ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Справа № 902/925/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

позивача: : Бойко Д.В.

відповідача 1: Чугаєнко К.Є.

відповідач 2: не з`явився

третьої особи ОСОБА_1: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.17р. ухваленого суддею Нешик О.С.

( повне рішення складено 28 грудня 2017 р.) у справі № 902/925/17

за позовом приватного підприємства "Валентина", м.Бершадь Бершадського району Вінницької області

до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, м.Вінниця

до товариства з обмеженою діяльністю "Земун Поле плюс", с.Джулинка Бершадського району Вінницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

про скасування наказів

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Валентина" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та до Товариства з обмеженою діяльністю "Земун Поле плюс" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14 , ОСОБА_15, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 18.12.17 року позов задоволено частково. Визнано недійсними накази Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність" №№ 2-9806/15-17-СГ, 2- 9807/15-17-СГ, 2-9808/15-17-СГ, 2-9809/15-17-СГ, 2-9805/15-17-СГ, 2-9804/15- 17-СГ, 2-9803/15-17-СГ, 2-9810/15-17-СГ, 2-9811/15-17-СГ від 07.08.2017. В задоволенні позову в частині позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання недійсними наказів "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" №2-4997/15-17-СТ, №2-5000/15-17-СГ, №2-5002/15-П-СГ, №5005/15-17-СТ, №2-5007/15-17-СГ, №2-5009/15-17-СГ, №2-5011/15-17-СГ, № 5012/15-17-СГ, № 2-5014/15-1 7-СГ від 21.04.2017 - відмовлено. В задоволенні позову в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою діяльністю "Земун Поле плюс" відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що винесення 07.08.2017 року відповідачем 1 наказів про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність вказаним третім особам є передчасним, безпідставним та суперечить нормам чинного законодавства, оскільки, станом на 07.08.2017 не припинено право оренди, а відтак і право позивача як суборендаря користуватися земельною ділянкою в адміністративних межах Чернятської сільської ради за межами села Чернятка Бершадського району Вінницької області, загальною площею 18,3000 га.

Суд зазначив, що з позовної заяви та доданих до неї доказів не вбачається про пред`явлення позивачем будь-яких позовних вимог до відповідача 2 та про порушення останнім будь-яких прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, а тому, відмовив в задоволенні позову в частині позовних вимог до ТОВ "Земун Поле плюс".

Суд першої інстанції дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання недійсними наказів "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 21.04.2017, з огляду на те, що вказаними наказами не порушено прав позивача, оскільки вони містять дозвільні норми на виготовлення самої проектної документації без вказівок про передачу земельних ділянок у власність чи користування третім особам.

Оскаржуване рішення було прийнято за відсутності представника ОСОБА_1 При цьому, суд першої інстанції зазначив, що застосування такого способу повідомлення ОСОБА_1 , як третьої особи про дату, час та місце розгляду справи було зумовлено відсутністю у суду даних щодо адреси останньої, та відсутністю будь - яких інших ідентифікаційних ознак (таких як дата народження, ідентифікаційний код) для формування запиту судом до компетентних органів для встановлення місця реєстрації, проживання ОСОБА_1

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 18.12.17 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, якими надано земельні ділянки у власність фізичним особам, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичних осіб.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, надав належну оцінку всім доказам, оскаржуване рішення грунтується на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області підтримало вимоги апеляційної скарги, просило задовільнити її та скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.17 р. у справі № 902/925/17.

Відповідач стверджує, що право оренди ТОВ «Земун Поле Плюс» та право суборенди ПП «Валентина» припинені на підставі заяви ТОВ, посвідченої приватним нотаріусом № 786 від 21.03.17 р., а не на підставі оскаржуваних наказів Головного управління про затвердження документації із землеустроустрою та надання земельних ділянок у власність. А тому, скасування вказаних наказів не поновить прав позивача на земельну ділянку площею 18,3 га.

Відповідач зазначає, що з 01.01.13 р. територіальні органи Держгеокадастру не здійснюють державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки, тому Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не може відповідати за правильність та підстави проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Наголошує на тому, що право суборундаря на користування земельною ділянкою залежить від наявності права оренди земельної ділянки у орендаря. Укладаючи договір суборенди, сторони не обмежили орендаря в наданні дозволу на відчуження земельної ділянки чи припинення договору оренди.

Оскаржувані позивачем накази Головного управління не були підставою для проведення реєстрації припинення іншого речового права (оренда, суборенда), вони не впливають та жодним чином не можуть вплинути на права позивача.

В судове засідання представники третіх осіб та відповідача 2 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін, оскільки останні не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в апеляційну скаргу слід задовільнити, оскаржуване рішення скасувати та закрити провадження у даній справі, виходячи з наступного.

26.09.2012 року між ТОВ "Земун Поле плюс" (Орендар) та Бершадською районною державною адміністрацією (Орендодавець) укладений договір №134/1 оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 18.30 га на території Чернятської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського Виробництва) строком на 17 років, який зареєстрований відділом Держкомзему у Бершадському районі 07.11.2012 за № 10177.

Між ТОВ "Земун Поле плюс" (Орендодавець) та ПП "Валентина" (Суборендар) 20.02.2013 року укладений договір №134/1 (С) суборенди земельної ділянки "кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 18,30 га, на території Чернятської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований реєстраційною службою Бершадського районного управління юстиції Вінницької області 13.08.2014 за № 15124708, строк дії до 26.09.2029 з правом пролонгації) (надалі - Договір суборенди), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2015 індексний номер - 45889651.

21.03.2017 ТОВ "Земун Поле плюс" оформило заяву у приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Животовської Н.Г. (зареєстрована в реєстрі за № 726), згідно якої надало свою згоду на вилучення земельної ділянки із земель державної власності в адміністративних межах Чернятської сільської ради за межами села Чернятка Бершадського району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 18,3000 га, що перебуває в оренді ТОВ "Земун Поле плюс" на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 26.09.2012 між Бершадською районною державною адміністрацією та ТОВ "Земун Поле плюс".

Згідно вказаної заяви ТОВ "Земун Поле плюс" просило припинити право користування частиною земельної ділянки загальною площею 18,3000 га. (кадастровий номер НОМЕР_1 ) з подальшою передачею третім особам - ОСОБА_2 , ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

21.04.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято накази №2-4997/15-17-СТ, №2-5000/15-17-СГ, №2-5002/15-П-СГ, №5005/15-17-СТ, №2-5007/15-17-СГ, №2-5009/15-17-СГ, №2-5011/15-17-СГ, №5012/15-17-СГ, №2-5014/15-17-СГ від 21.04.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою 9-ти земельних ділянок, площею по 2 га за рахунок земельної ділянки загальною площею 18,3000 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) за вказаними особами.

07 серпня 2017 року Головним управлінням видано накази №2-9806/15-17-СГ, 2- 9807/15-17-СГ, 2-9808/15-17-СГ, 2-9809/15-17-СГ, 2-9805/15-17-СГ, 2-9804/15- 17-СГ, 2-9803/15-17-СГ, 2-9810/15-17-СГ, 2-9811/15-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність вказаним третім особам.

На підставі зазначених наказів Головного управління Держтеокадастру у Вінницькі області, державний реєстратор Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької області, 14.08.2017 припинив право оренди земельної ділянки за ТОВ "Земун Поле плюс", припинив право суборенди земельної ділянки за ПП "Валентина" та здійснив подальшу державну реєстрацію права власності 9-ти земельних ділянок, площею по 2 га. які відповідно були розділені за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 18.3000 га за третіми особами (рішення державної реєстратора №36613001 від 15.08.2017, №36613419 від 15.08.2017, №36620443 від 15.08.2017, №36620751 від 15.08.2017, №36620249 від 15.08.2017, №36618893 від 15.08.2017, №36615721 від 15.08.2017, №36618159 від 15.08.2017, №36616707 в 15.08.2017, №36615140 від 15.08.2017, №36616290 від 15.08.2017 за фізичними особами, які є третіми особами у даній справі.

Як вбачається з довідок з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2017 (№ 97709146, №97720063, №97715917, №97723908, 97721237, 97718704, № 97717039, № 97722744, №97723356) ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були продані ОСОБА_1 земельні ділянки (кадастрові номери № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12) площею по 2 га, які відповідно були розділені за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 18.3000 га., згідно договорів купівлі-продажу №181, №184, №187, №190, №193, №196, №199, №202, №205 від 14.09.2017.

Право власності на земельні ділянки відповідно зазначених договорів-купівлі продажу було зареєстровано за ОСОБА_1 приватним нотаріусом Охендовською Катериною Вячеславівною згідно рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37081190, 37081644, 37081817, 37081743, 37081776, 37081697, 37081857, 37081931, 37081572.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність" №№ 2-9806/15-17-СГ, 2- 9807/15-17-СГ, 2-9808/15-17-СГ, 2-9809/15-17-СГ, 2-9805/15-17-СГ, 2-9804/15- 17-СГ, 2-9803/15-17-СГ, 2-9810/15-17-СГ, 2-9811/15-17-СГ від 07.08.2017 та наказів "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" №2-4997/15-17-СТ, №2-5000/15-17-СГ, №2-5002/15-П-СГ, №5005/15-17-СТ, №2-5007/15-17-СГ, №2-5009/15-17-СГ, №2-5011/15-17-СГ, № 5012/15-17-СГ, № 2-5014/15-1 7-СГ від 21.04.2017р.

Питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі вимогам ГПК України у редакції, чинній на момент звернення з цим позовом та розгляду справи місцевим господарським судом.

Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (абзац перший частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (у згаданій редакції)).

Підвідомчість господарських справ установлена статтею 12 Господарського процесуального кодексу (в редауції, що діяла до 15.12.17), за змістом пунктів 1, 6 частини першої якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, і справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній на час розгляду справи Господарським судом Вінницької області та станом на час розгляду апеляційної скарги Північно-західним апеляційним господарським судом, також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 6, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом), положення якої кореспондуються із частиною першою статті 19 цього Кодексу в редакції, чинній на час розгляду даної справи господарським судом, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною нормою та статтями 118, 122 Земельного кодексу України.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовну вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

За змістом статей 1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

З огляду на те, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність фізичним особам та затверджено документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність фізичним особам, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цих фізичних осіб.

При цьому, ті обставини, що власники спірних земельних ділянок (фізичні особи) не були зазначені позивачем під час подання позову як відповідачі, не можуть бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків таких фізичних осіб.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої палати Верховного суду від 16.05.18 у справі № 911/4111/16, застосування яких, в силу вимог ГПК України, є обов`язковими для господарських судів.

Заперечення позивача, що постанова ВП ВС ухвалена 16.05.18, тобто після винесення рішення у справі, не вважається колегію належним аргументом для спростування вимог апеляційної скарги, оскільки суб`єктний сторін спірних правовідносин вказує на те, що ними є фізичні особи, на права яких впливає рішення у даній справі, що в силу вимог процесуального законодавства унеможливлює її розгляд в порядку господарського судочинства.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства.

За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення і закриття провадження в цій справі.

Статтею 278 ГПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення - скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 226, 231, 269, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року у справі№902/925/17 задовільнити.

Рішення господарського суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року у справі №902/925/17 скасувати.

Провадження у справі № 902/925/17 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/925/17 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "18" червня 2019 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.