ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10.06.2019р. Справа №905/1060/18

за заявою №01-40/792вих-19 від 22.05.2019р. першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка

про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.03.2019р. по справі №905/1060/18

за позовом Першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка

до відповідача 1. Білозерської міської ради, м.Білозерське

до відповідача 2. Фізичної особи - підприємця Бєлінського Олександра Васильовича, м.Білозерське

про визнання незаконним рішення Білозерської міської ради від 19.10.2017р. №7/35-7, визнання недійсним договору про встановлення особистого платного (строкового) земельного сервітуту на земельну ділянку від 19.10.2017р., зобов`язання повернути земельну ділянку на користь Білозерської міської ради

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Бойчук Н.Р.

Представники сторін:

від прокурора та позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від виконкому: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.03.2019р. по справі №905/1060/18 позовні вимоги першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка до Білозерської міської ради, м.Білозерське, Донецька область, Фізичної особи - підприємця Бєлінського Олександра Васильовича, м.Білозерське про визнання незаконним рішення Білозерської міської ради від 19.10.2017р. №7/35-7, визнання недійсним договору про встановлення особистого платного (строкового) земельного сервітуту на земельну ділянку від 19.10.2017р., зобов`язання повернути земельну ділянку на користь Білозерської міської ради задоволено частково:

- визнано незаконним рішення Білозерської міської ради від 19.10.2017р. №7/35-7 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, для укладення платного особистого земельного сервітуту на користь Бєлінського О.В :

- визнано недійсним і припинено на майбутнє договір №22/10/2017 від 19.10.2017р. про встановлення особистого платного (строкового) земельного сервітуту на земельну ділянку, власником якої є Білозерська міська рада площею 0,0108 га, кадастровий номер :00:023: 0024 , розташовану за адресою: вул.Шахтарської Слави у м.Білозерське, район будинку №23 , укладений між Білозерською міською радою Донецької області та Бєлінським О.В. ;

- стягнуто з Білозерської міської ради на користь Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка судовий збір в сумі 2643,00 грн.;

- стягнуто з Фізичної особи - підприємця Бєлінського Олександра Васильовича на користь Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка судовий збір в сумі 881,00 грн.

11.04.2019р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідні накази.

28.05.2019р. від першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка надійшла заява №01-40/792вих-19 від 22.05.2019р. про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.03.2019р. по справі №905/1060/18.

Ухвалою від 30.05.2019р. по справі №905/1060/18 повідомлено прокурора, сторони та виконавчий комітет Білозерської міської ради про розгляд заяви №01-40/792вих-19 від 22.05.2019р. в судовому засіданні, яке відбудеться 10.06.2019 року о 12:00 год. (повідомлення про вручення поштових відправлень).

Розглянувши матеріали заяви, господарським судом встановлено наступне:

За змістом ст.331 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

19.04.2019р. Костянтинівська місцева прокуратура, м.Костянтинівка звернулась до Управління Державної казначейської служби України у м.Добропіллі Донецької області із заявою №01-49/645вих-19 про виконання наказу господарського суду Донецької області від 11.04.2019р. у справі №905/1060/18 про стягнення з Білозерської міської ради на користь Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка судового збору в сумі 2643,00 грн.

Управління Державної казначейської служби України у м.Добропіллі Донецької області листом від 25.04.2019 за №01-14/113 на підставі п.п.З п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, повернуло Костянтинівській місцевій прокуратурі, м.Костянтинівка наказ господарського суду Донецької області від 11.04.2019р. у справі №905/1060/18 без виконання з посиланням на те, що Білозерська міська рада не є розпорядником чи одержувачем грошових коштів, по цій установі відсутні відкриті рахунки.

Таким чином, перший заступника Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка, посилаючись на встановлення органом казначейства факту неможливості виконання рішення суду по справі № 905/1060/18, звернувся до суду із вказаною заявою про зміну способу та порядку виконання рішення у справі №905/1060/18 про стягнення з Білозерської міської ради, м.Білозерське на користь Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка судового збору в сумі 2643,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується остання та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що заява Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011р. №845 (далі Порядок) визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, в тому числі, механізм здійснення безспірного списання коштів.

Так, пунктом 24 Порядку встановлено, що боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п.24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія.

Пунктом 3 Порядку зазначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Як зазначено вище, за результатами звернення Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка до Управління Державної казначейської служби України у м.Добропіллі Донецької області із заявою про виконання рішення господарського суду Донецької області по справі №905/1060/18 в частині стягнення з Білозерської міської ради на користь Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка судового збору в сумі 2643,00 грн., встановлено, що Білозерська міська рада Донецької області (36297559) не є «боржником» у значенні абз.3 п.2 Порядку №845, а саме Білозерська міська рада Донецької області не є розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів і не має рахунків, відкритих в органах Казначейства - Управління Державної казначейської служби України у м.Добропіллі Донецької області.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

При цьому, як зазначено у статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За приписами статті 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Відповідно до п.4 статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження щодо здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету належать до відання саме виконавчих органів, зокрема, міських рад.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, можуть бути - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет (ч.4 ст.22 Бюджетного кодексу України).

Рішенням XХ сесії Білозерської міської ради VII скликання № 7/20 - 7 від 17 листопада 2016 року затверджено Статут територіальної громади м.Білозерська, згідно зі статтею 3.1.1 якого, виконавчим і розпорядницьким органом місцевого самоврядування є виконавчий комітет Білозерської міської ради.

Отже виконавчий комітет Білозерської міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів у м.Білозерську, який здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття таких заходів, стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, наведені заявником, є винятковими і унеможливлюють виконання рішення у встановлений судом в рішенні спосіб.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючи встановлення судом факту неможливості виконання судового рішення від 18.03.2019р. у справі №905/1060/18 шляхом стягнення з Білозерської міської ради на користь Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка судового збору в сумі 2643,00 грн. внаслідок відсутності відкритих рахунків у органах Державної казначейської служби, приймаючи до уваги наявність відповідних відкритих рахунків виконавчого органу Білозерської міської ради, суд дійшов висновку щодо можливості зміни порядку виконання рішення суду по справі №905/1060/18 шляхом стягнення з Білозерської міської ради на користь Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка судового збору в сумі 2643,00 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету м.Білозерська, розміщених на рахунках Виконавчого комітету Білозерської міської ради Донецької області, відкритих в Управлінні Державної казначейської служби України у м.Добропілля Донецької області.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що подана заява не суперечить законодавству України, не порушує інтересів сторін чи інших осіб, а тому підлягає задоволенню.

Таким чином, круючись ст.ст.233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву №01-40/792вих-19 від 22.05.2019р. першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.03.2019р. по справі №905/1060/18 задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.03.2018р. у справі №905/1060/18 в частині стягнення з боржника Білозерської міської ради Донецької області судового збору в розмірі 2643,00 грн. шляхом стягнення з рахунків, відкритих на ім`я Виконавчого комітету Білозерської міської ради (85013, Донецька обл., м.Білозерське, м.Добропілля, вул.Гірнича, 4, ), на яких розміщені кошти місцевого бюджету Білозерської міської ради (85013, Донецька обл., м.Білозерське, м.Добропілля, вул.Гірнича, 4, ) на користь Костянтинівської місцевої прокуратури (85114, Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.О.Тихого, 260, отримувач: прокуратура Донецької області; банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р: 6251, ).

В судовому засіданні 10.06.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 11.06.2019р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина