ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.06.2019 справа № 908/1382/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

до боржника фізичної особи-підприємця Терещенко Світлани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в розмірі 16893,01 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ФОП Терещенко С .А. 14269,54 грн. заборгованості за договором № 100587 купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді від 01.06.2008, 384,62 грн. пені, 1721,00 грн. інфляційних втрат та 517,85 грн. 3% річних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2019 заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Носівець В.В.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 147-149 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із ст. 150 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В заяві про видачу судового наказу зазначено невірну адресу боржника. При перевірці відомостей, зазначених у заяві щодо реквізитів боржника, судом встановлено, що місцезнаходженням ФОП Терещенко С .А. є: АДРЕСА_1 , а не: АДРЕСА_1, як то зазначив заявник.

Таким чином, при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу заявником не дотримано вимоги п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, оскільки заява містить неналежні відомості місцезнаходження боржника у справі.

Також суд відзначає, що для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

На підтвердження вимоги про стягнення грошової заборгованості з боржника за період з січня 2017 року по березень 2019 року заявник посилається на невиконання ФОП Терещенко С .А. зобов`язань за договором № 100587 купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді від 01.06.2008. До матеріалів заяви надано копію вказаного договору, акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки, та відповідні розрахунки заявлених до стягнення сум.

При цьому, акти приймання-передачі теплової енергії за наведений період з боку Споживача не підписані, в актах зазначено, що Споживач від підпису відмовився. Отже, зазначені заявником обставини щодо прийняття Споживачем послуг належної якості без зауважень не підтверджено документально. Сам по собі наданий розрахунок основного боргу, без доказів на його обґрунтування не є належним доказом на підтвердження виникнення заявленої до стягнення заборгованості.

Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт виникнення заборгованості, настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що надані заявником акти приймання-передачі теплової енергії не підтверджують факт наявності заборгованості у визначеній заявником сумі, оскільки зазначені акти не є узгодженими Споживачем.

Щодо вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначені вимоги не розглядає з огляду на недоведеність порушення основного зобов`язання за договором.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає відповідний наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з ФОП Терещенко С.А. 16893,01 грн. заборгованості на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ч. 1 ст. 148, п.п. 1, 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ідентифікаційний код 32121458) у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Терещенко Світлани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) грошової заборгованості у розмірі 16893,01 грн.

Копію даної ухвали направити заявнику та боржнику.

Додаток до копії ухвали на адресу заявника: оригінал платіжного доручення № 20221 від 03.05.2019 про сплату 192,10 грн. судового збору, копія заяви стягувача про видачу судового наказу із доданими до неї документами, наданої для направлення боржнику в порядку, передбаченому ст. 156 ГПК України (на 56 аркушах).

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 10.06.2019

Суддя В.В. Носівець