ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 Справа № 904/1563/19
За позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (51600, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхньодніпровськ, проспект Шевченка, буд. 5)

про стягнення 13 800,15 грн. 3% річних та 61 643,66 грн. інфляційних витрати

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №31/04-872 від 12.04.2019 про стягнення з Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" 75443,81 грн., з яких:

- 13 800,15 грн. 3% річних за період з 12.04.2016 по 12.04.2019;

- 61 643,66 грн. інфляційні втрати за період з квітня 2016 року по лютий 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2017 в справі №28/403-07 з Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" стягнуто 153 296,01 грн. основного боргу, 1 532,96 грн. витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На момент звернення до суду з позовом рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2007 в справі №28/403-07 відповідач не виконав, вказані у рішенні суду суму боргу (загалом 153 296,01 грн.) не сплатив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 07.05.2019.

Відповідач згідно відзиву проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивач не надав доказів передання йому від ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" прав вимоги за договором комісії №12/06-989 від 29.09.2006, або доказів того, що позивач є правонаступником ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" в виконанні зобов`язань по договору комісії №12/06-989 від 29.09.2006.

03.05.2019 відповідачем подано клопотання про витребування доказів. Згідно даного клопотання відповідач просить зобов`язати ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" надати суду докази того, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2007 по справі №28/403-07 в установлений строк був пред`явлений до виконання до органів державної виконавчої служби.

20.05.2019 від позивача надійшла заява, до якої останній долучив витребувані ухвалою суду докази пред`явлення наказу у даній справі до виконання.

Представник позивача не з`явився в судове засідання.

Розгляд справи відкладався до 11.06.2019.

Представник відповідача не з`явився в судове засідання, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11.06.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2007 по справі №28/403-07 первісний позов задоволено повністю та стягнуто з дочірнього підприємства обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" "Верхньодніпровськтеплоенерго" на користь дочірнього підприємства "Газ тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість 153 296,01 грн., державне мито 1532,96 грн. та 118,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що 15.10.2007 видано відповідний наказ. В задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2010 у справі №28/403-07 було замінено стягувача Дочірнє підприємство "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (03065, м. Київ, бульвар І.Лепсе,16, ідентифікаційний код 32587579) на його правонаступника Дочірню компанію "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1, ідентифікаційний 31301827).

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором комісії №12/06-989 від 29.09.2006 та наявність у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 153 296,01 грн. було встановлено вищезазначеним рішенням суду.

05.11.2007 року Дочірнє підприємство "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулося до Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження.

На час розгляду даної справи рішення у справі №28/403-07 не виконано.

Позивач просить стягнути з відповідача 13 800,15 грн. 3% річних за період прострочення з 12.04.2016 по 12.04.2019 та 61 643,66 грн. втрат від інфляції за період квітень 2016-лютий 2019.

Статтею 193 Господарського кодексу України, визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Так, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України), а тому законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за весь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.

Отже, порушення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Перевіривши розрахунки заявлених до стягнення сум, за визначені позивачем періоди, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та вбачає підстави для стягнення з відповідача 13 800,15 грн. 3% річних за період прострочення з 12.04.2016 по 12.04.2019 та 61 643,66 грн. втрат від інфляції за період квітень 2016-лютий 2019.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та поданими доказами.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 231, 232, 233, 237, 238, 240-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Верхньодніпровськтеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради (51600, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м.Верхньодніпровськ, проспект Шевченка, буд. 5; ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1, ) 13 800,15 грн. 3% річних, 61 643,66 грн. втрат від інфляції та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.06.2019

Суддя Е.М.Бондарєв