції вимог ч. 5 ст. 99 ГПК України в частині не взяття до уваги запропонованої ТОВ "Юнілівер Україна" редакції питань експерту, а саме: 1. Чи замінювались у примірнику дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ «ФК «Фінфест» () аркуші?, 2. Чи вносились у дистриб`юторську угоду № 8/18 від 01.04.2018 зміни? Якщо вносилися, то яким чином (підчистка, дописка, травлення, виправлення тощо) і який зміст первинного тексту?, 3 Чи є в примірнику дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ «ФК «Фінфест» () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, невидимий текст і якщо є, то який саме?, 4. Чи є в примірнику дистриб`юторській угоді № 8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ «ФК «Фінфест» () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, знебарвлений текст і якщо є, то який саме?, 5 Чи є в примірнику дистриб`юторській угоді №8/18 від 01.04.2018 залученому до матеріалів справи ТОВ «ФК «Фінфест» () та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3, удавлені штрихи, утворені писальним приладом (знакодрукувальним пристроєм тощо)? Якщо є, то який зміст тексту, що утворений удавленими штрихами?, а також відсутності відображення обґрунтування відхилення цього в мотивувальній частині ухвали, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового акту, місцевим господарським судом будо наведено мотиви відхилення питання ТОВ "Юнілівер Україна" щодо з`ясування належності виконання однією особою підпису від імені ТОВ "Юнілівер Україна" на останній сторінці та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3 дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018 та питання щодо навмисної зміни почерку при виконані підписів на останній сторінці та на сторінці, на якій розміщений пункт 19.3 дистриб`юторської угоди № 8/18 від 01.04.2018.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 ГПК України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів, у тому числі отриманих на задоволення поданих учасниками судового процесу клопотань, на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже в такому випадку суд створює одному учаснику справи більш сприятливі, аніж іншому умови в розгляді конкретної справи.

З огляду на обставини, які викладені вище, суд апеляційної інстанції відмовляє у залученні до матеріалів справи № 910/12213/18 копію листа Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.04.2019 № 1365/12-09-08-19, копію запиту адвоката від 18.04.2019 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.04.2019 № 11/01-13/5585-19, 5663-19 та лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.02.2019 № 07/01-13/1934-19.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при винесенні оскаржуваної інформації місцевий господарський суд враховував, як надані позивачем так і відповідачем листи від експертних установ.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, оскільки судом обґрунтовано, із посиланням на норми ст. 99 ГПК України, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, враховуючи, що для проведення експертного дослідження матеріали справи направляються до експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно скористався правом, наданим йому п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, та зупинив провадження у даній справі у зв`язку з призначенням господарським судом судової експертизи.

Водночас, суд апеляційної інстанції за необхідне зауважити, що виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті, як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин. У випадку якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання експерта, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед ним ряд питань. При цьому, апеляційний суд не вправі втручатися у виключну компетенцію суду першої інстанції та надавати йому якісь вказівки щодо збирання чи оцінки доказів, оскільки він наділений власною компетенцією на предмет їх оцінки (переоцінки) за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення, ухваленого по суті спору.

Інші доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду м. Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що ч. 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскаржувана ухвала прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 99, 100, 129, 228, 240, 255, 267-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 910/12213/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/12213/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями-11.06.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Ю.Б.Михальська

Л.В. Чорна