ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

04 червня 2019 року м.Тернопіль Справа №921/339/19
Суддя Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали без номеру від 20.05.2019 (вх.№414 від 30.05.2019) фізичної особи-підприємця Трищука Віктора Васильовича , м.Шумськ Тернопільської області

до відповідача: Державного кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Золотуна Ігора Володимировича, м.Шумськ Тернопільської області

про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов`язання реєстратора внести відомості про земельну ділянку згідно поданої землевпорядної документації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Трищук Віктор Васильович, м.Шумськ Тернопільської області звернувся 27.05.2019 (згідно відтиску календарного штемпеля першого відділення поштового зв`язку м.Шумськ на поштовому конверті відправлення 880) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Золотуна Ігора Володимировича, м.Шумськ Тернопільської області, про визнання протиправним та скасування рішення №РВ-019 від 17.01.2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки та зобов`язання відповідача внести відомості про земельну ділянку згідно поданого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за межами населеного пункту с.Великі Загайці, вул.Лесі Українки, буд.5В на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області товариству з обмеженою відповідальністю «Шумський «Райагрохім» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позову підприємець вказує, що на підставі договору №19 від 14.11.2018 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, укладеного між ним та ТОВ «Шумський «Райагрохім», підприємцем як Виконавцем було виготовлено землевпорядну документацію щодо відведення земельної ділянки, площею 1,05га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «Шумський «Райагрохім» за межами с.Великі Загайці по вул.Лесі Українки, буд.5В на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської, з метою надання її в оренду. В подальшому технічну документацію подано відповідачу з метою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Однак, Державний кадастровий реєстратор, посилаючись на невідповідність поданої землевпорядної документації вимогам ст.ст.22, 50 Закону України «Про державний земельний кадастр» (відсутність акту прийому-передачі межових знаків на зберігання), прийняв рішення №РВ-019 від 17.01.2019, яким відмовив у вчиненні реєстраційних дій. Позивач вважає відмову кадастрового реєстратора у внесенні відомостей до земельного кадастру щодо земельної ділянки на підставі розробленої ним землевпорядної документації такою, що порушує його права як її виконавця за договором №19 від 14.11.2018, оскільки його зобов`язання перед ТОВ «Шумський «Райагрохім» внаслідок прийняття оскаржуваного рішення реєстратора є невиконаними, тому звернувся з відповідним позовом.

В позовній заяві також зазначено, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 провадження у справі №500/273/19 (провадження відкрито 14.02.2019 за позовом Фізичної особи - підприємця Трищука Віктора Васильовича до Державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Золотуна Ігора Володимировича, про визнання протиправними дій Державного кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області щодо невнесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, скасування рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ-019 від 17.01.2019 та зобов`язання повторно розглянути заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру) закрито. Роз`яснено, що розгляд даної справи належить до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 (реєстраційний №81532500) у справі №500/273/19 ніким не оскаржувалася та набрала законної сили.

Розглянувши подані позовні матеріали, суддя відмовляє у відкритті провадження, виходячи з такого.

Підвідомчість (підсудність) справ загальним і господарським судам визначається законодавством. У разі відсутності прямої вказівки у законі застосовується принцип розмежування підвідомчості (підсудності) за суб`єктним, предметним критеріями, а також з урахуванням змісту спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 6 частини 1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.05.2018 у справі №910/11188/17 зроблено висновок та зазначено, що при вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити з суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до положень статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Тому, з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 4, 20, 45 ГПК України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви інженер- землевпорядником на виконання господарського договору № 19 від 14.11.2018 були виконані роботи з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з додатковою відповідальністю «Шумський Райагрохім» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У поданій позовній заяві даною особою оскаржується рішення державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо реєстрації даної земельної ділянки.

Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року №3613 визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до визначених статтею 5 Закону №3613-VI загальних засад, порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Особливості проведення державної реєстрації земельної ділянки регламентовано Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Даним Порядком передбачено на підставі яких документів здійснюється державна реєстрація земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Визначення державного кадастрового реєстратора наведено у ст.9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", відповідно до якої встановлено його спеціальний статус у сфері державної реєстрації земельних ділянок.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст.39 Закону України "Про Державний земельний кадастр" дії або бездіяльність реєстратора може бути оскаржено до суду в порядку, встановленому законом.

Водночас до позовної заяви позивачем долучено ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 про закриття провадження у справі №500/273/19 за позовом ФОП Трищука В.В. до Державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Золотун Ігоря Володимировича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

На думку суду, правовідносини, які є предметом розгляду адміністративної справи мають цивільно-правову природу, оскільки вони виникли між сторонами на підставі цивільно-правового договору та порушують права та інтереси позивача, як сторони (Виконавця) договору №19 від 14.11.2018.

Згідно положень Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У даному випадку існує спір про право, який має цивільно-правову природу та з огляду на суб`єктний склад учасників спору може бути вирішений судом в порядку цивільного (господарського) судочинства.

Суд дійшов висновку, що розгляд даної справи належить до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, згідно з частиною 6 статті 31ГПК України спори між судами щодо підсудності не допускаються, тому господарський суд вважає, що зазначені в ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 обставини мають враховуватися в даній господарській справі.

Водночас, слід зазначити, що правовідносини між позивачем та державним кадастровим реєстратором не носять характеру господарських в розумінні ст. 3 Господарського кодексу України.

Правовідносини, пов`язані з реалізацією права на землю регулюються спеціальними нормами земельного законодавства.

Порядок набуття права на земельну ділянку встановлено, зокрема нормами ст.ст.78, 116, 122 Земельного кодексу України.

Наявність цивільного речового права посвідчується відповідними нормативними документами та правовими актами, а в разі відсутності таких, спір про відповідне право особи, факт його наявності/відсутності, вирішується у цивільних правовідносинах внаслідок обрання та реалізації особою способу захисту визначеного приписами п.1 ч.2 ст.16 ЦК України (визнання права).

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб`єктивного права особою. Такі позови можуть подаватися щодо визнання права власності чи інших речових прав.

Позивачем в обґрунтування порушення його права вказано, що оскаржуваним рішенням державного кадастрового реєстратора про відмову у реєстрації земельної ділянки відповідач порушує його право як розробника розробленої землевпорядної документації, на виконання своїх договірних зобов`язань перед Замовником Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ТОВ «Шумський «Райагрохім»).

Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, предметом позову у цій справі є не оскарження процедури прийняття рішень реєстратором щодо невнесення відомостей до Державного земельного кадастру, а забезпечення можливості набуття речового права на земельну ділянку під об`єктами нерухомості, які належать товариству з додатковою відповідальністю, тобто особі, яка не є стороною у справі на праві власності, що свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин.

Оскільки спір виник із цивільних відносин, його вирішення віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

За даних обставин, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.175 ГПК України.

Судовий збір підлягає поверненню заявнику в порядку, передбаченому Законом України «Про судовий збір» згідно відповідного письмового клопотання.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4, 18, 20, ч.6 ст.31, п.1 ч.1, ч.ч.3-6 ст.175, 232, 234, 235, п.7 ч.1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України, суддя господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №921/339/19 за позовною заявою фізичної особи-підприємця Трищука Віктора Васильовича , м.Шумськ Тернопільської області до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Золотуна Ігора Володимировича, м.Шумськ Тернопільської області, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов`язання реєстратора внести відомості про земельну ділянку згідно поданої землевпорядної документації.

2. Позовну заяву до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Золотуна Ігора Володимировича, м.Шумськ Тернопільської області, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов`язання реєстратора внести відомості про земельну ділянку згідно поданої землевпорядної документації без номеру від 20.05.2019 (вх.№414 від 30.05.2019) разом з долученими до неї матеріалами повернути фізичній особі-підприємцю Трищуку Віктору Васильовичу, АДРЕСА_2 .

Ухвала підписана 10.06.2019, набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду (ч.5 ст.175, п.7 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України).

Суддя Н.О. Андрусик