УХВАЛА

м. Київ

11.06.2019Справа № 910/6304/19
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Споживчого товариства «УТФ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», м. Київ

про стягнення 62 250,01 грн, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Споживчого товариства "УТФ" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 14.05.2019 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 62 250,01 грн, з урахуванням пені в розмірі 39 881,16 грн, суми 3% річних в розмірі 4 110,69 грн, суми інфляційних втрат в розмірі 18 258,16 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем вимог Договору поставки макухи соєвої №124/2018/КАМ/О від 28.02.2018 року.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. 162, ст. 164 та ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: надано до позовної заяви розрахунок суми позовних вимог, який не відповідає заявленій до стягнення з відповідача сумі, окрім того, не надано платіжних доручень № від 15.11.2018 та № від 15.11.2018, на які позивач посилається в позовній заяві, як на доказ суті заявленої до стягнення суми. У зв`язку з чим ухвалою суду від 21.05.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк (10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом приведення заявлених до стягнення сум у відповідність до розрахунку позовних вимог та подання до суду документів, в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги

Зазначену ухвалу від 21.05.2019 року позивач отримав 24.05.2019, про що міститься відмітка в графі «поштове відправлення вручене за довіреністю» рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №666.

У встановлений судом строк позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у період з 03.06.2019 року по 10.06.2019 року у відпустці, суд здійснює розгляд позовних матеріалів Споживчого товариства «УТФ» в перший робочий день по виходу з відпустки - 11.06.2019 року.

З врахування змісту поданої позивачем заяви про усунення недоліків, суд відзначає, що позивачем не усунуто недоліки, на які було вказано в ухвалі від 21.05.2019 року.

Так, в ухвалі від 21.05.2019 року судом було зазначено, що з резолютивної частини позовної заяви вбачається, що загальна сума, яка складається із сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, становить 62 250,61 грн, проте в результаті додавання суми пені в розмірі 39 881,16 грн, суми 3% річних в розмірі 4 110,69 грн та суми інфляційних втрат в розмірі 18 258,16 грн вбачається сума в розмірі 62 250,01 грн. Окрім того, відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку сума пені складає 25 506,00 грн, сума 3% річних складає 2 912,76 грн, а сума інфляційних втрат становить 11 222,64 грн, при цьому в резолютивній частині цієї позовної заяви до стягнення заявлено вже інші суми, про які зазначено вище. Таким чином, наданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми позовних вимог не відповідає заявленій до стягнення з відповідача сумі. Подаючи до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 62 250,61 грн, яка складається з суми пені в розмірі 39 881,16 грн, суми 3% річних в розмірі 4 110,69 грн, суми інфляційних втрат у розмірі 18 258,76 грн. Окремо заявляє про стягнення суму втраченої вигоди в розмірі 4 130,79 грн.

В цей же час, позивач наводить у позовній заяві (поданій до заяви про усунення недоліків) розрахунок заявлених до стягнення з відповідача сум, згідно якого, за двома накладними, сума пені складає 49 328,45 грн (14 375,16 грн + 34 953,29 грн), сума 3% річних складає 4 110,69 грн (1 197,93 грн +2 912,76 грн), сума інфляційних втрат складає 18 258,76 грн (7 036,12 грн + 11 222,64 грн). Таким чином, в загальному підсумку, згідно наведеного позивачем розрахунку, сума, без врахування втраченої вигоди, складає 71 697,90 грн.

Таким чином, в резолютивній частині позовної заяви (доданої до заяви про усунення недоліків) позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 62 250,61 грн, при цьому наводячи розрахунок такого стягнення на суму в розмірі 71 697,90 грн, що не може бути розцінено судом, як приведення заявлених до стягнення сум у відповідність до розрахунку позовних вимог на виконання вимог ухвали суду від 21.05.2019 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Разом з тим, виходячи зі змісту ухвали суду від 21.05.2019 та поданої до суду заяви про усунення недоліків з наведеними розрахунками, враховуючи вищевикладені обставини, поданою позивачем заявою про усунення недоліків не усунуто виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що строк на усунення недоліків минув, суд зазначає, що позивач у будь-якому разі був не позбавлений свого права усунути описані судом в ухвалі від 21.05.2019 року недоліки у встановлений строк та спосіб.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з викладеним, позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Споживчого товариства «УТФ», додані до неї документи, а також заяву про усунення недоліків від 31.05.2019 року, вважати неподаною та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов