СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р. Справа № 905/257/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Шевель О.В.

Секретар судового засідання - Соляник Н.В.

за участю:

від апелянта - не з`явився

від позивача - Рацин Ю.Ю.

від відповідача - не з`явився

від 3-х осіб - Любка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції з Виноградівським районним судом Закарпатської області (вул. Тюльпанів, 24, м. Виноградів, Виноградівський район, Закарпатська область, 90300)

апеляційну скаргу ОСОБА_8, м. Ужгород (вх. № 1438 Д/2)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 20.03.2019 (суддя - Бокова Ю.В.), постановлену у м. Харків

за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову б/н від 18.03.2019

у справі № 905/257/19

за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1

до колективного підприємства "Тартар" (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 93Б; )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ).

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Юридичного департаменту Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Митрополитська, будинок № 39, )

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 )

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_4 )

про визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, оформлених протоколами, статуту в редакції від 08.08.2016 та змін до статуту, скасування державної реєстрації змін, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі №905/257/19 частково задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову б/н від 18.03.2019.

Вжито заходи до забезпечення позову шляхом:

- заборони ОСОБА_8 вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна, яке на підставі протоколів загальних зборів КП "Агрошляхбуд" від 25.07.2017 № 10 та від 26.07.2017 № 11 передано та перереєстровано від відповідача КП "Агрошляхбуд" (КП "ТАРТАР"), на ОСОБА_8, а саме майно:

- База відпочинку за адресою: АДРЕСА_7, що складається з: Головний корпус, А, 69,4 кв.м.; Насосна, Б; Будинок, В, 14,8 кв.м.; Будинок, Г, 14,8к в.м.; Госпкорпус, Д, 24,7 кв.м.; Навіс, Ж; Вбиральня, 3; Будинок, И, 14,8 кв.м.; Будинок К, 14.8 кв.м.; ВІорота, 1; Ворота, 2,

- Магазин-кіоск за адресою: АДРЕСА_8, :що складається з: Магазин-кіоск, А, 11,4 кв.м.,

- Асфальтобетонний завод за адресою: АДРЕСА_9, що складається з: Адмінбудинок, А, 244,1 кв.м,; Насосна. Б, 3,6 кв.м.; Котельня, В, 23,5 кв.м.; Сторожова, Г, 20,4 кв.м.; Реммайстерня, Д, 344,7 кв.м.: Трансформатор, Е, 49,5 кв.м.,: Операторна, Ж, 17,9 кв.м.; Навіс 3, 210,0 кв.м.; Навіс, И, 534,6 кв.м.; Навіс, Й. 16,8 кв.м.: Сховище, К; Сховище, Л; Сховище, М; Сховище, Н; Ємність підогріва бітума, О; Ємність підогріва біума, П; Витяжна труба, Р; Башня Рожневського, С; Пожежний резервуар, Т,

- Вантажний автомобіль - самоскид КРАЗ 65055, який належав КП "Агрошляхбуд під державним номером НОМЕР_7,

- Грейдер ДЗ-143, рік випуску 1991, заводський №910683,

- Косарка-тример, придбана КП "Агрошляхбуд" від підприємця Доманич Марії Юріївни ,

- Повітродув ранцевий Husqvarna 580 BTS, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП Сайберт Вячеслава Івановича на підставі накладної №289 від 10.11.2015,

- Повітродув ранцевий Husqvarna 580 BTS, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП Сайберт Вячеслава Івановича на підставі накладної №241 від 02.10.2015,

- УАЗ 452А, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_8,

- Грейдер ДЗ- 122, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_9, рік випуску 1994,

- Автогрейдер легкий ДЗ-99, шасі (рама) № НОМЕР_5 ,

- Автогудронатор ЗИЛ-130 АС-39, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_10,

- Автомобіль ГАЗ 2705, що належав КП "Агрошляхбуд" за державним № НОМЕР_6 ,

- Асфальтоукладчик ДС-126,

- Бензопила, придбаний КП "Агрошляхбуд" від підприємця Доманич Марії Юріївни на підставі накладної №18 від 01.11.2004,

- Бензозмішувач стаціонарний СБ-166,

- Бітумовоз -ВПТ-6,

- Бульдозер ДТ-75, заводський номер НОМЕР_11,

- ВАЗ-2105, що належав КП "Агрошляхбуд" за НОМЕР_12,:

- Ескаватор ЭО-2621, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_13,

- Ескаватор -ЭО-3323, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_14,

- Легкова-седан ЗА3968 М, що належала КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_15,

- Зварювальний агрегат (Сак) без акумулятора, придбаний КП "Агрошляхбуд" від Підприємця Дубляк Михайла Юрійовича, на підставі накладної № 10 від 02.08.2005,

- ЗИЛ- 431610, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_16,

- Бульдозер ДЗ-42Г, рік випуску 1986, б/н,

- Грузова-самосвал ММЗ-4502, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_17,

- Грузова-самосвал ММЗ-4502, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_18,

- ММЗ-554 М , що належав КП "Агрощляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_19,

- ЇЖ-2715, що належав КП "Агрощляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_20,

- Ноутбук ASUS K52De, придбаний від ТЗВО "Медіа-Вест, придбаний від ТЗВО "Медіа-Вест", придбаний КП "Агрошляхбуд" на підставі видаткової накладної №PHkL-000272 від 28.04.2011,

- Комп`ютер DiaWest з монітором та принтером, придбаний від ЗАТ "Діавест+", придбаний КП "Агрошляхбуд" на підставі видаткової накладної №РН-УР001877 від 12.08.2008,

- Комп`ютер з монітором Samsung, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП "ФГрум ІТ Консалтинг" на підставі видаткової накладної №8 від 24.04.2008,

- Компресор ПКСД-5,25Д (без АКБ), придбаний КП "Агрошляхбуд" від СУБК "Укртехносинтез" (у формі ТОВ), на підставі видаткової накладної № 379 від 22.08.2005,

- Копір-принтер Sharp AR-5520, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ТзОВ "ОК, на підставі видаткової накладної №РН-0000214 від 29.11.2011,

- Коток ДУ-49 2-вальц,

- Коток ДУ-50 - 3 вальц.,

- Станок AT-10м,

- Станок сверлильний,

- Станок стругальний,

- Станок токарний,

- Телевізор Самсунг 21 К10 МН5,

- Трактор навантажувач ПТС-77,

- Трактор Т-150, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_21, рік випуску 1991,

- Трактор ПЭ-08, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним НОМЕР_22, рік випуску 1974,

- Установка для блоків, придбана КП "Агрошляхбуд" від ФГ "Озеро" на підставі накладної 32 від 23.06.2004,

- Холодильник Indezit, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ФОН Коренков Д.О. на підставі накладної №б/н від 25.07.2014,

- Холодильник НОРД ДХ-241-6-010, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП Максименко Валентина Івановича, на підставі накладної №0613 від 02.06.2008,

- Холодильник НОРД ДХ-244-6-410, придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП Максименко Валентина Івановича, ніа підставі накладної №0613 від 02.06.2008,

- Каток VSN-100, рік випуску 1984, заводський 3282, що належав КП "Агрошляхбуд" за реєстраційним №АО02179.

- Холодильник "НОРД 218-7 020", придбаний КП "Агрошляхбуд" від ПП Максименко Марії Василівни, на підставі накладної №0046 від 03.05.2011.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_3 щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції послався на те, що позивачем не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача може істотно ускладнити чи унеможливити захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що накладення арешту на вищезазначене майно може привести до знищення майна та його непридатності.

Разом з тим, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_8 вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна, яке на підставі протоколів загальних зборів КП "Агрошляхбуд" від 25.07.2017 № 10 та від 26.07.2017 № 11 передано на перереєстровано від відповідача КП "Агрошляхбуд" (КП "ТАРТАР"), на ОСОБА_8 , оскільки матеріалами справи підтверджено, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

ОСОБА_8 (третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача) звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 20.03.2019, в якій просить її скасувати.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.

Апелянт посилається на те, що твердження ОСОБА_3 є лише припущеннями, оскільки ОСОБА_8 є добросовісним власником майна, а заявником не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_8 збирається відчужувати це майно чи ухилятися від виконання обов`язків.

Апелянт зазначає, що на майно - асфальтобетонний завод, 2 будівлі виробничих баз, базу відпочинку, за клопотанням прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018 накладено арешт.

ОСОБА_8 вважає, що вищенаведене свідчить про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі №905/257/19.

Позивач вважає, що апелянтом не наведено жодних доказів, які б на сьогоднішній день були підставою для зняття заходів забезпечення позову, накладених у відповідності до ухвали господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі №905/257/19.

Позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову або скасування вжитих ухвалою суду першої інстанції заходів може істотно ускладнити або взагалі унеможливити ефективних захист порушених прав ОСОБА_3

06.06.2019 на електронну пошту Східного апеляційного господарського суду від Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Юридичного департаменту Маріупольської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх.№ електронної пошти 951).

Вказане клопотання не засвідчено електронним підписом, про що уповноваженими особами Східного апеляційного господарського суду складено акт від 06.06.2019 №13-42/223.

Відповідно до пункту 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої Вищим господарським судом України листом від 19.02.2013 №01-17/315/384/13 та затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних.

11.06.2019 до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява (вх. №5694), в якій він просить розглядати апеляційну скаргу за відсутності апелянта.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

У зв`язку із відпусткою судді - члена колегії Мартюхіної Н.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі № 905/257/19, розгляд справи призначено на 12.06.2019.

Про дату, час та місце судового засідання учасники справи повідомлені належним чином.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні в режимі відеоконференції представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

01.02.2019 ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до колективного підприємства "Тартар" про визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 08.08.2016, що оформлені протоколом № 3-16 від 08.08.2016 та статуту у редакції від 08.08.2016; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 10.08.2016, що оформлені протоколом № 4-16 від 10.08.2016 та зміни до статуту у редакції від 10.08.2016; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 01.09.2016, що оформлені протоколом № 5-16 від 01.09.2016 та зміни до статуту у редакції від 01.09.2016; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено реєстраційні дії 29.09.2016 № 7001152 та зміни до статуту позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено вказані реєстраційні дії; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 04.02.2017, що оформлені протоколом № 3 від 04.02.2017 та зміни до статуту у редакції від 04.02.2017, зареєстровані державним реєстратором 06.02.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 27.03.2017, що оформлені протоколом № 4 від 27.03.2017 та зміни до статуту у редакції від 27.03.2017, зареєстровані державним реєстратором 29.03.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 26.04.2017, що оформлені протоколом № 5 від 26.04.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 25.07.2017, що оформлені протоколом № 10 від 25.07.2017 та зміни до статуту у редакції від 25.07.2017, зареєстровані державним реєстратором 26.07.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, що оформлені протоколом № 10 від 25.07.2017, якими виділено в натурі майно у зв`язку з виходом учасника ОСОБА_8 ; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників від 27.07.2017, що оформлені протоколом № 12 від 27.07.2017; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено 23.03.2018 реєстраційні дії №8001152, №9001152, та зміни до статуту у редакції, зареєстрованій державним реєстратором 23.03.2018; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено 18.04.2018 реєстраційні дії № 0001152 та зміни до статуту у редакції, зареєстрованій державним реєстратором 18.04.2018; визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, на основі яких державним реєстратором проведено 10.05.2018 реєстраційні дії №1074943, № 2074943, та зміни до статуту у редакції, зареєстрованій державним реєстратором 10.05.2018; скасування державної реєстрації змін, які були внесені державними реєстраторами, за реєстраційними номерами: від 30.08.2016 №4001152; від 30.08.2016 №5001152; від 05.09.2016 №6001152; від 29.06.2016 №7001152; від 06.02.2017 №2001152; від 29.03.2017 №3001152; від 27.04.2017 №4001152; від 26.07.2017 №6001152; від 31.07.2017 №7001152; від 23.03.2018 №8001152; від 23.03.2018 №9001152; від 18.04.2018 №0001152; від 10.05.2018 №1074943; від 10.05.2018 № 2074943.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішення загальних зборів КП "Агрошляхбуд" (КП "Тартар") прийняті після 04.08.2016 особами, що є неналежними учасниками колективного підприємства.

Зокрема, рішеннями загальних зборів від 31.03.2016 та 07.07.2016 окремі особи провели виключення всіх учасників КП "Агрошляхбуд" та в подальшому на загальних зборах кожного разу змінювали склад учасників, переоформляли частки з одних осіб на інших, прийняли рішення про ліквідацію підприємства, розпочали продаж майна підприємства.

Крім того, рішеннями загальних зборів серед інших учасників виключили і заявника (позивача), однак в подальшому, суд відновив останнього в правах (статус ОСОБА_3 як учасника КП "Агрошляхбуд" підтверджується також витягом з реєстру станом на 18.07.2016).

З березня 2018 року відповідач КП "Агрошляхбуд" проводить зміну юридичної адреси та зміну назви, учасників, керівного органу, статутів колективного підприємства.

З 23.03.2018 юридична адреса підприємства КП "Агрошляхбуд" змінена на неіснуючу адресу в м.Київ, Святошинський район, пр.Перемоги, буд.82А, офіс 77, індекс 03113. Реєстраційна справа по підприємству передана до Святошинської РДА м.Київ.

З 18.04.2018 підприємство КП "Арошляхбуд" 4 змінило назву на Колективне підприємство "ТАРТАР". Місцезнаходження підприємства перееєстровано в м.Київ, Шевченківський район, пр.Перемоги, буд.82А, офіс 77, індекс 03113. Реєстраційна справа повернута у Виноградівську РДА та в подальшому подана до Шевченківської РДА м.Київ.

З 10.05.2018 колективне підприємство "ТАРТАР" (КП "Агрошляхбуд") перереєстровано на юридичну адресу м.Маріуполь, Центральний район, просп.Миру, буд.9ЗБ, Донецька обл., інд.87500. Змінено керівника та засновників підприємства на особу, яка не проживає на території України, а саме - на Бах Малік, за адресою: поштовий індекс - 08520 (Київська область, Фастівський район, населені пункти Борова, Вишняки, Тарасенки ), Республіка Малі АДРЕСА_6 .

З 11.05.2018 реєстраційна справа КП "Агрошляхбуд" (КП "ТАРТАР") з Шевченківської РДА м.Київ передана до Маріупольської міської ради (87500, м.Маріуполь, Донецька обл., пр.Миру, 70).

Відповідач провів чергову зміну юридичної адреси на Маріуполь, зміну засновників та керівника (в одній особі - іноземця, нерезидента).

Позивач у позовній заяві посилається на те, що підприємство, яке на даний час не має жодних активів, має борги перед бюджетом, розпочато ряд кримінальних проваджень за незаконними діями вказаних осіб.

Позивач вважає, що громадяни, які в неправомірний спосіб переоформили на себе частки в колективному підприємстві "Агрошляхбуд" в 2016 році, намагаються відійти від відповідальності, а також подібні дії свідчать про спроби перешкодити своєчасному та об`єктивному розгляду судового спору.

18.03.2019 від позивача (ОСОБА_3) до господарського суду Донецької області надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке на основі протоколів загальних зборів КП "Агрошляхбуд" від 25.07.2017 № 10, від 26.07.2017 № 11 передано та перереєстровано від відповідача КП "Агрошляхбуд" (КП "ТАРТАР"), на ОСОБА_8 , а також шляхом заборони останньому використовувати та розпоряджатися вказаним майном.

Заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що у серпні 2016 року протоколами зборів громадянка ОСОБА_9 переоформила за собою частку в корпоративних правах підприємства за рахунок незаконно виключених учасників (протокол № 3-16 від 08.08.2016, № 4-16 від 10.08.2016) у розмірі 89,38%.

Крім того, 31.08.2016 громадянка ОСОБА_9 переоформила частку в розмірі 89,38 % за номінальною вартістю 670349,25 грн. на ОСОБА_8 , якого введено в склад учасників.

Згідно протоколу загальних зборів від 25.07.2017 № 10 ОСОБА_8 . вийшов зі складу учасників (засновників) КП "Агрошляхбуд".

Загальними зборами вирішено протягом місяця виплатити йому 79,38 %, що становить 595350,00 грн. грошима або в натуральній формі.

Разом з тим, в провадженні відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області знаходяться виконавчі провадження щодо стягнення з боржника КП "ТАРТАР" сум заборгованості з виплати заробітної плати, моральної шкоди, інших виплат у зв`язку з незаконним звільненням працівників та їх поновленням на роботі. Заявник зазначав, що згідно наданих виконавчою службою матеріалів, в рахунок вибулого учасника, який не входив до підприємства з майном, рішенням загальних зборів учасників від 26.07.2017 № 11 на виконання рішення від 25.07.2017 про виключення учасника, громадянину ОСОБА_8 передано ряд нерухомого майна та практично все рухоме майно.

Позивач вважає, що вказані дії свідчать про умисні незаконні дії з виведення майна з підприємства та про високий ризик того, що громадянин ОСОБА_8 може відчужити набуте ним майно третім особам. Крім того, забезпечення позову унеможливить відчуження майна, яке належало КП "Агрошляхбуд" третім особам, з метою ухилення від майнової відповідальності учасників перед підприємством.

Позивач посилався на те, що відповідач у даному випадку збитків не несе.

На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішень суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, інтересів третіх осіб на стороні позивача, інших учасників підприємства, оскільки останній розраховує не тільки відновитись у правах учасника, а і брати безпосередню участь в управлінні підприємством через загальні збори для забезпечення господарської діяльності підприємства у відповідності зі статутом з метою отримання підприємством прибутків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно приписів ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди боржнику.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №914/1353/16.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При обранні належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція, наведена в пункті 15 постанови Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, в пункті 14 постанови Верховного суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та в постанові Верховного суду від 25.02.2019 у справі №908/685/18.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поряд з цим, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також оцінює обґрунтованість доводів протилежної сторони щодо відсутності підстав чи необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Оскільки позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах суд досліджує, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також в постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги у справі №905/257/19 направлені на захист порушених корпоративних прав позивача у колективному підприємстві "Тартар" від незаконних дій відповідача щодо виключення позивача зі складу учасників колективного підприємства "Тартар", зміни керівника, складу учасників та місцезнаходження підприємства.

З урахуванням вищенаведеного, під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, саме на позивача покладено обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Аналогічні положення закріплення в ст. 41 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Закарпатської області у справі від 22.11.2018 №907/526/17 встановлено, що однією з підстав визнання недійсним рішення загальних зборів, за якими було виключено ОСОБА_3 , зі складу учасників підприємства було неповідомлення останнього про проведення таких зборів.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що представники підприємства (Колективне підприємства "Агрошляхбуд", яке в подальшому перейменовано у Колективне підприємство "Тартар") не з`являлись у судові засідання, витребувані судом документи та відзив на позов не надавали, надіслана поштова кореспонденція на адреси місцезнаходження юридичної особи, в тому числі і на змінені, повернена на адресу суду поштовим відділенням зв`язку з відміткою "фірма закрилась", "за закінченням терміну зберігання", "не працює", "не існує", "інші причини".

Неодноразова зміна юридичної адреси відповідача, ігнорування вимог господарського суду Закарпатської області під час розгляду справи №907/526/17 та власне, прийняття рішень загальних зборів, які визнано недійсними, дають підстави вважати, що з боку відповідача є ознаки дій, направлених на порушення прав позивача.

Оскаржувані рішення загальних зборів поставлені під сумнів, зважаючи на неправомірність рішення про включення до складу учасників підприємства Поп Оксани Володимірівни.

Вищезазначене рішення не оскаржувалося в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, рішення господарського суду Закарпатської області від 22.11.2018 у справі №907/526/17 набрало законної сили.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Судом встановлено, що однією з позовних вимог є визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників, якими виділено в натурі майно у зв`язку з виходом учасника ОСОБА_8

Позивач до заяви про забезпечення позову додав, зокрема, акт приймання-передачі майна від 27.07.2017 згідно протоколу позачергових загальних зборів учасників КП "АГРОШЛЯХБУД" № 11 від 26.07.2017, на підставі якого внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про набуття ОСОБА_8 права приватної власності на асфальтобетонний завод, розташований за адресою: АДРЕСА_9; магазин-кіоск, розташований за адресою: АДРЕСА_8, :що складається з: Магазин-кіоск, А, 11,4 кв.м. та базу відпочинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_7, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 93542094 від 03.08.2017, № 93541331 від 03.08.2017, № 100391723 від 15.10.2017.

Як вже зазначалося, позивач просив накласти арешт на майно за переліком, доданим до заяви про забезпечення позову; заборонити розпоряджатися та відчужувати вищезазначене майно.

Разом з тим, позивачем не доведено належними доказами, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення шляхом накладання арешту на майно відповідача та його використання може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом.

До того ж, зазначені заходи можуть привести до знищення майна та його непридатності.

Отже, в цій частині вимоги заявника є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Щодо заборонити ОСОБА_8 розпоряджатися зазначеним майном та відчужувати його, судова колегія зазначає наступне.

Право власності - право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 Цивільного кодексу України).

Змістом права власності є правам (правомочності) володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність розпорядження - це закріплена нормами права за власником можливість визначити долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

Отже, поняття «розпорядження майном» включає в себе, зокрема, і право на його відчуження, але не виключно.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з метою недопущення порушення прав третьої особи ОСОБА_8 , господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборонити ОСОБА_8 вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна, яке на підставі протоколів загальних зборів КП "Агрошляхбуд" від 25.07.2017 № 10 та від 26.07.2017 № 11 передано та перереєстровано від відповідача КП "Агрошляхбуд" (КП "ТАРТАР"), , на ОСОБА_8 .

Щодо посилання апелянта на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018 у справі №299/1761/16, як на підставу для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі №905/257/19 про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018 у справі №299/1761/16 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.07.2018) клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно задоволено частково.

Накладено арешт на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000363 від 12 квітня 2016 року а саме: на базу відпочинку за адресою АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту 212); асфальтобетонний завод за адресою АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту 212); магазин-кіоск за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкту 212); на будівлю виробничої бази за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту 212); на будівлю виробничої бази за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту 212); на будівлю виробничої бази за адресою АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкту 212, шляхом заборони розпорядження вказаним майном.

Разом з тим, ухвалою Виноградівського районного суду від 13.03.2019 у справі №299/1761/16 скасовано арешт на базу відпочинку за адресою АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту 212) та асфальтобетонний завод за адресою АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту 212).

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому підстави для її задоволення відсутні.

Ухвала господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі №905/257/19 підлягає залишенню без змін.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі №905/257/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 20.03.2019 у справі №905/257/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.06.2019

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов

Суддя О.В. Шевель