ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Справа № 915/333/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль C.М.,

за участі секретаря судового засідання Сьянової О.С.,

від позивача: не присутні;

від відповідача: не присутні;

від третьої особи: не присутні;.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: державного підприємства Адміністрація морських портів України,

01135, пр-т Перемоги, 14, м. Київ;

в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація

морських портів України,

54020, вул. Заводська, 23, м. Миколаїв;

до товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській нафтоперевалювальний комплекс ,

54000, вул. Садова, 1, м. Миколаїв;

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, 54001, вул. Лягіна, 6, м.Миколаїв,

про стягнення коштів у сумі 1096823 грн. 90 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Державним підприємством Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (далі Адміністрація) пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській нафтоперевалювальний комплекс про стягнення грошових коштів у сумі 1096823 грн. 90 коп., посилаючись на те, що ТОВ Миколаївській нафтоперевалювальний комплекс при оплаті за використання причалу № 15 на підставі укладеного між сторонами договору від 02.02.2016 № 15-П-МИФ-16, в порушення п. 197.8 ст. 197 Податкового кодексу України не правомірно було виключено податок на додану вартість, оскільки послуги із забезпечення ТОВ Миколаївській нафтоперевалювальний комплекс доступу до причалу для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт з транзитними вантажами не є такими, що безпосередньо пов`язані з перевезенням вантажів транзитом через митну територію України, а тому операції платників податку з їх постачання звільненню від оподаткування податком на додану вартість не підлягають. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За такими вимогами ухвалою від 25.02.2019 відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою суду від 25.04.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 21.05.2019.

Ураховуючи, що відповідач повідомлений належним чином не скористався своїми правами подання відзиву на позовну заяву та участі свого представника в розгляді справи, суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

02.02.2016 між Державним підприємством „Адміністрація Морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства „Адміністрація Морських порті України" (адміністрація Миколаївського морського порту) (далі - Позивач, Адміністрація та Товариства з обмеженою відповідальністю „Миколаївський нафтоперевалювальниі комплекс" (далі - ТОВ «МНК», Портовий оператор, Відповідач) укладено Договір № 15-П МИФ-16 (далі - Договір).

Згідно п.1.1. Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператор до причалу(ів) № 15 (інв. № 1031044) (надалі - Послуга), що перебуває у господарськом; віданні Адміністрації, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації з доступ до причалу(ів).

Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт із використанням причалу(ів) у межах його(їх) паспортних довжини та ширини.

У п. 2.3.15 Договору вказано, що Портовий оператор зобов`язаний здійснюват оплату за забезпечення доступу до Причалу(ів) в порядку та на умовах визначених ци Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування плати за послуги із забезпечення доступу Портового оператору до Причалу(ів), що перебуває у господарському віддані Адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до наказу Міністерства інфраструктур України від 18.12.2015р. № 541.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Портовим оператором на поточний рахунок Адміністрації протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати виставлення Адміністрацією рахунку на оплату послуг. Датою надання послуг вважається датою оформлення документів визначених у Додатку № 2.

Відповідно до п.7.1 Договору - умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ним з 01.01.2016.

На виконання умов договору позивачем у період із січня 2016 року по липень 2016 року було виставлено відповідачу рахунки від 21 січня 2016 року № 03572746, від 29 січня 2016 року № 05282746, від 05 лютого 2016 року № 08452746, від 19 лютого 2016 року № 09602746, від 04 березня 2016 року № 15192746, від 18 березня 2016 року № 17122746, від 29 травня 2016 року № 32962746, від 04 липня 2016 року № 45322746, на загальну суму 5652348,40 грн, без урахування ПДВ.

15.02.2016 за №797 Державне підприємство „Адміністрація морських порті України", керуючись статтею 52 розділу II Податкового кодекс; України, надіслало лист за вих. № 797 до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), щодо застосування норм пункту 197.8 статті 197 розділу V Податкового кодексу України при наданні послуг із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, для навантажувально-розвантажувальних робіт з транзитними вантажами.

Державної фіскальної служби України у листі від 06.04.2016 №7668/6/99-99-19-03-02-15 надала позивачу відповідь, де зазначила, що послуги із забезпечення Портовому оператору доступу до причалу для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт транзитними вантажами не є такими, що безпосередньо пов`язані з перевезенням вантажів транзитом через митну територію України, а тому операції платників податку з її постачання звільненню від оподаткування не підлягають і оподатковуються ПДВ і загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків.

У подальшому на підставі цього роз`яснення позивач відкоригував рахунки на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалів при перевантаженні транзитних вантажів, і здійснив донарахування відповідачеві 20 % ПДВ на загальну суму 1096823 грн. 90 коп., направивши відповідачу листа від 20.04.2016р., додатком до якого були рахунки і відповідні акти коригування здачі-прийняття послуг.

Відповідачем зазначений лист зазначено без відповіді та задоволення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення пунктів 2.3.15, 3.1 договору відповідач відмовився від оплати виставлених рахунків із донарахування ПДВ у наведеному розмірі. Позивач зазначив, що надана ним послуга входить до Переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року № 405, тому відповідач як портовий оператор не звільняється від сплати ПДВ.

Як передбачено частиною першою статті 19 Закону України Про морські порти України, у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 цього Закону тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року № 405, до таких послуг віднесено, зокрема, забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України Про погодження тарифів на спеціалізовану послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України від 14 грудня 2015 року № 1331-р погоджено встановлені Міністерством інфраструктури України в установленому порядку тарифи на спеціалізовані послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Наказом Міністерства інфраструктури України Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України від 18 грудня 2015 року № 541, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 грудня 2015 року за № 1608/28053, затверджено відповідні тарифи, розрахунок плати тощо, зокрема пунктом 5 розділу 1 загальних положень передбачено, що ПДВ за надання спеціалізованої послуги нараховується та сплачується відповідно до вимог ПК.

При цьому відповідно до пункту 3.3 договору від 02 лютого 2016 року № 15-П МИФ-16, укладеного між сторонами у справі, яка розглядається, нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним податковим законодавством України.

Згідно із пунктом 197.8 статті 197 ПК звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з перевезення (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України, а також з постачання послуг, пов`язаних із таким перевезенням (переміщенням).

За визначенням термінів, наведених у статті 1 Закону України Про транзит вантажів, транзит вантажів це перевезення транспортними засобами транзиту транзитних вантажів під митним контролем через територію України між двома пунктами або в межах одного пункту пропуску через державний кордон України, а транзитні послуги (роботи) безпосередньо повязана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо; при цьому учасниками транзиту є вантажовласники та субєкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

Відповідно до положень статті 7 цього Закону транзитні послуги (роботи) призначаються для споживання та використання за межами митної території України і надаються (виконуються) на підставі відповідних дво- чи багатосторонніх договорів (контрактів) між учасниками транзиту. Договори (контракти) про надання (виконання) транзитних послуг (робіт) укладаються як між резидентами і нерезидентами, так і між самими резидентами і нерезидентами, які вільно обирають комплекс транзитних послуг (робіт), їх надавачів (виконавців), а також засоби транзиту залежно від умов перевезень.

Отже, застосування пункту 197.8 статті 197 ПК можливо до правовідносин, предметом яких є надання послуг, повязаних із транзитним перевезенням вантажів, однією зі сторін договору, на підставі якого надаються такі послуги, повинен бути вантажовласник (отримувач транзитних послуг). Послуги, які надаються сторонніми організаціями та на підставі окремих договорів підприємству, що надає послуги, повязані з транзитним перевезенням вантажів, не звільняються від оподаткування ПДВ на підставі пункту 197.8 статті197 ПК.

Забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, є законодавчо самостійною та відокремленою послугою від здійснення портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт транзитного або іншого вантажу на підставі окремого договору, зокрема з вантажовласником, щодо надання відповідних послуг, з огляду на те, що ці послуги регулюються різними нормативно-правовими актами та на підставі договорів, які є відмінними за своєю правовою природою та субєктним складом.

За таких обставин послуги із забезпечення портовому оператору доступу до причалу для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт із транзитними вантажами не є такими, що безпосередньо пов`язані з перевезенням вантажів транзитом через митну територію України, а тому операції платників податку з їх постачання звільненню від оподаткування не підлягають і оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку.

Такий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 26.04.2017р. у справі № 916/1288/16.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 129 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській нафтоперевалювальний комплекс (54000, вул. Садова, 1, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 39622677) на користь державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, пр-т Перемоги, 14, м. Київ, ідентифікаційний код 38727770) в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (54020, вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 38728444), грошові кошти у сумі 1096823 (один мільйон дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять три тисячі) 90 коп., а також кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 16452 (шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн. 35 коп.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 03.06.2019.

Суддя С.М.Коваль.