ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.06.2019 р. Справа№ 914/1000/19

Суддя Господарського суду Львівської області Артимович В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом:Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3, м. Львів, в інтересах держави в особі Пустомитівської міської ради, м. Пустомити, Львівська область
до відповідача:Фізичної особи-підприємця Щербая Андрія Костянтиновича, м. Пустомити, Львівська область
про:стягнення 179 159,78 грн. заборгованості по орендній платі за землю

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської міської ради з позовом до Фізичної особи-підприємця Щербая Андрія Костянтиновича про стягнення 179 159,78 грн. заборгованості по орендній платі за землю.

Ухвалою суду від 28.05.2019 р. позовну заяву Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Пустомитівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Щербая Андрія Костянтиновича про стягнення 179 159,78 грн. заборгованості по орендній платі залишено без руху. Даною ухвалою надано заявнику строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, викладених в ухвалі, а саме: з належним чином обґрунтувати правові підстави звернення прокурора з цим позовом до суду, та надати докази в підтвердження невиконання чи неналежного виконання Пустомитівською міською радою своїх обов`язків, визначених чинним законодавством та докази вжиття прокурором передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави.

На адресу суду від заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 23765/19 від 06.06.2019 р.), в якій зазначає, що протягом тривалого часу Пустомитівською міською радою не вживаються заходи по захисту майнових прав та інтересів територіальної громади м. Пустомити щодо наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів від орендної плати за землю. Саме її бездіяльність зі звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати свідчить про нездійснення цим органом захисту інтересів громади в сфері залучення коштів від орендної плати за землю до бюджету та є підставою для представництва прокуратурою в суді інтересів територіальної громади.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження наведеного прокурором не долучено жодних доказів неможливості самостійного представлення Пустомитівською міською радою інтересів територіальної громади м. Пустомити.

Суд вважає за необхідне зазначити, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).

Пункт 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави стверджувати, що прокурор, подаючи відповідний позов повинен обґрунтувати виключність обставин звернення до суду в інтересах того чи іншого органу влади чи суб`єкта владних повноважень, а також надати докази нездійснення/неможливості здійснення своїх повноважень таким органом влади чи суб`єктом владних повноважень щодо захисту інтересів.

Натомість у позовній заяві та заяві про усунення недоліків прокурор зазначає, що Пустомитівською міською радою скеровувались відповідачу листи від 24.06.2016 № 02-08/691 та від 27.02.2019 № 02-08/261 про наявність заборгованості з орендної плати, а бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо звернення до суду пов`язана із відсутністю у бюджеті Пустомитівської міської ради коштів для сплати судового збору, про що зазначено в листі від 27.02.2019 № 02-08/257, а також підтверджується листом від 10.04.2019 № 02-08/458.

Однак, суд звертає увагу на те, що в листі Пустомитівської міської ради від 10.04.2019 № 02-08/458 зазначено лише про недостатність коштів, виділених в місцевому бюджеті на 2019 рік, на сплату судового збору, що не свідчить про відсутність таких коштів взагалі. Отже, прокурором не надано належних та допустимих доказів в розумінні положень Господарського процесуального кодексу відсутності коштів в місцевому бюджеті на сплату судового збору для розгляду даного спору.

Слід також зазначити, що Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" від 31.03.2005).

Випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Зазначене вище узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, від 22.05.2019 у справі № 910/21935/17.

У відповідності до ч. 5 ст. 162 ГПК України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України передбачено, що позивач зобов?язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи, що прокурором не доведено виключності випадку за наявності якого в даному випадку прокуратура могла би здійснювати представництво інтересів держави в суді, беручи до уваги, що прокурором не подано належних та допустимих доказів того, що позивач не здійснює або неналежним здійснює свої повноваження щодо стягнення з відповідача 179159,78 грн. заборгованості по орендній платі, суд прийшов до висновку, що прокуратурою не усунено недоліків позовної заяви, що вказані в ухвалі суду від 28.05.2019 р.

Крім того, суд звертає увагу, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (п.4 ч.5 ст.174 ГПК України).

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку на підставі частини 4 статті 174 та пункту 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернути прокуратурі позовну заяву з доданими документами.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Пустомитівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Щербая Андрія Костянтиновича про стягнення 179 159,78 грн. заборгованості по орендній платі повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 36 аркушах та заява про усунення недоліків з додатками на 7 аркушах, всього на 43 аркушах.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 255 ГПК України.

Суддя Артимович В.М.