ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1661/19
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області у складі Ніколенко М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", м. Артемівськ, Донецька область
до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область
про видачу судового наказу
Без участі представників сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 459 313,56 грн., пені у розмірі 59 521,93 грн., 3% річних у розмірі 28 427,07 грн. та інфляційної складової у розмірі 113 863,69 грн.
Рішенням суду від 27.05.2019 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" суму основної заборгованості у розмірі 459 313,56 грн., 3% річних у розмірі 28 389,35 грн., інфляційну складову у розмірі 100 352,83 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 8 820,83 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

На адресу суду, 05.06.2019 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" про стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 18 777,78 грн.

Дослідивши матеріали справи суд -

ВСТАНОВИВ

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, в позові позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката у загальному розмірі 18 777,78 грн., що складаються з:

- консультування клієнта протягом усього розгляду справи - 1 921 грн.;

- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини - 2 209,15 грн.;

- складання позовної заяви (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 6 723,5 грн.;

- складання клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 960,5 грн.;

- складання відповіді на відзив на позовну заяву (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 3 842 грн.;

- представництво в суді (судове засідання, яке відбулось 27.05.2019) - 240,13 грн.;

- складання клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 2 881,5 грн.

На підтвердження надання адвокатом Поліщук О.В. адвокатських послуг при розгляді справи № 904/1661/19, заявником надано: договір про надання правничої допомоги №15/04 від 15.04.2019; акт приймання-передачі наданих робіт (послуг) від 28.05.2019; платіжне доручення № 1000 від 29.05.2019 на суму 18 777,78 грн.

Разом з тим, здійснивши аналіз ціни позову предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд дійшов висновку, що цей спір є малозначним.

Позовні вимоги ґрунтуються лише на одному рахунку на оплату № 15 від 17.02.2017 на загальну суму 459 313,56 грн. та не вимагають складних розрахунків.

Крім того, як встановлено судом у рішенні від 27.05.2019, позивачем при здійсненні нарахування штрафних санкцій не було враховано положення чинного законодавства щодо порядку здійснення відповідних нарахувань та допущено арифметичні помилки.

Також, під час дослідження обставин справи та перевірки розрахунків позовних вимог судом встановлено, що позивачем невірно визначено ціну позову та зазначено 661 013 грн. замість дійсної - 661 126,25 грн. (459 313,56 + 59 521,93 + 28 427,07 + 113 863,69). Вказана помилка мала наслідком невірний розрахунок суми судового збору, який підлягає до сплати за подання даного позову. Відтак, позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 9 916,89 грн. Однак, платіжним дорученням № 756 від 16.04.2019 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 9 915,20 грн., тобто, не доплачено 1,69 грн.

З вищевикладеного, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правову допомогу у даній справі (18 777,78 грн.) явно не відповідає критеріям співмірності із складністю справи, та не відповідає обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а також виявлені недоліки позовної заяви та розрахунків сум боргу, на думку суду, у цій справі справедливим слід вважати витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За таких обставин, керуючись статтями 241, 244, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" (місцезнаходження: 84500, м. Артемівськ, вул. Кірова, 19; ) витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.06.2019.

Суддя М.О. Ніколенко