УХВАЛА

м. Київ

03.06.2019Справа № 27/117

За скаргоюДержавного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»
на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві
у справі№27/117
за позовомЛьвівської державної залізниці
доДержавного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд»
простягнення 2 176 709,87 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
позивача:Березінський О.С.;
відповідача:Івашін Є.В.;
прокурор:не з`явився;
ВДВС:не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа №27/117 за позовом Львівської державної залізниці до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення 2 176 709,87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2001, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2002, позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь Львівської державної залізниці заборгованість у розмірі 2 176 709,87 грн., державне мито у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 69,00 грн.

На виконання вказаного рішення 20.03.2002 Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ №27/117.

19.06.2017 через канцелярію суду надійшла скарга Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 відкладено вирішення питання про розгляду скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві до повернення матеріалів справи № 27/117 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 розгляд скарги призначено на 31.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 зупинено провадження з розгляду скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №27/117 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2017 поновлено провадження з розгляду скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» та призначено до розгляду на 06.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 зупинено провадження з розгляду скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №27/117 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2019 поновлено провадження з розгляду скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та призначено її до розгляду на 22.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 розгляд скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкладено на 03.06.2019.

Представник скаржника в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті скарги, підтримав її та просив задовольнити.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті скарги, заперечив проти її задоволення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка державного виконавця, який належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду, то суд, дослідивши подану скаргу, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Заявник у поданій скарзі просить:

- визнати дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Харитоненко К.В. неправомірними;

- скасувати постанову Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 02.12.2016 про відкриття виконавчого провадження №53027660;

- скасувати постанову Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 21.12.2016 про арешт коштів боржника у ВП №53027660;

- скасувати постанову Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 10.05.2017 про арешт коштів боржника у ВП №53027660.

В обґрунтування поданої скарги заявник стверджує, що виконавчий документ було подано після закінчення строку його пред`явлення до виконання, ДТГО «Львівська залізниця» не мала права подавати до виконання наказ, а у заяві про відкриття виконавчого провадження заявник просить стягнути кошти не на свою користь, окрім того державним виконавцем порушується черговість виконання судових рішень та виконавче провадження перебуває у відділі не за місцезнаходженням боржника.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження ВП №53027660) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається із наказу Господарського суду міста Києва від 20.03.2002 у справі №27/117, строк його пред`явлення до виконання встановлений до 20.06.2002.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження ВП №53027660) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді Господарського суду міста Києва перебувала скарга Львівської державної залізниці на дії Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва, в якій скаржник просив визнати недійсної постанову про закінчення виконавчого провадження про примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 20.03.2002 та зобов`язати Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва відкликати від арбітражного керуючого Капелюшного І.В. зазначений наказ для продовження виконавчих дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2004 зазначена скарга була задоволена, відділ Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві зобов`язано скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та відкликати наказ від арбітражного керуючого для продовження виконавчих дій.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43081053 від 25.04.2014, із змісту якої вбачається, що виконавче провадження було відкрите за наказом Господарського суду міста Києва №27/117 від 20.03.2002.

Тобто, строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва №27/117 від 20.03.2002 до виконання неодноразово переривався, що спростовує твердження скаржника про відкриття виконавчого провадження ВП №53027660 після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Більш того, про факт неодноразового переривання строку скаржнику було відомо.

Стосовно наявності права ДТГО «Львівська залізниця» на подання заяви про примусове виконання рішення суд відзначає, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку державного виконавця встановлювати моменту переходу прав та обов`язків до правонаступника, при тому, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження особу заявника не було припинено, а лише тривала процедура припинення, що стверджує сам скаржник у скарзі.

Більш того, Законом України «Про виконавче провадження» та Господарським процесуальним кодексом України передбачений механізм заміни сторони у виконавчому провадженні.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинні на момент відкриття виконавчого провадження ВП №53027660) зазначення стягувачем рахунків в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, є його правом, а не обов`язком, і невірне їх зазначення жодним чином не встановлює перепон державному виконавцю для відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиція у місті Києві від 02.12.2016 відкрито виконавче провадження №53027660 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №27/117 від 20.03.2002.

03.02.2017 в межах вказаного виконавчого провадження боржник звернувся до державного виконавця із заявою про передачу виконавчого провадження, в якій зазначив про те, що адреса місцезнаходження Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» зазначена невірно, а у Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві знаходиться на виконанні зведене виконавче провадження №49318370 щодо одного і того самого боржника, у зв`язку з чим просив передати виконавче провадження №53027660 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві.

Частиною 3 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинні на момент звернення боржника із заявою про передачу виконавчого провадження) передбачено, що у разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого.

Як вбачається з Автоматизованої системи виконавчого провадження, постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.10.2017 наказ Господарського суду міста Києва №27/117 від 20.03.2002 передано до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Разом з тим, постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 30.10.2017 виконавче провадження №53027660 прийнято для подальшого виконання в межах зведеного виконавчого провадження №49318370.

Окрім того, твердження скаржника про відсутність заборгованості спорстовується ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2014, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2014, в якій зазначено про те, що матеріали справи не містять, а Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» не надано належних та допустимих доказів (первинних документів) на підтвердження факту сплати ним на користь Львівської державної залізниці суми заборгованості згідно рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 у справі №27/117 у розмірі 2 178 478,80 грн., а відтак обов`язок зі сплати грошових коштів на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 у справі №27/117 існує.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у скарзі, є необґрунтованими, а рішення та дії державного виконавця прийняті та вчинені відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Частиною 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 234, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена: 07.06.2019.

Суддя В.П. Босий