Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/606/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом:

Півторак Т.О., представник за довіреністю від 16.02.2018р,

від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом:

Дементьєв Я.Т., адвокат, ордер серії КС №296578 від 01.08.2018р (приймав участь в судовому засіданні 10.06.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" (с.Чудин, Радомишльський район, Житомирська область)

про стягнення 1701875,28грн,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" (с.Чудин, Радомишльський район, Житомирська область)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (м.Київ)

про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018.

В судовому засіданні 06.06.2019 оголошувалась перерва до 10.06.2019р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" про стягнення 1701875,28грн, з яких 1350602,70грн сума повернення грошових коштів за товар неналежної якості, 149397,30грн попередньої оплати за непоставлений товар, 201875,28грн відшкодування транспортних витрат та судового збору.

Позовні вимоги ТОВ "Сідрейл" мотивовані порушенням ТОВ "Благодійний Союз" зобов`язань за договором поставки №01-П від 29.01.2018р та додатковою угодою №1 від 31.01.2018р до договору; підставами позову визначено умови додаткової угоди №1 до договору, положення ст.ст.673, 675, 678, 693 ЦК України та ст. 268 ГК України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.07.2018р зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 06.09.2018р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.09.2018р зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2018р до договору поставки №01-П від 29.01.2018р прийнято до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2018р до договору поставки №01-П від 29.01.2018р мотивований відсутністю повноважень у особи, якою підписано оспорювану додаткову угоду, Волинця ОСОБА_1 , на укладення такої додаткової угоди; правовим обґрунтуванням зустрічного позову зазначено ст.ст.203, 215, 216 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.09.2018р, зокрема, продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 27.09.2018р.

В подальшому розгляд справи у підготовчому засіданні неодноразово відкладався.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.11.2018 у справі №906/606/18 призначено комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення якої доручено Незалежному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз" повернув до суду матеріали справи №906/606/18, а ухвалу суду від 14.11.2018р про призначення судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи залишив без виконання, у зв`язку з тим, що оплату за проведення експертизи проведено не було.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.03.2019 провадження у справі №906/606/18 поновлено та розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 18.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 15.05.2019.

В судовому засіданні 15.05.2019 оголошувалась перерва з 15.05.2019 по 22.05.2019 за клопотанням представників сторін.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.05.2019р закрито підготовче засідання та призначено справу №906/606/18 до розгляду по суті на 06.06.2019.

В судовому засіданні 06.06.2019 оголошувалась перерва до 10.06.2019.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, стягнувши з ТОВ "Благодійний Союз" 1350602,70грн суму коштів за товар неналежної якості, 149397,30грн попередньої оплати за непоставлений товар, 201875,28грн відшкодування транспортних витрат та судовий збір. Проти задоволення зустрічного позову представник ТОВ "Сідрейл" заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача за первісним позовом проти задоволення первісних позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Зустрічний позов про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2018р до договору поставки №01-П від 29.01.2018р представник ТОВ "Благодійний Союз" просив задовольнити з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2018р між Товариством з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" (як постачальником), в особі директора Волинця Миколи Миколайовича, що діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (як покупцем) укладено договір поставки №01-П (а.с.17-20, т.1; 166-169, т.1).

У відповідності до п.1.1. договору поставки, постачальник зобов`язався передати у власність покупця насіння соняшника врожаю 2017 року, а покупець - прийняти та оплатити його згідно умов цього договору. Найменування, кількість, ціна товару визначаються у специфікаціях до даного договору.

Згідно з п.1.2. договору, місце поставки товару: склад постачальника за адресою: вул.Заводська,1, с.Мала Рача, Радомишльський район, Житомирська область.

У розділі 2 договору сторонами узгоджено умови кількості та якості товару, зокрема, визначено, що приймання зерна покупцем здійснюється у місті поставки на підставі належним чином оформлених усіх супроводжуючих документів згідно чинного законодавства (п.2.2. договору).

Згідно з п.2.3. договору, якість товару визначається лабораторією покупця шляхом відбору зразків до моменту відвантаження товару (п.2.3.).

Відповідно до п.2.4. договору, сторони погоджують, що кількість та якість товару перевіряється сторонами у момент відвантаження товару постачальником та отримання його покупцем, що підтверджується видатковими накладними у місці відвантаження зерна.

В пункті 2.5. договору сторони встановили, що будь-які претензії щодо кількості та якості відпущеного у місці завантаження та фактичного отримання покупцем товару, після підписання сторонами видаткових накладних до сторони постачальника пред`являтися не можуть. У разі проведення покупцем подальшого дослідження відпущеного товару щодо його кількості та якості постачальник відповідальності не несе.

Згідно з п.4.3. договору доставка товару здійснюється автотранспортом покупця та за його рахунок, відповідальність за навантаження транспортного засобу несе постачальник.

За п.4.4. договору, передавання зерна за кількістю проводиться шляхом зважування на автомобільних вагах зернового складу постачальника.

Відповідно до п.5.1. договору, розрахунок за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування 100% передоплати за кожну партію товару.

Згідно з п.9.4. договору, договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018 р.

29.01.2018 сторонами також підписано Специфікацію №1 до договору поставки №01-п від 29.01.2018 (а.с.21, т.1; а.с.170, т.1), в якій зафіксовано, що постачальник має передати покупцю насіння соняшника урожаю 2017 року у кількості 300 тон, ціною за 1 тону 10000,02грн з ПДВ, загальною вартістю 3000006,00грн. У специфікації також обумовлено сторонами якість товару: вологість не більше 8,0% (п.2); визначено момент переходу права власності на товар - з моменту підписання сторонами видаткової накладної (п.3) та погоджено, що відвантаження товару здійснюється за рахунок сторони постачальника, вивезення товару з місця завантаження здійснюється автотранспортом сторони покупця.

У відповідності до поданих позивачем за первісним позовом доказів, 31 січня 2018 року між сторонами, а саме, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" в особі директора Волинця Миколи Миколайовича, який діє на підставі Статуту (постачальник) підписано додаткову угоду №1 до договору поставки №01-П від 29.01.2018 (а.с.22-23, т.1).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 31 січня 2018 року до договору поставки, сторони домовилися визначити умови договору в частині поставки насіння соняшника урожаю 2017 року в кількості 300 т згідно специфікації №1 (далі-товар) до договору наступним чином:

- якість товару повинна відповідати ДСТУ 7011:2009, а також медико-біологічним вимогам, фітосанітарним та ветеринарним нормам якості, прийнятим в Україні (п.1);

- якість товару визначається в місці подальшого вантажоодержувача, а саме: виробничо-технологічною лабораторією Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтур-Екс", для Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд", м.Миколаїв (п.2);

- у випадку виявлення під час перевірки якості товару його невідповідностей вимогам, передбаченим договором та/або цією додатковою угодою, покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати від постачальника повернення сплаченої за товар грошової суми (пп.3.1); вимагати від постачальника заміни товару (пп.3.2.);

- постачальник зобов`язується виконати передбачену п.3 цієї додаткової угоди вимогу (повернути сплачені за товар грошові кошти або замінити товар, надалі - вимога) протягом п`яти робочих днів з дати отримання вимоги (п.4);

- протягом п`яти робочих днів з дати отримання вимоги постачальник має право надати покупцю інструкцію з подальшим пунктом призначення доставки товару, наприклад, повернути на склад постачальника або доставити у інше, визначене постачальником місце (далі-інструкція) (п.5). Покупець зобов`язаний виконати Інструкцію (п.6). У випадку ненадання постачальником покупцю інструкції у визначений п.5 цієї додаткової угоди строк, покупець набуває право розпорядитися товаром на власний розсуд, а продавець позбавляється права вимагати повернення йому товару, відшкодування його вартості, тощо (п.7);

- у випадку відвантаження неякісного товару продавець зобов`язаний відшкодувати покупцю документально підтверджені транспортні витрати, понесені покупцем для доставки товару в пункт призначення згідно з п.2 цієї додаткової угоди, а також, пов`язані з виконанням інструкції продавця, протягом п`яти робочих днів з дати одержання відповідної вимоги покупця (п.8);

- право покупця, передбачене пп.3.1. цієї додаткової угоди, розповсюджується на весь оплачений покупцем товар, включаючи ще не отриманий (тобто, якщо покупець (в даному випадку за змістом вбачається помилкове зазначення "покупець" замість "постачальник") відвантажить якусь частину товару, а вона виявиться неякісною, покупець має право відмовитись від усього товару та вимагати повернення всіх сплачених коштів, а постачальник зобов`язується їх повернути в повному обсязі згідно умов цієї додаткової угоди) (п.9).

При цьому, в п.10 додаткової угоди сторони визначили, що ця додаткова угода має пріоритет над договором, тобто, у разі невідповідностей (суперечностей) між умовами договору та умовами цієї додаткової угоди, застосуванню підлягають умови цієї додаткової угоди.

Протягом 30.01.2018 та 31.01.2018 на рахунок постачальника покупцем було перераховано грошові кошти у сумі 1500000,00грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями: №13848 від 30.01.2018 на суму 1000000,00грн та №13855 від 31.01.2018 на суму 500000,00грн (а.с.171,172, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки постачальник 31.01.2018 та 01.02.2018 відвантажив на складі постачальника за адресою: вул АДРЕСА_1 Заводська,1, с.Мала Рача, Радомишльський АДРЕСА_2 , Житомирська область, покупцю товар, про що сторонами підписувались товарно-транспортні накладні. У матеріалах справи містяться копії товарно-транспортних накладних, примірників позивача та відповідача, які між собою дещо різняться у оформленні, що сторони пояснюють умовами оформлення товарно-транспортних накладних при транспортуванні товару, та мають і деякі відмінності щодо суті здійсненого відвантаження товару. І постачальник, і покупець стверджували при розгляді справи, що відвантажено товару було загалом 135060 кг. З дослідження наданих до справи сторонами примірників товарно-транспортних накладних судом встановлено, що:

- згідно з товарно-транспортною накладною №25 від 31.01.2018 поставлено покупцю товар у кількості 19340 кг, перевізник ТОВ "Дісулев" (примірник покупця, а.с.24, т.1); у примірниках постачальника, товарно-транспортній накладній б/н та за №5 від 31.01.2018, також зазначено про передачу 19340 кг насіння соняшника, врожаю 2017 року, перевізник ТОВ "Дісулев" (а.с.7,8, т.2);

- згідно з товарно-транспортною накладною №2 від 31.01.2018 поставлено покупцю товар у кількості 28040 кг, перевізник ТОВ "Дісулев" (примірник покупця, а.с.25, т.1); у примірниках постачальника, товарно-транспортній накладній б/н від 31.01.2018 та №4 від 31.01.2018, також зазначено про передачу 28040 кг, проте перевізником вказано ТОВ "Техавтопром 2011" (а.с.9,10, т.2);

- згідно з товарно-транспортною накладною №3 від 01.02.2018 поставлено покупцю товару у кількості 19200 кг, перевізник ТОВ "Дісулев" (примірник покупця, а.с.26, т.1); у примірниках постачальника, товарно-транспортній накладній №3 та №6 від 01.02.2018 зазначено кількість насіння соняшника 19180кг, а перевізником зазначено ФОП Крайнов по дог. з ТОВ "Дісулев" (а.с.13,14, т.2);

- згідно з товарно-транспортною накладною №4 від 01.02.2018 поставлено покупцю товару у кількості 26380 кг, перевізник ТОВ "Дісулев" (примірник покупця, а.с.27, т.1); у примірниках постачальника, товарно-транспортній накладній №7 і №4 від 01.02.2018 також вказано про передачу 26380 кг насіння соняшника, перевізник ФОП Крайнов по дог. з ТОВ "Дісулев" (а.с.15,16, т.2);

- згідно з товарно-транспортною накладною №5 від 01.02.2018 поставлено покупцю товар у кількості 17360 кг, перевізник ТОВ "Дісулев" (примірник покупця, а.с.28, т.1); у примірниках постачальника, товарно-транспортній накладній №5 і №8 від 01.02.2018 теж зазначено про передачу 17360 кг товару, перевізник ФОП Крайнов по дог. з ТОВ "Дісулев" (а.с.11,12, т.2);

- згідно з товарно-транспортною накладною №6 від 01.02.2018 поставлено покупцю товар у кількості 27740 кг, перевізник ТОВ "Дісулев" (примірник покупця, а.с.29, т.1); у примірниках постачальника, товарно-транспортній накладній №6 і №9 від 01.02.2018 також зазначено про відвантаження 27740 кг, перевізник ФОП Крайнов по дог. з ТОВ "Дісулев" (а.с.17,18, т.2).

При розгляді справи позивач за первісним позовом погодився зі змістом примірників товарно-транспортних накладних вантажовідправника. Таким чином, документально підтвердженим є відвантаження ТОВ "Благодійний Союз" Товариству з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" товару в загальній кількості 135040 кг, загальна вартість якого становить 1 350 420,70 грн.

Як стверджує первісний позивач у позовній заяві, у подальшому він доставив товар на зерновий склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтур-Екс", в пункт розвантаження м.Миколаїв, вул.Заводська, 23/45, де ТОВ "Грінтур-Екс" було складено та надано покупцю документи, що підтверджують повернення товару у зв`язку з його невідповідністю показникам щодо якості, а саме:

- акт повернення від 04.02.2018, в якому зазначено про невідповідність якості доставленого ТОВ "Дісулев" а/м НОМЕР_1 НОМЕР_2 по накладній №6 від 04.02.2018 18:00:54 соняшнику по таких показниках: олійна домішка 25,80% (а.с.30, т.1);

- акт повернення від 04.02.2018, в якому зазначено про невідповідність якості доставленого ТОВ "Дісулев" а/м НОМЕР_3 НОМЕР_4 по накладній №5 від 04.02.2018 07:04:34 соняшнику по таких показниках: олійна домішка 29,81%, в т.ч. пошкоджених 17,92% (а.с.31, т.1);

- акт повернення від 04.02.2018, в якому зазначено про невідповідність якості доставленого ТОВ "Дісулев" а/м НОМЕР_5 НОМЕР_6 по накладній №3 від 04.02.2018 18:48:08 соняшнику по таких показниках: олійна домішка 30,20%, в т.ч. пошкодженого насіння 18,40% (а.с.32, т.1);

- акт повернення від 04.02.2018, в якому зазначено про невідповідність якості доставленого ТОВ "Дісулев" а/м НОМЕР_7 НОМЕР_8 по накладній №4 від 04.02.2018 17:41:27 соняшнику по таких показниках: сміттєва домішка 30,82%, в т.ч. пошкодженого насіння 18,60% (а.с.33, т.1);

- акт повернення від 04.02.2018, в якому зазначено про невідповідність якості доставленого ТОВ "Дісулев" а/м НОМЕР_9 НОМЕР_10 по накладній №2 від 04.02.2018 05:40:59 соняшнику по таких показниках: олійна домішка 28,52% (а.с.34, т.1);

- акт повернення від 04.02.2018, в якому зазначено про невідповідність якості доставленого ТОВ "Дісулев" а/м НОМЕР_11 НОМЕР_12 по накладній №25 від 03.02.2018 03:06:20 соняшнику по таких показниках: олійна домішка 31,76% (а.с.35, т.1).

Слід зазначити, що в кожному із зазначених актів повернення вказано місце складання акта м.Миколаїв; кожний із вказаних актів, згідно передбачених граф, мав би підписуватися лаборантом, водієм та реєстратором, проте, підписи невстановлених осіб у актах містяться лише в графі реєстратор, жодним чином ідентифікувати особу підписанта, за відсутності прізвища, імені, по-батькові, займаної посади тощо, не вбачається можливим. Графи "Лаборант" і "Водій" повністю не заповнені.

Для транспортування відвантаженого постачальником на складі останнього товару, ТОВ "Сідрейл" укладено договір транспортного експедиційного обслуговування №29/01/18 від 29.01.2018 з ТОВ "Дісулев" (перевізник-експедитор) (а.с.38-40, т.1).

За укладеною між ТОВ "Сідрейл" та ТОВ "Дісулев" 31.01.2018 додатковою угодою №2 до договору №29/01/18 транспортного експедиційного обслуговування від 29.01.2018 (а.с.41,т.1), місцем вивантаження товару, придбаного у ТОВ "Благодійний Союз", обумовлено ЄТСК-ММТП, м.Миколаїв, вул.Заводська, 23/45. Договірна ціна послуг з транспортування вантажів становить 833,33 грн за 1 тону (плюс ПДВ 20%).

Проте, за додатковою угодою №3 від 12.02.2018 до договору №29/01/18 транспортно-експедиційного обслуговування від 29.01.2018 (а.с.42, т.1), сторони останнього домовилися про переадресацію перевезеного вантажу по маршруту, та змінили кінцеве місце вивантаження вантажу з "ЄТСК-ММТП, м.Миколаїв, вул.Заводська, 23/45" на "Миколаївська обл., с.Калинівка". Відповідно, узгоджено і іншу ціну послуг з транспортування вантажів - 1497,48грн за 1 тону (в т.ч.ПДВ 20%).

При цьому, жодним чином не обумовлено вивантаження продукції (повністю або частково, для проведення лабораторних досліджень) на складі ТОВ "Грінтур-Екс" у м.Миколаєві.

Також, у кожній з вищеперелічених товарно-транспортних накладних від 31.01.2018 та 01.02.2018, за якими відвантажувалось постачальником насіння соняшнику ТОВ "Сідрейл", місцем вивантаження товару зазначено м.Миколаїв, вул.Заводська, 23/45.

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000013 від 13.02.2018 ТОВ "Сідрейл" та ТОВ "Дісулев" зафіксували надання останнім послуг з організації перевезення насіння соняшнику автомобільним транспортом: с.Мала Рача, Житомирська обл. - с.Калинівка Миколаївська обл., у кількості 115,59 тон, вартість послуг 173093,71 грн. (а.с.43, т.1).

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000014 від 13.02.2018 ТОВ "Сідрейл" і ТОВ "Дісулев" підтвердили надання послуг з перевезення насіння соняшнику автомобільним транспортом: с.Мала Рача, Житомирська обл. - с.Калинівка, Миколаївська обл., у кількості 19,22 тон, вартість послуг 28 781,57грн (а.с.44, т.1).

Для оплати вищезазначених транспортних послуг ТОВ "Дісулев" виставило ТОВ "Сідрейл" відповідні рахунки-фактури (а.с.45-46, т.1) на суми 173 093,71грн та 28 781,57грн відповідно, на загальну суму 201 875,28 грн.

Про перахування ТОВ "Сідрейл" коштів ТОВ "Дісулев" в загальній сумі 201875,28грн свідчать наявні у справі засвідчені первісним позивачем копії платіжних доручень (а.с.47-58, т.1).

Таким чином, документально підтверджуються витрати ТОВ "Сідрейл" на послуги транспортного експедирування, надані ТОВ "Дісулев", щодо транспортування придбаного у ТОВ "Благодійний Союз" насіння соняшнику автомобільним транспортом від пункту навантаження в с.Мала Рача Житомирської області до пункту вивантаження в с.Калинівка Миколаївської області, у загальній кількості 134,81т (із переданих за вищепереліченими товарно-транспортними накладними 135,04 т насіння), на загальну суму 201 875,28 грн.

За наведених обставин, у первісному позові ТОВ "Сідрейл" заявлено вимоги про стягнення з ТОВ "Благодійний Союз" 1 350 602,70грн повернення грошових коштів за товар неналежної якості (відповідно до умов додаткової угоди до договору поставки); 149 397,30грн попередньої оплати за непоставлений товар (на підставі ст.693 ЦК України) та 201 875,28грн відшкодування транспортних витрат позивача (відповідно до умов додаткової угоди до договору поставки).

В свою чергу, заперечуючи підставність первісно заявленого позову, ТОВ "Благодійний союз" подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсною додаткової угоди до договору №01-П від 29.01.2018 року, мотивовану відсутністю у Волинця М.М. повноважень на укладення цієї додаткової угоди.

З огляду на підстави заявлених первісно позовних вимог та враховуючи черговість питань, які потребують дослідження у даній справі, суд вважає за необхідне спершу розглянути питання обґрунтованості зустрічного позову про визнання недійсною додаткової угоди від 31.01.2018 до договору №01-П від 29.01.2018 року.

Відповідно до вимог ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу припису цієї статті правомірність правочину презюмується. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, зокрема, частинами 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частинами 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як встановлено судом, додаткову угоду №1 до договору поставки №01-П від 29.01.2018 підписано від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" директором Волинцем Миколою Миколайовичем, який діяв на підставі Статуту, про що зазначено в преамбулі додаткової угоди.

Відповідно до статті 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Згідно з частиною 1 статті 143 Цивільного кодексу України статут є установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю.

Пунктами 12.1., 12.3. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз", в редакції, чинній на дату укладення оспорювваної додаткової угоди до договору поставки, передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління є загальні збори його учасників (вищий орган), директор (виконавчий орган), ревізійна комісія (ревізор, контролюючий орган) та голова товариства - орган, що здійснює представництво інтересів учасників товариства між зборами. Вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства і у відповідності до п.12.5. Статуту, до виключної компетенції загальних зборів учасників відносяться розгляд і прийняття рішення, зокрема, з питань надання дозволу директору на укладання товариством майнових та немайнових правочинів, у випадках, встановлених цим Статутом.

Відповідно до пунктів 12.22. Статуту ТОВ "Благодійний Союз" виконавчим органом товариства є директор, який призначається загальними зборами учасників та приймається на роботу за трудовим договором (контрактом). Директор здійснює поточне виконання рішень зборів учасників, забезпечення високоприбуткової діяльності, ефективне використання і збереження за товариством належного йому майна. Директор вирішує усі питання діяльності товариства, крім тих, які віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників та голови товариства.

У відповідності до п.12.22.1 Статуту, директору товариства для здійснення поточної діяльності надаються наступні права, зокрема - підпису фінансових документів, договорів, угод, які не стосуються майна товариства та на суму, що не перевищує 15000,00грн, та розпоряджається коштами в межах визначених даним Статутом (на суму, що не перевищує 15000,00грн); підпису фінансових документів, договорів, угод, сума яких перевищує 15000,00грн, виключно за письмовою згодою голови товариства або учасників товариства.

В той же час, згідно з п.12.22.3 Статуту, директор товариства зобов`язаний, зокрема, дотримуватись положень Статуту товариства.

Таким чином, Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" в редакції, чинній станом на дату укладення оспорюваної додаткової угоди до договору поставки, не містив положень, які б надавали директору товариства право самостійно укладати правочини, сума яких перевищує 15000,00грн.

Водночас, умови додаткової угоди №1 до договору поставки №01-П від 29.01.2018 визначають умови матеріальної відповідальності та відшкодування за правочином поставки товару на суму 3000006,00грн (попередня загальна вартість товару за договором поставки згідно зі специфікацією №1 від 29.01.2018). Тобто, сума оспорюваної додаткової угоди, укладеної директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз", значно перевищує визначену в Статуті суму, на яку директор товариства має право укладати правочини від імені товариства без надання згоди на їх укладення загальними зборами учасників товариства.

Окрім того, в матеріалах справи міститься протокол №1/1/18 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" від 29.01.2018 (а.с.116, 116 на звороті, 148-148 на звороті, т.1), в якому детально наведено обов`язкові умови договору з ТОВ "Сідрейл", на яких загальні збори надали повноваження директору товариства Волинцю Миколі Миколайовичу на укладення відповідного договору. При цьому, дію відповідних повноважень обмежено до 30.01.2018.

Підписаний 29.01.2018 від імені постачальника ОСОБА_2 договір поставки №01-П повністю відповідає за своїми умовами обов`язковим умовам договору з ТОВ "Сідрейл", що були визначені загальними зборами учасників товариства. Проте, умови підписаної 31.01.2018 додаткової угоди погодженим зборами учасників товариства обов`язковим умовам категорично не відповідають.

Таким чином, укладаючи оспорювану додаткову угоду №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018, директор товариства ТОВ "Благодійний Союз" не мав повноважень на укладення цієї угоди від імені товариства, враховуючи обмеження повноважень директора, встановлені Статутом товариства та відсутність необхідної згоди на укладення цієї угоди загальних зборів учасників товариства.

Слід зазначити також, що у відповідності до заяви від 29.01.2018 (а.с.69, т.2) та наказу №41-К (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) (а.с.68, т.2) ОСОБА_2 01.02.2018 звільнено з посади директора підприємства за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Суд враховує, що у разі якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента; вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №927/976/17.

Як встановлено судом, в преамбулі оспорюваної додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018, зазначено про те, що від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" діє директор Волинець М.М., який діє на підставі Статуту, що свідчить про те, що контрагент за контрактом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сідрейл", в особі директора Микуленка Юрія Віталійовича, був обізнаний зі Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз", зокрема у частині, що стосується відповідних повноважень осіб, які діють від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз", в тому числі був обізнаний про наявність обмежень повноважень директора товариства на укладення правочинів, сума яких не дозволяє директору товариства підписувати їх від імені товариства без дозволу загальних зборів учасників товариства.

Наведеним спростовується твердження відповідача за зустрічним позовом про те, що він був необізнаний щодо наявних у директора ТОВ "Благодійний Союз" обмежень повноважень на момент підписання оспорюваної додаткової угоди.

Стосовно заперечень відповідача за зустрічним позовом з даного приводу, суд враховує також, що у відповідності до наявних у справі витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.01.2018 (а.с. 110,115, т.1; 142-147, т.1) та станом на 29.01.2018 (а.с.56-61, т.2), як на дату укладення договору поставки 29.01.2018, так і на дату укладення оспорюваної додаткової угоди до договору поставки, згідно Статуту ТОВ "Благодійний Союз" були наявні обмеження директора Волинця Миколи Миколайовича щодо представництва від імені юридичної особи, відомості про що з 30.09.2015 внесені до ЄДР та перебували у вільному доступі для усіх зацікавлених осіб, у т.ч. контрагентів. Зокрема, згідно відомостей ЄДР зафіксовано, що керівник, Волинець Микола Миколайович має повноваження на підпис фінансових документів, договорів, угод, сума яких перевищує 15000,00грн виключно за письмовою згодою голови чи учасників товариства.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Разом з тим, як встановлено господарським судом, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ТОВ "Благодійний Союз" дій, направлених на виконання саме додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018, а не виконання умов договору, оскільки жоден з оформлених при прийомі-передачі товару документів не містить посилання на додаткову угоду №1 до договору поставки, тобто відсутні докази наступного схвалення спірного правочину.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що під час укладання додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018 директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" діяв з перевищенням повноважень, наданих йому Статутом, що відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання оспорюваної додаткової угоди недійсною.

Таким чином, зустрічний позов ТОВ "Благодійний Союз" підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За наведених обставин, враховуючи встановлену судом наявність підстав для визнання недійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018, заявлені ТОВ "Сідрейл" у первісному позові вимоги про стягнення з ТОВ "Благодійний Союз" 1 350 602,70грн повернення грошових коштів за товар неналежної якості та 201 875,28грн відшкодування транспортних витрат позивача, які ґрунтуються на умовах недійсного правочину - додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018 року, не підлягають задоволенню, оскільки не мають під собою правових підстав.

Окрім того, як вбачається із вищенаведених встановлених судом обставин справи, надані позивачем за первісним позовом на підтвердження факту поставки неякісного товару (насіння соняшника) докази (акти повернення), не можуть бути визнані судом достовірними, належними, допустимими та достатніми, які б дали змогу дійти висновку про наявність дійсних обставин, що входять до предмету доказування первісного позову в частині повернення грошових коштів за товар неналежної якості (в сумі 1 350 602,70грн) та 201 875,28грн відшкодування транспортних витрат позивача.

Також, слід зазначити, що навіть у разі дійсності додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору поставки №01-П від 29.01.2018, позивачем за первісним позовом не дотримано умов цієї угоди, які мали би забезпечити відповідне виконання цієї угоди постачальником. Так, окрім не забезпечення належним чином оформлених доказів неякісності переданого постачальником товару, допущено суперечності при оформленні транспортних документів, у зв`язку з чим неможливо достовірно встановити дійсний шлях транспортування придбаного насіння соняшнику та кінцевий пункт вивантаження (м.Миколаїв на складі ТОВ "Грінтур-Екс", де ніби-то здійснювалося дослідження якості насіння, м.Миколаїв; м.Миколаїв, вул.Заводська, 23/45, як зазначено у кожній з товарно-транспортних накладних; чи с.Калинівка Миколаївської області, як зафіксовано в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000013 і №ОУ-0000014 від 13.02.2018, підписаних між ТОВ "Сідрейл" та ТОВ "Дісулев"). Не встановленою достовірно залишається також подальша доля насіння соняшника, про неякісність якого стверджує первісний позивач, оскільки згідно з поясненнями останнього, не отримавши від постачальника інструкцій щодо подальшого пункту призначення товару, покупець на свій розсуд розпорядився товаром та вжив заходів для його знищення (документального підтвердження чого суду не надано). Поряд з наведеним, позивачем за первісним позовом не доведено пред`явлення постачальнику відповідної вимоги, передбаченої п.3 додаткової угоди, внаслідок чого, у разі дійсності угоди та дотримання решти передбачених угодою умов, було б ймовірним та виправданим розпорядження товаром на власний розсуд та подальше повернення коштів за товар неналежної якості і відшкодування транспортних витрат.

Факт поставки неякісного товару у розумінні укладеного між сторонами договору поставки №01-П від 29.01.2018, яким передбачалась основна вимога до якості насіння соняшника - це вологість не більше 8%, первісним позивачем також не доведена, оскільки в матеріалах справи відсутні докази дотримання покупцем порядку визначення якості товару, передбаченого в пунктах 2.3, 2.4 договору поставки, до відвантаження товару.

Крім того, як уже зазначалось, за умовою пункту 2.5. договору поставки, будь-які претензії щодо кількості та якості відпущеного у місці завантаження та фактичного отримання покупцем товару, після підписання сторонами накладних до сторони постачальника пред`являтися не можуть. У разі проведення покупцем подальшого дослідження відпущеного товару щодо його кількості та якості постачальник відповідальності не несе.

Таким чином, первісний позов в частині вимог про стягнення з ТОВ "Благодійний Союз" 1 350 602,70грн як повернення грошових коштів за товар неналежної якості та 201 875,28грн як відшкодування транспортних витрат, задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги первісного позову в частині стягнення 149 397,30грн попередньої оплати за непоставлений товар, у відповідності до приписів ст.693 ЦК України, суд приймає до уваги таке.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до пункту 4.1. договору поставки №01-П від 29.01.2018, покупець зобов`язаний здійснити вивіз кожної партії товару в повному обсязі протягом 7 календарних днів з моменту отримання постачальником 100% передоплати за кожну партію товару.

Згідно з ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 по справі №904/8972/17, від 31.10.2018 по справі №910/13318/16, від 26.10.2018 по справі №910/1775/18.

У даному випадку, незважаючи на умови, визначені у п.4 договору поставки, у семиденний строк після перерахування 31.01.2018 попередньої оплати у розмірі 1500000,00грн, та після відвантаження постачальником 31.01.2018 і 01.02.2018 товару в кількості 135040 кг, вартістю 1350420,70грн (як було встановлено судом та вище зазначалось), покупець не здійснив вивіз, а постачальник не передав товар на залишок суми від попередньої оплати товару, а саме на суму 149 579,30 грн.

Водночас, позивач за первісним позовом просить стягнути 149 397,30грн попередньої оплати за непоставлений товар, тому, враховуючи право позивача самостійно визначати позовні вимоги та ціну позову, а також, встановлені для розгляду судом межі заявлених позовних вимог, саме правомірність вимоги про стягнення 149 397,30грн попередньої оплати розглядається судом.

З вищевикладеного вбачається, що матеріалами справи підтверджується, що фактично залишилися невиконаними зобов`язання постачальника щодо передачі покупцю попередньо оплаченого товару на суму 149 397,30 грн. Вбачається також, що покупець, користуючись своїм правом, не вимагаючи від постачальника передання оплаченого товару, обрав звернутися до постачальника з відповідною позовною вимогою шляхом пред`явлення до суду позову, що розглядається.

Враховуючи встановлені судом обставини, правову позицію Верховного Суду щодо застосування статті 693 ЦК України, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення первісного позову в частині стягнення 149 397,30грн попередньої оплати за товар.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані сторонами до справи докази в обґрунтування заявлених первісних та зустрічних вимог, ґрунтуючись на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, господарський суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову ТОВ "Сідрейл", а саме - в частині стягнення 149 397,30грн попередньої оплати за непоставлений товар, в частині первісного позову про стягнення з ТОВ "Благодійний Союз" 1 350 602,70грн повернення грошових коштів за товар неналежної якості та 201 875,28грн відшкодування транспортних витрат - суд відмовляє.

Судові витрати за первісним позовом покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Стосовно зустрічного позову ТОВ "Благодійний Союз" про визнання недійсною додаткової угоди від 31.01.2018 до договору №01-П від 29.01.2018, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення у повному обсязі.

Що стосується витрат позивача за зустрічним позовом на надання правової допомоги, суд зазначає таке.

Представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні 10.06.2019 просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом витрати на надання правничої допомоги в сумі 8600,00грн посилаючись на договір №01/07/18 про надання правничої допомоги, підписані адвокатом та позивачем за зустрічним позовом акти здачі-приймання робіт (надання послуг) та платіжне доручення.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

31.07.2018 між Адвокатським бюро "Дементьєв Ян" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" (замовник) укладено договір №01/07/18 про надання правничої допомоги (а.с.117-118, т.1).

Згідно з п.1.1 договору №01/07/18, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати замовнику правничу допомогу на умовах, передбачених цим договором, а саме: представництво інтересів замовника в господарський судах України у справах, що пов`язані із виконанням договору поставки №01-П від 29.01.2018 року, укладеного між ТОВ "Благодійний Союз" та ТОВ "Сідрейл", а замовник зобов`язується виплачувати виконавцю гонорар.

Відповідно до пункту 5.2 договору №01/07/18, гонорар виконавця розраховується відповідно до цього договору у відповідності до вчинених процесуальних дій. Факт надання послуг підтверджується підписаним сторонами Актом здачі-приймання (надання послуг), із зазначенням вчинених процесуальних дій та їх вартості, розрахованої у відповідності до додатку до цього договору. Гонорар виплачується протягом 3-х днів від дати складання Акту здачі-приймання (надання послуг).

Відповідно до положень Додатку до договору про надання правничої допомоги №01/07/18 від 31.08.2018, сторонами було погоджено вартість послуг з надання правничої допомоги (а.с.119, т.1).

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката - Дементьєва Яна Теймуразовича, останній надав також до матеріалів справи копію ордеру серія КС №296578 від 01.08.2018, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №5591/10 від 11.02.2016, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 01.08.2018 на суму 5500,00грн, копію платіжного доручення №1145 від 03.08.2018 на суму 5500,00грн, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 07.08.2018 на суму 1600,00грн, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3 від 06.09.2018 на суму 1500,00грн.

Відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу за зустрічним позовом, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. (Аналогічна правова позиція міститься у постанові КГС у складі ВС від 05.02.2019 у справі №906/194/18).

Судом також враховується, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В зустрічній позовній заяві від 07.08.2018, адвокатом - Дементьєвим Я.Т. наведено перелік послуг, що ним були надані відповідно до Акту здачі-приймання (надання послуг) від 01.08.2018, зокрема:

- досудовий аналіз справи вартістю 500,00грн;

- складання заяв по суті справи в 1 інстанції (відзив на позовну заяву) вартістю 2500,00грн;

- складання заяв по суті справи в 1 інстанції (зустрічна позовна заява) вартістю 2500,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказів надання адвокатських послуг та понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача за зустрічним позовом до матеріалів справи долучено копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг): №1 від 01.08.2018 на суму 5500,00грн, №2 від 07.08.2018 на суму 1600,00грн, №3 від 06.09.2018 на суму 1500,00грн (а.с.120, т.1, а.с.35,36, т.2).

Разом з тим, згідно з доданим до матеріалів справи платіжним дорученням №1145 від 03.08.2018 позивачем за зустрічним позовом було здійснено оплату за надання правової допомоги, відповідно до договору про надання правничої допомоги №01/07/18 від 31.08.2018 та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 01.08.2018, на суму 5500,00грн. Доказів сплати коштів в сумі 3100,00грн за надання правової допомоги за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 07.08.2018 на суму 1600,00грн та №3 від 06.09.2018 на суму 1500,00грн позивачем за зустрічним позовом не подано та матеріали справи не містять.

Отже, наявними в матеріалах справи платіжними документами підтверджено сплату позивачем за зустрічним позовом послуг за надання правової допомоги у розмірі 5500,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись приписами ст.129 ГПК України, оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката Дементьєва Я.Т. з представництва інтересів позивача за зустрічним позовом розміру гонорару, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем за зустрічним позовом витрат на послуги адвоката в сумі 5500,00грн.

Відповідач за зустрічним позовом заперечень стосовно заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу не подав, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявив.

З огляду на наведене, вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в сумі 5500,00грн.

Судові витрати за зустрічним позовом покладаються, відповідно до ст.129 ГПК України, на відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" (12243, Житомирська область, Радомишльський район, с.Чудин; ідентифікаційний код 35893156) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" (01042, м.Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 5 "Е"; ідентифікаційний код 38450144):

- 149 397,30грн попередньої оплати за непоставлений товар,

- 2 240,96грн витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні первісного позову в частині стягнення 1 350 602,70грн повернення грошових коштів за товар неналежної якості та 201 875,28грн відшкодування транспортних витрат - відмовити.

4. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2018 до договору №01-П від 29.01.2018 задовольнити.

5. Визнати недійсною додаткову угоду №1 до договору №01-П від 29.01.2018, укладену 31.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідрейл".

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідрейл2 (01042, м.Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 5 "Е"; ідентифікаційний код 38450144) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" (12243, Житомирська область, Радомишльський район, с.Чудин; ідентифікаційний код 35893156):

- 1762,00грн витрат по сплаті судового збору,

- 5500,00грн витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.06.19

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1 - до справи,

2 -3 сторонам (рек. з пов.)