ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 903/123/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Сільськогосподарське приватне підприємство "Рать"

боржник - Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів №2"

кредитор - Державне агентство резерву України

представник - Михайлець О.В. (довіреність за ВИХ№693/0/4-19 від 27.02.2019)

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд"

представник - адвокат Пронін О.А. (довіреність №185-02/18 від 13.11.2018)

Фонд державного майна України

представник - Ковтяга О.В. (довіреність №321 від 04.12.2018)

Міністерство аграрної політики та продовольства України

представник - Костюченко М.Є. (довіреність №31-4/16 від 17.04.2019)

арбітражний керуючий Михайловський Сергій Володимирович

Генеральна прокуратура України - прокурор Гудименко Ю.В. (посвідчення №049040 від 12.01.2018)

розглянув касаційну скаргу Державного агентства резерву України

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

від 05.02.2019

у складі колегії суддів: Савченко Г.І. (головуючий), Крейбух О.Г., Юрчук М.І.

у справі №903/123/15

за заявою Сільськогосподарського приватного підприємства "Рать"

про банкрутство Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 25.02.2019 поштовим відправленням, направленим на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду, Державне агентство резерву України звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №903/123/15 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №903/123/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.03.2019.

3. Ухвалою від 25.03.2019 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №903/123/15 за касаційною скаргою Державного агентства резерву України на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та призначив її розгляд на 21.05.2019.

4. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №903/123/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я, що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019.

5. Ухвалою від 20.05.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я. прийняв справу №903/123/15 за касаційною скаргою Державного агентства резерву України на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 до провадження та ухвалив розглянути касаційну скаргу Державного агентства резерву України на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №903/123/15 у судовому засіданні 21.05.2019 в режимі відеоконференції з Господарським судом Волинської області.

6. Міністерство аграрної політики та продовольства України (далі - Мінагрополітики України) та Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області подали відзиви на касаційну скаргу Державного агентства резерву України.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

7. Господарським судом Волинської області здійснювалося провадження у справі №903/123/15 про банкрутство Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (далі - ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2", боржник), порушене ухвалою суду від 10.03.2015 за заявою Сільськогосподарського приватного підприємства "Рать" за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011; цією ж ухвалою суду введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника.

8. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.05.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2", в тому числі з грошовими вимогами Державного агентства резерву України (далі - Держрезерв України).

9. Постановою Господарського суду Волинської області від 10.04.2017, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2017, припинено процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" та повноваження розпорядника майном Михайловського С.В., боржника визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Михайловського С.В.

10. 31.10.2017 Вищий господарський суд України постанову Господарського суду Волинської області від 10.04.2017 та постанову Рівненького апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі №903/123/15 скасував, справу передав на новий розгляд на стадію розпорядження майном боржника до суду першої інстанції в іншому складі суду.

10.1. Суд касаційної інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про застосування до державного підприємства ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, суди попередніх інстанцій в порушення вимог статей 33, 34, 43, 84 ГПК України в редакції до 15.12.2017 та статей 5, 5-1 Закону України "Про приватизацію державного майна" в редакції Закону України №2163-XII від 04.03.1992 не обґрунтували, якими доказами підтверджується відсутність цілісного майнового комплексу ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та не дослідили, чи наявне в матеріалах справи рішення Кабінету Міністрів України про приватизацію об`єктів групи "Г", зокрема, щодо підприємства-боржника, як необхідних передумов для введення ліквідаційної процедури юридичних осіб-підприємств, які є об`єктами права державної власності, що не підлягають приватизації, в силу частини 4 статті 96 Закону про банкрутство, яка застосовується в процедурі банкрутства ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2".

11. 15.05.2018 Постановою Верховного Суду відмовлено у задоволенні заяви Державного агентства резерву України про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 31.10.2017 у справі №903/123/15.

12. Під час подальшого розгляду справи №903/123/15 на стадії розпорядження майном ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" місцевим господарським судом встановлено, що на засіданні комітету кредиторів ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" від 06.07.2018 прийнято рішення звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Судом встановлено, що зазначене рішення комітету кредиторів ґрунтувалось на даних листа Мінагрополітики України від 29.05.2015, згідно з якими ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" включено до проекту Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" у новій редакції, який схвалений Кабінетом Міністрів України та внесений на розгляд Верховної Ради України, як об`єкт права державної власності, що має загальнодержавне значення за критеріями, встановленими частиною 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", однак закон прийнятий не був.

12.1. Місцевим судом встановлено, що ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" зареєстроване за юридичною адресою: Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 4, . Відповідно до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", майновий комплекс ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, однак, у зазначеному переліку вказано інші дані щодо місцезнаходження та коду ЄДРПОУ підприємства-боржника - 263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, .

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за кодом 00951439 зареєстроване Відкрите акціонерне товариство "Луцький комбінат хлібопродуктів №1" (місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53), у графі "дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення" зазначено: дата запису 02.04.2008, стан суб`єкта - припинено.

Суд першої інстанції зазначив, що розбіжності у найменуванні підприємства-боржника згідно з його статутними документами та у найменуванні підприємства, що міститься в Законі України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", не спростовують факту перебування майнового комплексу боржника в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягає приватизації, про що зроблено висновок Вищого господарського суду України у постанові від 20.08.2013 у справі №1/102-Б, оскільки майновий комплекс передавався в підпорядкування ДАК "Хліб України", що мало наслідком зміну ідентифікаційного коду ЄДРПОУ боржника, часткову зміну назви з ВАТ "Луцький комбінат хлібопродуктів №1" на ВАТ "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" та зміну адреси державної реєстрації юридичної особи в ході подальшого ведення господарської діяльності ( том 14, а.с. 239-242).

12.2. Місцевим судом встановлено, що Мінагрополітики України у поясненнях №31-4/1529 від 16.10.2018 та його представником у судовому засіданні 07.11.2018 зазначено, що ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" є державним комерційним підприємством та відповідно до Закону України "Про управління об`єктами державної власності" належить до сфери управління Мінагрополітики України із 100% часткою державного майна у статутному капіталі підприємства-боржника. Майновий комплекс ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", однак, в переліку зазначено адресою ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" - 263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53 та , що належали ВАТ "Луцький комбінат хлібопродуктів №1", яке ліквідовано як юридичну особу.

12.3. Судом першої інстанції встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015 ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" включено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, що в силу частини 2 статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" забороняє приватизацію підприємства-боржника.

13. Приймаючи рішення (ухвалу) про закриття провадження у справі №903/123/15, суд першої інстанції, керуючись приписами частини 3 статті 214 Господарського кодексу України (далі - ГК України), частини 1 статті 7, пункту 12 частини 1 статті 83, частини 4 статті 96 Закону про банкрутство, статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", виходив з того, що за час провадження у даній справі на стадії розпорядження майном впродовж більше трьох років відновлення платоспроможності боржника за допомогою існуючого механізму банкрутства не відбулося, вимоги кредиторів не задоволені, кредиторами та боржником не було укладено мирової угоди, боржника - майновий комплекс ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" не виключено у встановленому порядку з переліків об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, та що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, що в цілому унеможливлює введення щодо державного підприємства-боржника таких судових процедур банкрутства як санація та ліквідація. Відтак, подальше безпідставне затягування процедури банкрутства на стадії розпорядження майном призведе лише до порушення прав як боржника, так і кредиторів та завдання їм додаткових витрат, зокрема, щодо оплати послуг арбітражного керуючого, а внаслідок дії мораторію на задоволення вимог кредиторів останні позбавлені можливості отримати задоволення своїх грошових вимог.

Отже, місцевий суд, врахувавши, що чинним законодавством не передбачено права суду з власної ініціативи переходити до наступних процедур банкрутства або зобов`язувати сторони укладати мирову угоду, а за понад три роки знаходження державного підприємства-боржника в процедурі розпорядження майном жодних рішень комітетом кредиторів або засновниками підприємства на укладення мирової угоди прийнято не було, дійшов висновку, що подальше здійснення процедури банкрутства боржника на стадії розпорядження майном за відсутності реальної можливості переходу до наступних процедур банкрутства є недоцільним, у зв`язку з чим закрив провадження у справі №903/123/15 про банкрутство ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2", яке було порушене ухвалою місцевого суду від 10.03.2015 за заявою Сільськогосподарського приватного підприємства "Рать".

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

14. 05.02.2019 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного агентства резерву України залишено без задоволення, рішення (ухвалу) Господарського суду Волинської області від 07.11.2018 у справі №903/123/15 залишено без змін.

15. Переглянувши справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду про закриття провадження у справі №903/123/15 про банкрутство ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" на стадії розпорядження майном, та не знайшов правових підстав для скасування прийнятої ним ухвали від 07.11.2018.

15.1. Апеляційним судом встановлено, що за доводами апеляційної скарги Держрезерву України судом першої інстанції в порушення приписів статей 7, 13 ГПК України в редакції з 15.12.2017 зроблено висновок про те, що боржник перебуває в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, лише з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 20.08.2013 у справі №1/102-Б (7/109-Б), однак, зазначене судове рішення не є преюдиційним.

15.2. Суд апеляційної інстанції встановив, що скаржник доводить те, що ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, ) та ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 4, ) відрізняються за ідентифікуючими ознаками (найменуванням, місцезнаходженням та кодом ЄДРПОУ); при цьому, місцевим судом не встановлено обставин реорганізації ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, ), а також включення ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 4, ) до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, що свідчить про можливість застосування до державного підприємства-боржника всіх судових процедур банкрутства, передбачених Законом про банкрутство.

16. Доводи Держрезерву України про непідтвердження факту включення ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (Волинська область, Луцький район, село Рованці, вулиця Промислова, 4, ) до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, з посиланням на обставини перебування у зазначеному переліку ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2", зареєстрованого за іншою адресою місцезнаходження та з іншим кодом ЄДРПОУ (263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, ), суд апеляційної інстанції спростував, зазначивши про те, що розбіжності у найменуванні підприємства-боржника згідно з його статутними документами та з найменуванням підприємства, що міститься у Законі України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", не спростовують факту перебування державного підприємства-боржника в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Апеляційним судом встановлено обставини включення ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015, що в силу приписів частини 2 статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" забороняє його приватизацію, а, відтак, унеможливлює застосування щодо ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" таких судових процедур банкрутства як санація та ліквідація.

17. Апеляційний суд, зважаючи на те, що процедура розпорядження майном ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" триває вже більше трьох років, відсутнє реальне волевиявлення учасників справи на досягнення компромісу та укладення мирової угоди у даній справі, врахувавши, що при здійсненні провадження у справі про банкрутство діючий у справі мораторій упродовж значного періоду часу (понад три роки) забороняє задоволення вимог кредиторів боржника, а безпідставне затягування процедури банкрутства на стадії розпорядження майном призводить до порушення прав боржника, кредиторів та завдає додаткових витрат у даній справі, погодився з висновком місцевого суду про те, що подальше здійснення процедури банкрутства на стадії розпорядження майном за відсутності реальної можливості переходу до наступних процедур банкрутства (санації, ліквідації) призведе до порушення прав як боржника, так і кредиторів та завдання їм додаткових витрат, в тому числі з оплати послуг арбітражного керуючого.

18. Апеляційний суд прийняв до уваги позицію власника майна боржника Мінагрополітики України, яке не вбачало перспективи продовження процедури банкрутства, реальних шляхів укладення мирової угоди та погашення кредиторської заборгованості, та з огляду на встановлені обставини тривалого (понад три роки) здійснення процедури розпорядження майном ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" за відсутності реальної можливості переходу до інших судових процедур банкрутства (санації, ліквідації), зважаючи на включення державного підприємства-боржника до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду про закриття провадження у справі №903/123/15 на стадії розпорядження майном боржника на підставі пункту 12 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство та пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (Держрезерв України, кредитор у справі)

19. Скаржник доводив, що апеляційний суд при прийнятті оскаржуваної постанови від 05.02.2019 у справі №903/123/15 в порушення вимог статей 86, 209, 210 ГПК України ухилився від обов`язку щодо встановлення фактичних обставин справи при апеляційному перегляді ухвали суду першої інстанції від 07.11.2018 про закриття провадження у даній справі, так як зіслався на висновки Вищого господарського суду України у постанові від 20.08.2013 у справі №1/102-Б (7/109-Б), які не є преюдиційними при розгляді справи №903/123/15, оскільки зазначене судове рішення прийнято за іншого суб`єктного складу учасників справи №1/102-Б (7/109-Б). Скаржник зауважив, що боржник у справі №903/123/15 - ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (45650, Волинська область, Луцький район, село Рованці вулиця Промислова, 4, ) є відмінним від боржника у справі №1/102-Б (7/109-Б) - Волинського обласного дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" та ліквідованого ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, ). Отже, за твердженням скаржника, боржник у справі №903/123/15 не є правонаступником зазначених підприємств, а є окремою юридичною особою, наділеною власною правосуб`єктністю, що підтверджується наданим Держрезервом України витягом з ЄДРЮОФОПГФ щодо державного підприємства-боржника.

20. Скаржник, з посиланням на приписи частини 4 статті 89, частини 1 статті 90, статті 93 ЦК України та пункту 10 частини 2 статті 9, частин 4, 5 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", зазначив, що ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, ) та ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (45650, Волинська область, Луцький район, село Рованці вулиця Промислова, 4, ) відрізняються за ідентифікуючими ознаками (найменування, місцезнаходження та код ЄДРПОУ), тому висновки апеляційного суду про включення підприємства-боржника - ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (45650, Волинська область, Луцький район, село Рованці вулиця Промислова, 4, ) до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, за умов перебування у такому переліку юридичної особи з відмінним кодом ЄДРПОУ та місцезнаходженням - ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, ), є помилковими.

Доводи інших учасників справи

21. Мінагрополітики України у відзиві на касаційну скаргу заперечувало доводи скаржника про відсутність підстав для закриття провадження у справі №903/123/15 та погодилося з висновками місцевого та апеляційного судів про недоцільність подальшого здійснення провадження у справі про банкрутство ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" на стадії розпорядження майном за відсутності реальної можливості укладення мирової угоди та незастосування до боржника таких судових процедур банкрутства як санація та ліквідація, зважаючи на включення майнового комплексу державного підприємства-боржника до переліку об`єктів права держаної власності, які не підлягають приватизації, та до переліку об`єктів державної власності, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави; аргументувало що зміна коду ЄДРПОУ мала місце внаслідок декількох передач майнового комплексу боржника у підпорядкування різним державним суб`єктам господарювання (ДАК «Хліб України» та ліквідацією одного з них, що мало наслідком надання нового коду ЄДРПОУ юридичній особі - ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" при його державній реєстрації як юридичної особи, що передана в підпорядкування Міністерства аграрної політики та продовольства України.

22. У відзиві Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на касаційну скаргу зазначено, що відповідно до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" до зазначеного переліку включено ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" (263021, місто Луцьк, вулиця Івана Франка, 53, ), при цьому, за даними ЄДРЮОФОПГФ зазначений код ЄДРПОУ та адреса місцезнаходження належать іншій юридичній особі - ВАТ "Луцький комбінат хлібопродуктів №1", яке 04.04.2008 було припинено на підставі судового рішення у зв`язку з його банкрутством у справі №7/94-Б.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

23. Господарський кодекс України

Частина 3 статті 214 - процедури щодо неплатоспроможних боржників, передбачені цим Кодексом, не застосовуються до казенних підприємств. До державних підприємств, які відповідно до закону не підлягають приватизації, вказані процедури застосовуються в частині санації чи ліквідації лише після виключення їх у встановленому порядку з переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

24. Закон України "Про приватизацію державного майна" в редакції Закону України №1170-VII від 27.03.2014, чинній на дату порушення щодо ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" справи про банкрутство ухвалою місцевого суду від 10.03.2015

Частина 2 статті 5 - приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. Загальнодержавне значення мають, зокрема, об`єкти та майно, які забезпечують виконання державою своїх функцій, забезпечують обороноздатність держави, її економічну незалежність, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України:

25. Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" в редакції Закону України №2269-VIII від 18.01.2018, чинній з 07.03.2018

Частина 1 статті 4 - до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

Частина 2 статті 4 - крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України.

26. Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" в редакції Закону України №2581-VIII від 02.10.2018, чинній з 04.11.2018

Додаток 1 до Закону - "00951439 Луцький комбінат хлібопродуктів №2, 263021, м. Луцьк, вул. Івана Франка, 53"

27. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Частина 1 статті 7 - відповідно до цього Закону щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Частина 1 статті 83 - господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо:

1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника;

4) затверджений звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом;

5) затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом;

6) затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом;

7) боржник виконав усі зобов`язання перед кредиторами;

8) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про його банкрутство не висунуто вимог;

9) згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України;

11) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

12) в інших випадках, передбачених законом.

Частина 4 статті 96 - положення цього Закону застосовуються до юридичних осіб-підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, в частині санації чи ліквідації після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об`єктів.

28. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 231 - господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (пункт 1 частини 1 цієї статті).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

29. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень статті 83 Закону про банкрутство та статей 2, 7, 13, 75, 86, 209, 210, 231 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

30. Аналіз положень частини 1 статті 7 Закону про банкрутство дозволяє дійти висновку про те, що до суб`єкта господарювання-боржника, щодо якого здійснюється провадження у справі про банкрутство, застосовуються такі судові процедури банкрутства як розпорядження майном боржника, мирова угода, санація (відновлення платоспроможності) боржника, ліквідація банкрута.

Разом з тим, приписами частини 4 статті 96 Закону про банкрутство встановлено обмеження щодо можливості застосування до юридичних осіб-підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, положень цього Закону в частині санації та ліквідації. До таких суб`єктів господарювання можуть бути застосовані виключно процедури розпорядження майном та мирова угода. При цьому, застосування таких судових процедур банкрутства як санація та ліквідація є можливим лише після виключення юридичної особи-боржника у встановленому порядку з переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

31. За змістом частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" в редакції Закону України №1170-VII від 27.03.2014, чинній на дату порушення щодо ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" справи про банкрутство ухвалою суду від 10.03.2015, вбачається, що законодавцем встановлено обмеження щодо приватизації об`єктів, що мають загальнодержавне значення, зокрема, об`єктів та майна, які забезпечують виконання державою своїх функцій, забезпечують обороноздатність держави, її економічну незалежність, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України.

Аналогічна правова норма передбачена приписами частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" в редакції Закону України №2269-VIII від 18.01.2018, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень місцевого (07.11.2018) та апеляційного (05.02.2019) судів.

32. Судами встановлено, що за змістом пунктів 1.1., 3.1., 3.2.8. Статуту ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2", затвердженого наказом Мініагрополітики України №37 від 23.01.2014, вбачається, що ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" засновано на державній власності та входить до сфери управління Мініагрополітики України та є йому підзвітним. Підприємство утворено з метою здійснення господарської діяльності для одержання прибутку, максимізації добробуту населення країни. Предметом діяльності товариства є, зокрема, забезпечення інтересів Волинської області щодо закупівлі за дорученням центральних органів виконавчої влади та обласної державної адміністрації продовольчого і фуражного зерна для забезпечення виробництва борошна, крупів, хлібобулочних і макаронних виробів, комбікормів та інших харчових і кормових продуктів (том 1, а.с. 117-123).

За змістом постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" №83 від 04.03.2015 вбачається, що серед підприємств, що забезпечують розміщення і зберігання матеріальних цінностей державного резерву, визначено - "00953065, Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів №2".

Отже, боржник - Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів №2, яке входить до сфери управління Мінагрополітики України, є підприємством, що має стратегічне значення для економіки держави, так як відповідно до його статутної діяльності здійснює забезпечення інтересів Волинської області щодо закупівлі зерна для забезпечення виробництва борошна, крупів, хлібобулочних та макаронних виробів, комбікормів та інших харчових і кормових продуктів.

Відтак, процедура банкрутства ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 здійснюється з урахуванням положень законодавства про приватизацію державного майна та приписів частини 4 статті 96 Закону про банкрутство, якими заборонено приватизацію підприємств, що мають загальнодержавне значення, зокрема, таких, які забезпечують економічну незалежність держави, та передбачено можливість застосування щодо зазначених суб`єктів господарювання процедур санації та ліквідації лише після їх виключення з переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та з переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

33. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, провадження у справі №903/123/15 про банкрутство Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 () порушено ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.03.2015, цією ж ухвалою суду введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, строк якої неодноразово продовжувався місцевим господарським судом.

Отже, на дату проведення місцевим судом 07.11.2018 підсумкового засідання процедура розпорядження майном боржника ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 тривала більш як три роки і за цей час комітетом кредиторів та боржником не було укладено мирову угоди з поданням її на затвердження до господарського суду. Також, орган управління майном боржника - Мінагрополітики України не вбачало перспективи продовження процедури банкрутства, реальних шляхів укладення мирової угоди та погашення кредиторської заборгованості та зазначило про те, що державне підприємство-боржник перебуває в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та в переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, що виключає можливість застосування до нього таких судових процедур як санація та ліквідація.

34. Частиною 3 статті 214 ГК України передбачено, що до державних підприємств, які відповідно до закону не підлягають приватизації, процедури банкрутства застосовуються в частині санації чи ліквідації лише після виключення їх у встановленому порядку з переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

Отже, законодавець застосував заборону щодо здійснення подальшого провадження у справі про банкрутство в частині санації чи ліквідації, якщо державне підприємство-боржник не виключено з переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

35. Виходячи з аналізу положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами. Крім того, виходячи з аналізу приписів статті 5 ГПК України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.

Місцевий та апеляційний суди прийняли до уваги вчинення розпорядником майна боржника належних заходів у процедурі розпорядження майном, яка триває понад три роки, а саме щодо розгляду вимог усіх кредиторів, складення реєстру вимог кредиторів та подання його до суду на затвердження, організації проведення зборів кредиторів, на яких було утворено комітет кредиторів боржника, як орган колективного представництва інтересів кредиторів. Разом з тим, комітет кредиторів боржника та орган управління боржником не проявили упродовж тривалого періоду процедури розпорядження майном боржника здатності на досягнення компромісу та волевиявлення на укладення мирової угоди на стадії розпорядження майном.

Відтак, враховуючи баланс інтересів боржника та кредиторів, відсутність ефективних наслідків діяльності кредиторів та арбітражного керуючого протягом тривалого провадження у справі про банкрутство на стадії розпорядження майном (понад три роки), відсутність наслідків з укладення мирової угоди між кредиторами та боржником, прийнявши до уваги завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 12 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство та пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України, оскільки законодавцем заборонено введення подальших процедур банкрутства (санації та ліквідації) ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2, приватизація якого заборонена законом, а заходів до укладення мирової угоди, що мало б наслідком закриття провадження у справі, боржник та кредитори не вчинили.

36. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997 та є частиною національного законодавства, кожний має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке тривало у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Приймаючи до уваги, що провадження у справі про банкрутство ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 триває більш як три роки на стадії розпорядження майном, неукладення комітетом кредиторів та боржником мирової угоди в процедурі розпорядження майном у даній справі, а також те, що введений ухвалою місцевого суду від 10.03.2015 мораторій упродовж значного періоду в часі (більш як три роки) забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом та правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними за судовим рішенням, а саме згідно з ухвалою попереднього засідання місцевого суду від 26.05.2015, та не можуть задовольнятися упродовж більше трьох років через існуючий мораторій у справі про банкрутство, Верховний Суд вважає обґрунтованим та справедливим прийняття у справі рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, виходячи також з принципів судочинства, закладених у статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий принцип узгоджується з національним законодавством та відповідає приписам частини 1 статті 231 ГПК України, яка унеможливлює судове провадження в господарському судочинстві у випадках, прямо заборонених законом, що має місце у даній справі згідно з частиною 3 статті 214 ГК України.

37. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Верховний Суд вважає, що місцевий та апеляційний суди належно виконали свій обов`язок щодо дослідження доказів у справі та прийняли обґрунтовані судові рішення (ухвалу від 07.11.2018 та постанову від 05.02.2019) про закриття провадження у справі №903/123/15 про банкрутство ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2, виходячи із встановлених фактичних обставин включення державного підприємства-боржника до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015, як підприємства, що забезпечує розміщення і зберігання матеріальних цінностей державного резерву а, відтак, не підлягає приватизації в силу частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" та частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

38. Доводи Держрезерву України про відсутність боржника - ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 (45650, Волинська область, Луцький район, село Рованці вулиця Промислова, 4, ) в Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України №847-XIV від 07.07.1999, що свідчить про можливість переходу зі стадії розпорядження майном боржника до процедури його санації чи ліквідації, Верховний Суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки факт включення ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 () до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою КМУ №83 від 04.03.2015, зумовлює застосування до спірних правовідносин положень частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" та частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", якими заборонено приватизацію об`єктів загальнодержавного значення, зокрема, об`єктів та майна, які забезпечують виконання державою своїх функцій та забезпечують її економічну незалежність.

Отже, ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 (), яке засновано на державній власності та відповідно до його статутної діяльності здійснює забезпечення інтересів Волинської області щодо закупівлі зерна для виробничих потреб, не підлягає приватизації в силу закону, тому до зазначеного державного підприємства не можуть бути застосовані санація та ліквідація, а є можливим завершення процедури його банкрутства лише шляхом укладення мирової угоди.

39. Верховний Суд зазначає, що відсутність прямого обмеження строків на укладення мирової угоди в процедурі банкрутства не є підставою для порушення строку процедури розпорядження майном, яка застосовується до ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2 з 10.03.2015, що визначений частиною 1 статті 22 Закону про банкрутство у 115 календарних днів з можливістю його продовження ухвалою суду не більш ніж два місяці. Кредитори за наявності ознак прибутковості у підприємства та внаслідок скасування мораторію, що був введений у процедурі банкрутства, отримають можливість задовольнити власні вимоги в загальному порядку без здійснення провадження у справі про банкрутство, що спростовує доводи конкурсного кредитора Держрезерву України про порушення його майнових прав та інтересів закриттям провадження у даній справі.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

40. Доводи скаржника про безпідставне закриття місцевим та апеляційним судами провадження у даній справі про банкрутство на стадії розпорядження майном ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів №2, Суд вважає необґрунтованими з підстав, зазначених в пунктах 30-39 мотивувальної частини цієї постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

41. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови апеляційним судом, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення без змін постанови апеляційного суду.

В. Судові витрати

42. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного агентства резерву України залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №903/123/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк