ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/802/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - Щиголя М . В . (адвокат),

відповідача-1 - не з`явилися,

відповідача-2 - Жадобіна В. І. (адвокат),

третьої особи-1 - не з`явилися,

третьої особи-2 - не з`явилися,

третьої особи-3 - Жадобіна В. І. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2018 (суддя Бацуца В. М.) і постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 (головуючий - Михальська Ю. Б., судді: Іоннікова І. А., Тищенко А. І.) у справі

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до 1) Бориспільської міської ради,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні лед технології",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

1) Спеціалізованого виробничого акціонерного товариства закритого типу "Авіаспецмонтаж",

2) ОСОБА_5 ,

за участю третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2 - Закритого акціонерного товариства "Orient Bridge",

про визнання незаконним та скасування рішення, скасування права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні лед технології"

до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

про визнання права власності на земельну ділянку та визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У квітні 2018 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - ДП "МА "Бориспіль", Підприємство) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Бориспільської міської ради і Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні лед технології" (далі - ТОВ "Сучасні лед технології", Товариство) про визнання незаконним та скасування рішення Бориспільської міської ради від 25.05.2004 №192-ХІІІ-ХХІУ "Про погодження продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення СВ Акціонерного товариства закритого типу "Авіаспецмонтаж" (далі - рішення №192-ХІІІ-ХХІУ від 25.05.2004, оспорюване рішення); скасування права власності ТОВ "Сучасні лед технології" на земельну ділянку загальною площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1 (далі - спірна земельна ділянка); скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Сучасні лед технології" на земельну ділянку загальною площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1 (номер запису 4774216 від 10.02.2014); витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Сучасні лед технології" на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" земельної ділянки загальною площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1.

2. Позовна заява обґрунтовується тим, що рішення №192-ХІІІ-ХХІУ від 25.05.2004 було прийнято Бориспільською міською радою всупереч положенням Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Повітряного кодексу України (далі - ПК України), інших нормативно-правових актів, зокрема з порушенням підстав і процедури продажу спірної земельної ділянки Спеціалізованому виробничому акціонерному товариству закритого типу "Авіаспецмонтаж" (далі - СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж"), а також безпідставним володінням і користуванням Товариством вищевказаною земельною ділянкою, що належить Підприємству на праві постійного користування та незаконно вибуло із його володіння.

3. У травні 2018 року ТОВ "Сучасні лед технології" звернулося до Господарського суду Київської області із зустрічним позовом до ДП "МА "Бориспіль" про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1908га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Київський шлях, 2, і визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_3 від 19.07.2002.

4. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Підприємством безпідставно та протиправно не визнається право власності ТОВ "Сучасні лед технології" на спірну земельну ділянку, яке (право) виникло в результаті її внесення до статутного капіталу Товариства, а також тим, що державний акт на право постійного користування землею був виданий на користь ДП "МА "Бориспіль" всупереч положенням чинного на той час земельного законодавства, а саме з порушенням підстав та процедури надання спірної земельної ділянки Підприємству.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

5. Рішенням Господарського суду Київської області від 07.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019, в задоволенні позову відмовлено повністю.

6. Рішення та постанова мотивовані посиланням на статті 83, 84, 92, 116, 125, 126, 128, 141, 152 ЗК України, статті 204, 328 ЦК України та статті 76-79, 86, 98, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких суди дійшли висновку про необґрунтованість вимог первісного позовну з огляду на недоведеність належними і допустимими доказами знаходження на спірній земельній ділянці на момент прийняття оспорюваного рішення належних Підприємству об`єктів державної власності повітряного транспорту, входження спірної земельної ділянки до складу земель загальною площею 624,8682га, якими користується ДП "МА "Бориспіль" на праві постійного користування, а також недоведеність обставин накладання спірної земельної ділянки на належну Підприємству земельну ділянку. При цьому апеляційний суд зазначив про те, що на відміну від Товариства, яке надало до суду складений на замовлення ТОВ "Сучасні лед технології" висновок експертного земельно-технічного дослідження №28-08/1 від 27.08.2018, Підприємство своїм правом надати суду висновок експерта, проведений на його замовлення, не скористався і клопотань про призначення у справі судової експертизи також не заявляв. Крім того, суд апеляційної інстанції при вирішенні даного спору відмовив у задоволенні первісного позову з підстав його необґрунтованості, а не з мотивів спливу строків позовної давності, як про це помилково вказав суд першої інстанції, оскільки позовна давність застосовується лише за наявності порушення прав позивача, чого судами не було встановлено. Відмова у задоволенні зустрічного позову мотивована недоведеністю порушення Підприємством будь-яких цивільних, земельних і інших прав та інтересів Товариства щодо належної йому земельної ділянки площею 0,1908га з кадастровим номером НОМЕР_1.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погодившись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, ДП "МА "Бориспіль" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить зазначені судові рішення скасувати в частині первісного позову та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме статей 21, 321, 388 ЦК України, статей 84, 92, 141, 152, 155 ЗК України та статей 73, 74, 77, 91, 98, 101, 236, 269 ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) Бориспільська міська рада, приймаючи рішення від 25.05.2004 №192-ХІІІ-ХХІУ, не врахувала, що частина земельної ділянки площею 0,1908га передана в постійне користування ДП МА "Бориспіль" (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія НОМЕР_3 від 19.07.2002), а сам аеропорт не відмовлявся від права постійного користування вказаною земельною ділянкою; 2) факт накладення земельних ділянок також підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 по кримінальній справі №1005/10812/2012, в якій зазначено: "Разом з тим, на момент відчуження частина земельної ділянки площею 0,1990950га на підставі державного акту НОМЕР_3 від 19.06.2002 перебувала в постійному користуванні ДП МА "Бориспіль"; 3) судами першої та апеляційної інстанцій помилково не прийнято до уваги та не досліджено копії вказаних вище державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_16 від 01.03.2001 і постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 по кримінальній справі №1005/10812/2012, які були долучені до матеріалів справи Підприємством і Товариством відповідно; 4)в порушення норм процесуального закону суд першої інстанції прийняв у якості належного доказу висновок експертного земельно-технічного дослідження №28-08/1 від 27.08.2018, в якому не зазначено про те, що цей висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

9. ТОВ "Сучасні лед технології" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у її задоволенні з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.

10. Треті особи у поданих письмових поясненнях просять відмовити у задоволенні касаційної скарги з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях. Зокрема, треті особи посилаються на те, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, направлено для проведення додаткового розслідування, тоді як постановою старшого слідчого СВ ЛВ в а/п "Бориспіль" ГУ МВС України у Київській області Яценка В.О. від 09.07.2014 закрито кримінальне провадження №000216 від 19.07.2013 у зв`язку з відсутністю складу злочину, що свідчить про обізнаність скаржника з порушенням своїх прав ще у квітні 2012 року, відтак, первісний позов подано Підприємством поза межами строку позовної давності без поважних причин його пропуску.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

11. Рішенням Бориспільської районної ради Київської області від 08.02.1994 вирішено, у тому числі, надати право користування земельними ділянками площею 2,2га Асоціації "Бориспіль" без зміни цільового призначення в зв`язку з передачею Міністерством оборони будівель та споруд, розташованих на цих земельних ділянках.

12. 31.05.1997 Бориспільською районною радою Київської області на підставі рішення Бориспільської районної ради Київської області від 08.02.1994 було видано Асоціації "Бориспіль" державний акт серії НОМЕР_6 на право постійного користування землею площею 2,2га для розміщення господарських та складських приміщень, що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за №557.

13. Рішенням Бориспільської міської ради №712 від 07.10.1997 "Про перереєстрацію асоціації "Бориспіль" в Спеціалізоване виробниче акціонерне товариство закритого типу "Авіаспецмонтаж" вирішено, у тому числі, перереєструвати Асоціацію "Бориспіль" в СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" за місцезнаходженням: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2; раніше взяті майнові права і обов`язки асоціації "Бориспіль" переходять до ЗАТ "Авіаспецмонтаж".

14. 27.09.1999 на підставі рішення Гірської сільської ради №34 від 29.04.1999 було видано Державному міжнародному аеропорту "Бориспіль" Державний акт серії НОМЕР_7 на право постійного користування землею площею 1,60га, у тому числі, земельною ділянкою №1 - 0,61га, для розміщення службових приміщень, що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 13/335.

15. 08.08.2000 Гірська сільська рада прийняла рішення №88, яким затверджено технічну документацію по складанню державного акту на право постійного користування землею ДП МА "Бориспіль" та скасовано Державний акт на право постійного користування землею ДП МА "Бориспіль" серії НОМЕР_17 від 27.09.1999.

16. 19.07.2002 Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області на підставі рішення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №366 від 10.06.2002 було видано Державному міжнародному аеропорту "Бориспіль" державний акт серії НОМЕР_3 на право постійного користування землею площею 624,8682га, у тому числі, земельною ділянкою №3 - 0,6147га, під існуючою забудовою (інженерно-технічні та соціально-побутові об`єкти), що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за №438.

17. У травні 2004 року СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" звернулося до Бориспільської міської ради з листом №92 від 20.05.2004, у якому просило вирішити питання продажу земельної ділянки площею 1,95га за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2, на якій розміщена виробничо-технічна база підприємства.

Рішенням Бориспільської міської ради №192-13-14 від 25.05.2004 "Про погодження продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення СВ "Акціонерного товариства закритого типу "Авіаспецмонтаж" по вул. Київський шлях, 2 в м. Бориспіль" вирішено, у тому числі, погодити продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 2, загальною площею 1,9050га (19050кв.м.) (землі промисловості) на суму 511873,50 грн., без урахування ПДВ згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розробленого ТОВ "Широта".

18. 11.10.2004 між Бориспільською міською радою та СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" було укладено договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого продавець на підставі рішення Бориспільської міської ради №192-13-14 від 25.05.2004 передає за плату, а покупець приймає у власність і оплачує земельну ділянку з усіма обтяженнями і сервітутами за адресою: м. Бориспіль, Київської області, вул. Київський шлях, 2, загальною площею 1,9050га згідно плану меж земельної ділянки. Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Лазоренко Л. Є. та зареєстровано в реєстрі за №4291.

19. 09.06.2005 Бориспільською міською радою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №4291 від 11.10.2004 було видано СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" державний акт серії НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_18, площею 1,9050га з цільовим призначенням - землі промисловості, що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11.

20. 29.06.2005 між СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець продав та зобов`язується передати у власність, а покупець купив та зобов`язується прийняти у власність земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_15 , площею 1,9050га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , і сплатити за неї грошовою суму. Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Лазоренко Л. Є. та зареєстровано в реєстрі за №1089.

21. 09.09.2005 Бориспільською міською радою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1089 від 29.06.2005 було видано ОСОБА_5 державний акт серії НОМЕР_12 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_15 площею 1,9050га із цільовим призначенням - землі промисловості, що був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №52.

22. 15.02.2006 Бориспільською міською радою на підставі рішення №3274-33-4 від 29.12.2005 було видано ОСОБА_5 державний акт серії НОМЕР_14 на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_15 , площею 1,9050га із цільовим призначенням - землі комерційного використання, що був зареєстрований за №07 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

23. 11.07.2012 ОСОБА_6 звернулась до компетентних органів із заявою, у якій просила розділити земельну ділянку площею 1,9050га кадастровий номер НОМЕР_15 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , і належить їй на праві власності, і виготовити на неї 3 державних актів на земельні ділянки для комерційного використання.

24. У подальшому в результаті поділу земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_15 , площею 1,9050га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , була утворена земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1908га, що знаходиться за цією ж адресою, що підтверджується наявними у матеріалах справи листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області №21-10-0441-10099/2-17 від 12.06.2017, технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки при поділі земельної ділянки фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 для комерційного використання по АДРЕСА_1 .

25. 04.10.2012 між ОСОБА_5 (продавець) та ЗАТ "Orient Bridge" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець передав у власність (продав), а покупець купив належну продавцю земельну ділянку площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться по вул. Київський шлях, 2 в м. Борисполі Київської області, і сплатило за неї грошову суму, вказану в пункті 3 цього договору. Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Лазоренко Л. Є. та зареєстровано в реєстрі за №830.

26. 07.11.2013 було проведено загальні збори учасників товариства ТОВ "Сучасні лед технології", на яких був присутній єдиний учасник товариства - ЗАТ "Orient Bridge" і на яких було вирішено, крім іншого, збільшити розмір статутного капіталу ТОВ "Сучасні лед технології" на 442300 грн. за рахунок внесків ЗАТ "Orient Bridge", затвердити статут ТОВ "Сучасні лед технології" у новій редакції, про що за наслідками проведення вказаних загальних зборів учасників ТОВ "Сучасні лед технології" було складено та підписано протокол №3 від 07.11.2013.

27. 07.11.2013 між ЗАТ "Orient Bridge" та ТОВ "Сучасні лед технології" було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки до статутного фонду, згідно з яким ЗАТ "Orient Bridge" передало до статутного фонду ТОВ "Сучасні лед технології" земельну ділянку площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , оціночна вартість якої становить 442300 грн.

28. 10.02.2014 Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано за ТОВ "Сучасні лед технології" право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1908га з цільовим призначенням - для комерційного використання - будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджується наявними у матеріалах справи інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18195404 від 25.02.2014.

Позиція Верховного Суду

29. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог касаційної скарги (в частині відмови у задоволенні первісного позову), Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

30. Відповідно до пункту "б" частини 4 статті 84 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під державними залізницями, об`єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту.

31. Згідно зі статтею 92 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності.

32. Відповідно до частини 1, 2, 5 статті 116 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

33. Статтями 125 та частиною 1 статті 126 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

34. Згідно з частинами 1, 3, 6, 7 статті 128 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний термін розглядає заяву і приймає рішення про продаж земельної ділянки або про відмову в продажу із зазначенням причин відмови. Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки. Договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

35. Статтею 141 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначені підстави припинення права користування земельною ділянкою, якими є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

36. За змістом статті 152 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

37. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

38. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оспорюване рішення №192-13-14 від 25.05.2004 "Про погодження продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення СВ "Акціонерного товариства закритого типу "Авіаспецмонтаж" по вул. Київський шлях, 2 в м. Бориспіль" було прийнято Бориспільською міською радою з дотриманням норм чинного на той час земельного законодавства і за наявності відповідних повноважень та з дотриманням встановленої законом процедури, оскільки позивачем за первісним позовом не було надано суду жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів як на підтвердження знаходження на спірній земельній ділянці на час прийняття оспорюваного рішення об`єктів державної власності повітряного транспорту, належних Підприємству, що перешкоджало б продажу Товариством спірної земельної ділянки (площею 0,1908га, кадастровий номер НОМЕР_1), так і на підтвердження накладання вказаної земельної ділянки або земельної ділянки площею 1,9050га (кадастровий номер :07:001:0006) на земельну ділянку загальною площею 624,8682га, яка на підставі державного акта серії НОМЕР_3 від 19.07.2002 перебуває у постійному користуванні ДП "МА "Бориспіль", як наслідок, останнім не доведено як порушення меж земель Підприємства, так і входження спірної земельної ділянки до складу земель ДП "МА "Бориспіль".

39. Наведеним спростовується бездоказове припущення скаржника про те, що Бориспільська міська рада, приймаючи рішення від 25.05.2004 №192-ХІІІ-ХХІУ, не врахувала, що частина земельної ділянки площею 0,1908га передана в постійне користування ДП МА "Бориспіль" згідно з державним актом серії НОМЕР_3 від 19.07.2002, а сам аеропорт не відмовлявся від права постійного користування вказаною земельною ділянкою.

40. Апеляційним судом правомірно враховано відсутність встановлення обставин ймовірного часткового накладання між собою земельних ділянок ДП "МА "Бориспіль" і ТОВ "Сучасні лед технології" у висновку експертного земельно-технічного дослідження №28-08/1 від 27.08.2018, проведеного на замовлення Товариства, складеного та підписаного сертифікованим інженером-землевпорядником (експертом) Семенковим Д . В. , наданого до суду першої інстанції Товариством відповідно до статті 98 ГПК України.

41. Вказаний висновок складено експертом за наслідками дослідження копій рішення Гірської сільської ради №34 від 29.04.1999, державного акта серії НОМЕР_19 від 11.09.1999, рішення Гірської сільської ради №88 від 08.08.2000, державного акта серії НОМЕР_3 від 19.07.2002, рішення Гірської сільської ради №84 від 08.08.2000, державного акта серії НОМЕР_20 від 31.05.1994, рішення Гірської сільської ради №189 від 27.12.2001, рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №863 від 19.11.2002, технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку під існуючою забудовою, розроблена ПП "Регіон" в 2005 році, технічної документації зі складання проекту впорядкування існуючого землекористування з видачею державного акта на право постійного користування землею ДП "МА "Бориспіль", розроблена ПП "Регіон" в 2002 році, технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки при поділі земельної ділянки, розроблена ПП "Регіон" у 2012 році, відповіді ГУ Держгеокадастру від 21.06.2018 №29-10-0.331-10037/2-18 з примірником державного акта серії І-НОМЕР_19, який зберігається у Бориспільському районному відділі ДГК Київської області, пояснень начальника відділу земельних ресурсів Бориспільської РДА ОСОБА_4 від 26.06.2012.

42. Відповідно до частини 1, 2, 3, 6, 7 статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

43. Згідно з частинами 1, 5 статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

44. Частиною 1 статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

45. Судом апеляційної інстанції достеменно встановлено, що у висновку експерта чітко зазначено, що при досліджені наданих замовником документів був присутній експерт Семенков Д.В. , який і підготував експертний висновок, а на сторінці 16 експертного висновку від 27.08.2018 №28-08/1 міститься вказівка, що експерт повідомлений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що засвідчено його особистим підписом, чим спростовується твердження скаржника про зворотне.

46. Відхиляючи безпідставні доводи позивача щодо необхідності долучення Товариством до матеріалів справи доказів укладення договору з фізичною особою-підприємцем Семенковим Д.В. щодо проведення експертного земельно-технічного дослідження, апеляційний суд вірно виходив з того, що чинний ГПК України не встановлює обов`язку додавати до висновку експерта докази укладення договору з ним та направляти відповідні докази іншим сторонам справи.

47. З огляду на положення статей 98, 99 ГПК України, Верховний Суд зауважує, що на спростування експертного висновку від 27.08.2018 №28-08/1 Підприємством не надавався до суду висновок експерта, проведений на замовлення позивача за первісним позовом, і жодних клопотань про призначення у справі судової експертизи ним не заявлялося, в зв`язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги наданий Товариством висновок експерта як належний та допустимий доказ у справі.

48. Колегія суддів погоджується з твердженням скаржника про помилкове застосування судом апеляційної інстанції положень частини 5 статті 101 ГПК України в частині необхідності зазначення у експертному висновку про те, що він підготовлений для подання до суду.

49. Проте, з огляду на те, що само по собі зазначене посилання апеляційного господарського суду не призвело до ухвалення неправильної по суті постанови, відтак не може бути достатньою підставою для її скасування, позаяк згідно з частиною 2 статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

50. Верховний Суд не приймає до уваги аргументи скаржника щодо недослідження судами першої та апеляційної інстанцій копій державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_21 від 01.03.2001 і постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 по кримінальній справі №1005/10812/2012, які були долучені до матеріалів справи Підприємством і Товариством відповідно, оскільки, як правильно зазначено третіми особами у письмових поясненнях, по-перше, зазначеною постановою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, направлено для проведення додаткового розслідування, тоді як постановою старшого слідчого СВ ЛВ в а/п "Бориспіль" ГУ МВС України у Київській області Яценка В.О. від 09.07.2014 закрито кримінальне провадження №000216 від 19.07.2013 у зв`язку з відсутністю складу злочину.

51. Крім того, колегія суддів враховує, що у розумінні статті 75 ГПК України постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 по кримінальній справі №1005/10812/2012 не є носієм преюдиціальних обставин в розрізі цього господарського спору, а вказані вище заперечення скаржника зводяться виключно до переоцінки доказів по справі, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України.

52. Наведеним повністю спростовується твердження скаржника про те, що факт накладення земельних ділянок підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2013 по кримінальній справі №1005/10812/2012, яка (постанова) відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

53. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

54. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

55. З матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та Підприємством не доведено того, що укладений між Бориспільською міською радою та СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.10.2004, укладений між СВ АТЗТ "Авіаспецмонтаж" та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.06.2005, укладений між ОСОБА_5 та ЗАТ "Orient Bridge" договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04.10.2012, а також видані на підставі вказаних договорів відповідні державні акти на право власності на земельну ділянку не були у встановленому порядку розірвані, припинені або визнані недійсними, а тому такі договори є чинними.

56. Враховуючи презумпцію правомірності вищевказаних правочинів і той факт, що всі інші вимоги первісного позову (скасування права власності ТОВ "Сучасні лед технології" на земельну ділянку загальною площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1 (далі - спірна земельна ділянка); скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Сучасні лед технології" на земельну ділянку загальною площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1 (номер запису 4774216 від 10.02.2014); витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Сучасні лед технології" на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" земельної ділянки загальною площею 0,1908га кадастровий номер НОМЕР_1) є похідними від вимоги ДП "МА "Бориспіль" про визнання недійсним рішення Бориспільської міської ради від 25.05.2004 №192-ХІІІ-ХХІУ, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі.

57. Водночас колегією суддів встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачі за первісним позовом у своїх відзивах та заявах про застосування позовної давності до первісного позову просили суд відмовити у його задоволенні в тому числі у зв`язку із пропущенням позовної давності.

58. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач за первісним позовом звернувся до суду зі значним спливом трирічного строку позовної давності без поважних причин його пропуску, та зазначив, що не вбачає підстав для його задоволення з огляду на сплив строку позовної давності.

59. Однак висновки суду першої інстанції у цій частині є помилковими, оскільки позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Втім, як встановив суд першої інстанції в оскарженому рішенні та встановлено судом апеляційної інстанції під час його перегляду, відповідачами за первісним позовом будь-яких цивільних, земельних та інших прав і інтересів позивача за первісним позовом щодо належної йому на праві постійного користування земельної ділянки не порушено. Отже, первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості, а тому норми щодо спливу строків позовної давності не можуть бути застосовані судом при вирішенні даного спору.

60. Водночас висновки суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин норм щодо спливу строків позовної давності не призвели до прийняття судом неправильного рішення по суті спору та не можуть бути достатньою підставою для його скасування, оскільки згідно з частиною 2 статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

61. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на недоведеність порушення прав Підприємства як постійного землекористувача, дійшли правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення первісного позову в зв`язку з його необґрунтованістю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

62. Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли вірного висновку про необґрунтованість вимог первісного позову, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

63. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні первісного позову, у зв`язку з чим підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішення та постанови відсутні.

Щодо судових витрат

64. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 у справі №911/802/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю. Я. Чумак

Судді: Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков