Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" червня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/834/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

розглянувши подання начальника відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Август - Кий" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" (смт. Яблунець, Ємільчинський район, Житомирська область)

про стягнення 2646493,76грн,

за участю представників сторін:

державний виконавець: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.11.2018 у справі №906/834/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Август - Кий": 2 314 200,00грн основного боргу, 332 293,76грн пені, 39 697,41грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2018 залишено без змін.

27.02.2019 на примусове виконання рішення та постанови було видано наказ №906/834/18.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2019 заяву ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" про відкликання касаційних скарг на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 та на рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2018 в частині нарахування пені 332 293,76грн у справі №906/834/18 було задоволено. Касаційні скарги ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 та на рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2018 в частині нарахування пені 332 293,76грн у справі № 906/834/18 повернуто скаржнику.

11.06.2019 до Господарського суду Житомирської області надійшло подання начальника відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа керівника ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. НОМЕР_1 ) паспорти громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 23.02.2017 року, та FB843946 від 02.10.2015 року - до виконання зобов`язань, покладених на ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою суду від 11.06.2019 для розгляду подання начальника відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у керівника боржника - ОСОБА_1 ., призначено судове засідання на 12.06.2019 та зобов`язано старшого державного виконавця надати для огляду матеріали виконавчого провадження з виконання судового наказу у справі №906/834/18, про що було повідомлено орган ДВС телефонограмою.

Ємільчинським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області вимоги ухвали суду від 11.06.2019 не виконано.

Старший державний виконавець Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області в судове засідання не з`явився. В листі №5145 старший державний виконавець просив розгляд подання проводити без його участі.

В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України старший державний виконавець зазначає, що боржником не виконано рішення суду. Вказує, що під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Зазначає, що відповідно до наказу №1 від 16.10.2013 року наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство", ОСОБА_1 призначений директором вказаного підприємства. Повідомляє, що боржник має рахунки у фінансових установах, на які накладено арешт, і згідно з відповіді наданої Державною фіскальною службою коштів для погашення боргу на рахунках боржника немає.

Враховуючи викладене, старший державний виконавець вказує, що оскільки рішення до даного часу не виконано, а керівник боржника ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення, вказане призвело до необхідності вжиття відносно нього такого заходу.

Дослідивши матеріали подання начальника відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання, виходячи з такого.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").

За умовами пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як вбачається з доданих до подання державного виконавця документів, 20.03.2019 старшим державним виконавцем Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову ВП №58667270 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/834/18 від 27.02.2019, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно листа АТ "Акціонерний банк "РФДАБАНК" №214/10-1-165 від 04.04.2019, АТ "РФДАБАНК" повідомило Ємільчинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, що постанова про арешт коштів боржника від 25 березня 2019 ВП №58667270 на суму 2954960,28грн ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" () по рахунку № НОМЕР_3 у гривні, євро, доларах США, прийнята до виконання в АТ "АБ "РФДАБАНК" 03.04.2019 та оприбуткована на відповідний позабалансовий рахунок. Також у вказаному листі зазначено, що вихідний залишок коштів по рахунку №2346 на 03.04.2019 складає: у гривні - 212,37 гривень; у євро - 0,00 євро; у доларах США - 0,00 доларів США.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Водночас, п.14 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В своєму поданні старший державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження керівнику боржника ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" - Буйденко Євгену Валентиновичу у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у разі ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Однак, доказів, які б свідчили про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду у справі №906/834/18, до матеріалів справи старшим державним виконавцем не надано. Сама відсутність майна у боржника та грошових коштів для погашення існуючої заборгованості не є доказом ухилення боржника від виконання рішення суду та від своїх зобов`язань за судовим рішенням.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець не надав доказів того, що ним вичерпано всі заходи, передбачені ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання виконавчого документа або всі вони виявилися безрезультатними. Також не надано доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Крім того, суд зазначає, що старший державний виконавець не надав суду доказів повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій в межах провадження, як і жодних доказів виклику боржника до органу ДВС.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Право на свободу пересування віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК України, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що старшим державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про умисне ухилення боржника від виконання рішення господарського суду, відтак підстави для задоволення подання начальника відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа керівника боржника ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" - Буйденка Євгена Валентиновича - відсутні.

Керуючись ст. ст. 18, 73, 74, 234, 326, 337 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 5, 18, 19, 26 Закону України "Про виконавче провадження", господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби та старшого державного виконавця Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа керівника боржника ТОВ "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" - ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 12.06.2019

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.),

4- начальнику відділу державної виконавчої служби Ємільчинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області (рек. з пов.).