ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. Справа№ 910/4491/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача Олійник Л.А.,

від відповідача Глазовий О.П.,

розглядає апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2019

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі №910/4491/19 (суддя Головіна К.І.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс"

про стягнення 10 165 000, 00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" про стягнення 10 165 000, 00 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач в порушення умов кредитного договору № 11/18 від 24.01.2018 року не повернув надані у кредит грошові кошти та відсотки за користування ними. Право на отримання вказаних коштів позивач набув на підставі договору відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 року, укладеного із Акціонерним товариством "Банк Січ".

Після відкриття провадження у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з завою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на все належне боржнику - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно у межах суми ціни позову;

- заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав, у тому числі передачу/отримання в оренду, найм, заставу, іпотеку, рухомого та нерухомого майна, що належить ТОВ "Буйфіш Холдінгс";

- заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти усі реєстраційні дії щодо відчуження, передачі в оренду, найм, заставу, іпотеку, а також будь-які інші дії із об`єктами рухомого та нерухомого майна, що належить ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності;

- заборонити ОСОБА_3, ТОВ "Імідж Фінанс Груп" та/або іншим фізичним та юридичним особам вчиняти дії щодо розпорядження їх частками учасника у статутному капіталі ТОВ "Буйфіш Холдінгс";

- заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації (державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін відомостей про ТОВ "Буйфіш Холдінгс", які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що боржником вчиняються дії, що свідчать про ухилення відповідача від виконання умов договору та відчуження майна, на яке може бути звернуто стягнення у майбутньому, у зв`язку із чим невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та позбавити позивача ефективного захисту його порушених прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Діалог Плюс" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно в межах суми позову - 10 165 000, 00 грн.

Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження, передачі в оренду, найм, заставу, іпотеку, а також будь-які інші дії із об`єктами рухомого та нерухомого майна, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс".

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що такі заходи забезпечення позову - шляхом накладення арешту на належне ТОВ "Буйфіш Холдінгс" рухоме та нерухоме майно у межах суми позову, а також заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії стосовно цього майна, не перешкоджає господарській діяльності ТОВ "Буйфіш Холдінгс" та не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №910/4491/19 та відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що кредитний договір №11/18 було забезпечено іпотекою, згідно договору з ПрАТ «Енергополь-Україна» від 24.01.2019 року, що підтверджується договором відступлення прав за іпотечним договором від 28.02.2019 року, тому на думку відповідача позивач мав всі юридичні підстави звернути стягнення на предмет іпотеки, а замість цього намагається стягнути з відповідача всі і одразу кошти.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №910/4491/19 та призначено розгляд справи на 13.06.2019 року.

В судовому засіданні 13.06.2019 року представники позивача та відповідача надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ч.ч.1, 4 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову (аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 12.09.2018 у справі №910/7912/18, від 21.09.2019 у справі №902/483/18, від 08.10.2018 у справі №913/257/18 та від 10.01.2019 у справі №910/11906/18).

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору у даній справі є стягнення з ТОВ "Буйфіш Холдінгс" кредитної заборгованості за договором № 11/18 від 24.01.2018 року у сумі 10 165 000,00 грн., право вимоги на яке ТОВ "КУА "Діалог Плюс" набуло на підставі договору відступлення права вимоги № 63/19 від 28.02.2019 року.

Відповідно до п.4.2.3 та 4.2.4. кредитного договору кредитор має право припинити надання кредиту та вимагати дострокового повернення кредиту у випадках визначених договором, зокрема у випадку погіршення або невідповідності фінансового стану позичальника вимогам банку, або наявності певних обставин, які явно свідчать про те, що надані позичальникові кошти, своєчасно не будуть повернути; також кредитор має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, та/або суму неустойки, передбачених цим договором, у разі якщо інша ніж обтяжував особа набула права стягнення на предмет застави за договором про забезпечення та ін.

Також позивач в заяві про забезпечення позову зазначає, що листом від 01.03.2019 року №189/11 ТОВ «Буйфіш Холдінгс» було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги від АКБ «Січ» до ТОВ «КУА «Діалог Плюс» за договорами №63/19 від 28.02.2019 року та №64/19 від 28.02.2019 року та про виникнення обов`язку щодо виконання зобов`язань з погашення заборгованості на користь нового кредитора з дня отримання повідомлення. Крім того, у зазначеному листі були повідомлені банківські реквізити нового кредитора, на які починаючи з дна отримання повідомлення ТОВ «Буйфіш Холдінгс» повинно було здійснювати платежі, визначені кредитним договором №11/18 від 24.01.2018 року.

Отже, як зазначає позивач, станом на 19.03.2019 року та станом на дату звернення з заявою про забезпечення позову на банківський рахунок ТОВ «КУА «Діалог Плюс» коштів на виконання умов договору та вимоги №165/11 від 26.02.2019 року не надходило.

Доказів на спростування зазначеного вище на момент винесення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції відповідачем надано не було.

Оцінюючи обґрунтованість та законність ухвали Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №910/4491/19, колегія суддів вважає, що позивач належним чином обґрунтував, у тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття заходів забезпечення позову спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких заявник мав намір звернутися до суду.

Місцевий господарський суд в своїй ухвалі зазначив про те, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на належне ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно а також заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії стосовно цього майна є обґрунтованими і адекватними вимогам заявника у межах позову.

Колегія суддів зазначає, що позивачем було долучено до заяви про забезпечення позову копії витягів з Єдиного державного реєстру судових рішень та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкти нерухомого з яких вбачається, що стосовно майна ТОВ "Буйфіш Холдінгс", яке може бути використано для погашення перед позивачем кредитної заборгованості, існує ймовірність його відчуження за іншими боргами ТОВ "Буйфіш Холдінгс", про що свідчать зареєстровані під час виконавчих дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження та заборони стосовно майна боржника, зокрема, арешт усього нерухомого майна відповідача, накладений постановою приватного виконавця Білан С.В. у межах суми заборгованості 4 718 860,00 грн., а також наявність інших боргових зобов`язань ТОВ "Буйфіш Холдінгс" перед третіми особами, розгляд яких здійснювався або здійснюється у судовому порядку, зокрема, у господарському суді міста Києва - справа № 910/1922/19 за позовом ПрАТ "Енергополь-Україна" до ТОВ "Буйфіш Холдінгс" про стягнення заборгованості у сумі 4 736 313,32 грн.; у Печерському районному суді міста Києва - справа № 757/15340/18-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Буйфіш Холдінгс" про стягнення грошових коштів у сумі 3 519 449,78 грн.; у адміністративному суді - справа № 826/932/17 щодо порушення ТОВ "Буйфіш Холдінгс" норм містобудівної діяльності про стягнення штрафних санкцій у сумі 28 800,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного прав. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що станом на 24.04.2019 року існує об`єктивна необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту саме на майно відповідача, зважаючи на адекватність даного заходу забезпечення позову по відношенню до заявлених позовних вимог, на забезпечення яких він вживається.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не вживав заходів досудового врегулювання спору не відносяться до предмету доказування у даній справі, оскільки судом вирішується виключно процесуальне питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення до подання позову, а не спір по суті. До того ж, ТОВ "Буйфіш Холдінгс" не заперечується факт не надходження грошових коштів на користь позивача.

Таким чином, наявні у справі матеріали свідчать про те, що у даному випадку в частині вимог щодо шляхом накладення арешту на належне ТОВ "Буйфіш Холдінгс" рухоме та нерухоме майно у межах суми позову, а також заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії стосовно цього майна скаржника забезпечено збалансованість інтересів сторін, наявний прямий зв`язок між обраним заявником наведеним заходом забезпечення позову і предметом позову, який пред`явлено заявником, а саме, обраний захід спроможний забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів заявника, натомість, у випадку його невжиття, відсутня змога запобігти можливим порушенням прав заявника.

Натомість, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що вимоги позивача про заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав, у тому числі передачу/отримання в оренду, найм, заставу, іпотеку належного ТОВ "Буйфіш Холдінгс" майна, є неконкретними (яким саме особам та які саме дії необхідно заборонити вчиняти із майном відповідача), тому задоволення таких вимог може вплинути на права та обов`язки інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, та призведе до втручання у звичайну господарську діяльність таких осіб.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборона ОСОБА_3 , ТОВ "Імідж Фінанс Груп" та/або іншим фізичним та юридичним особам вчиняти дії з розпорядження їх частками учасника у статутному капіталі ТОВ "Буйфіш Холдінгс", а також заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації (державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін відомостей про ТОВ "Буйфіш Холдінгс", які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, є заходами, які неспівмірними з предметом його позову, оскільки позивач просить застосувати заходи, що стосуються не стягнення грошових коштів, а корпоративних прав відповідача.

Тобто решта вимог заяви позивача не підлягає задоволенню, з огляду на невідповідність наведених заходів забезпечення позову вимогам, на забезпечення яких заявник просить вжити такі заходи забезпечення позову, а також, не врахування співвідношення права (інтересу), за захистом якого заявник звернувся до суду, та наслідків вжиття заходів таких заходів забезпечення позову, про що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано відповідачу вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284, ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №910/4491/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №910/4491/19 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 року у справі №910/4491/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.06.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Хрипун