УХВАЛА

м. Київ

12.06.2019Справа № 910/7515/19

Господарський суд міста Київ у складі судді Данилової М.В.., розглянувши без виклику представників сторін заяву б/н б/д «Про забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг Едженсі»

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 року До господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг Едженсі» надійшла позовна заява б/н б/д до відповідача-1 Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та відповідача-2 Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Іллічівського морського порту) про скасування розпорядження в.о. Голови ДП «АМПУ» Р. Вецканганса №14/10 від 03.04.2019 року «Щодо впорядкування надання послуг з користування автошляхами» та наказу начальника Адміністраціїї Іллічівського морського порту В.Е. Волошина №69 від 05.04.2019 року «Про внесення змін до наказу від 27.11.2018 №331 «Про затвердження вільних тарифів».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач 1 та Відповідач 2 порушили вимоги Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме допустили:

- встановлення таких умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку - п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ;

- застосування різних умов до рівнозначних угод з суб`єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об`єктивно виправданих на те причин - п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ;

- суттєве обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин - п. 6 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ;

- створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших суб`єктів господарювання - п. 7 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ.

Розпорядження в.о. Голови ДП «АМПУ» Р. Вецканганса №14/10 від 03.04.2019 року «Щодо впорядкування надання послуг з користування автошляхами» та наказу начальника Адміністраціїї Іллічівського морського порту В.Е. Волошина №69 від 05.04.2019 року «Про внесення змін до наказу від 27.11.2018 №331 «Про затвердження вільних тарифів» не були прийняті з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на які вони спрямовані ці рішення.

Разом з позовною заявою, позивачем також подано до суду заяву б/н б/д «Про забезпечення позову».

У поданій заяві про забезпечення позову заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, дії розпорядження в.о. Голови «ДП «АМПУ» Р. Вецкаганса від 03 квітня 2019р. № 14/10 «Щодо впорядкування надання послуг з користування автошляхами» та наказу начальника Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошина від 05 квітня 2019р. № 69 «Про внесення змін до наказу від 27.11.2018 № 331 «Про затвердження вільних тарифів»;

- зобов`язання Відповідачів, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, здійснювати розрахунок та стягнення плати за користування автошляхами на підставі наказу начальника Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошина від 27.11.2018р. № 331 «Про затвердження вільних тарифів».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг Едженсі» є одним з портових операторів морського порту «Чорноморськ». Починаючи з 2016р. Товариство виконує роботи з перевантаження зернових вантажів на території причалів № 3, 4, 5, 6 ІФ ДП «АМПУ» по так званому «прямому варіанту», тобто зі складських майданчиків, що знаходяться за межами території морського порту «Чорноморськ». При цьому, використовується технологічна схема «склад за територією порту - автомашина (самоскид) - мобільний стрічковий конвеєр - трюм». Здійснення діяльності портового оператора пов`язане з проведенням на користь Відповідачів та самого порту цілого ряду обов`язкових платежів. Серед цих платежів є також оплата за користування автошляхами порту.

03 квітня 2019р. в.о. Голови «ДП «АМПУ» було підписано розпорядження № 14/10 «Щодо впорядкування надання послуг з користування автошляхами» та 05 квітня 2019р., начальником Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошиним, на виконання Розпорядження в.о. Голови ДП «АМПУ» від 03.04.2019 № 14/10 «Щодо впорядкування надання послуг з користування автошляхами», було підписано наказ № 69, , відповідно до яких на Позивача покладено обов`язок оплачувати кожен заїзд автотранспорту за повною добовою ставкою - 248,38 грн.

Наказом начальника Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошина від 05 квітня 2019р. № 69 діючі тарифи було змінено достроково, оскільки, попереднім наказом того ж начальника Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошина № 331 від 27.11.2018р. термін дії старого тарифу було встановлено з 01.01.2019р. до 30.06.2019р. Тобто, Позивач, плануючи свою господарську діяльність мав обґрунтовані очікування, що до ЗО.06.2019р. зміна тарифів не відбуватиметься.

З огляду на викладене, Заявник вважає, що розпорядження в.о. Голови «ДП «АМПУ» Р. Вецкаганса від 03 квітня 2019р. № 14/10 «Щодо впорядкування надання послуг з користування автошляхами» та наказ начальника Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошина від 05 квітня 2019р. № 69 «Про внесення змін до наказу від 27.11.2018 № 331 «Про затвердження вільних тарифів» не можна вважати такими, що прийняті: обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Крім того, на думку Заявника Відповідач 1 та Відповідач 2 порушили вимоги Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме допустили:

- встановлення таких умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку - п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ;

- застосування різних умов до рівнозначних угод з суб`єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об`єктивно виправданих на те причин - п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ;

- суттєве обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин - п. 6 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ;

- створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших суб`єктів господарювання - п. 7 ч. 2 ст. 13 Закону № 2210-ІІІ.

У зв`язку з цим, Заявник звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, дії розпорядження в.о. Голови «ДП «АМПУ» Р. Вецкаганса від 03 квітня 2019р. № 14/10 «Щодо впорядкування надання послуг з користування автошляхами» та наказу начальника Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошина від 05 квітня 2019р. № 69 «Про внесення змін до наказу від 27.11.2018 № 331 «Про затвердження вільних тарифів»;

- зобов`язання Відповідачів, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, здійснювати розрахунок та стягнення плати за користування автошляхами на підставі наказу начальника Адміністрації Іллічівського морського порту В.Е. Волошина від 27.11.2018р. № 331 «Про затвердження вільних тарифів».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з положеннями ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до подання позову - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Відповідно до ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Пунктом 6 частини першої статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Шиппінг Едженсі» пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення не містить.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 233 -235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ХВАЛИВ:

Повернути заяву б/н б/д «Про забезпечення позову» заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фарм Шиппінг Едженсі».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 12 червня 2019 року.

Суддя М.В. Данилова