СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"12" червня 2019 р. Справа № 922/1537/14

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: за участю секретаря судового засідання: за участю представників сторін: від скаржника: від позивача: від відповідача:Чернота Л.Ф. Пушай В.І., Стойка О.В. Телеснюк І.В. Соловцов С. І. Наказ №1/В від 11.03.2019 року - тимчасово виконуючий обов`язки директора ТОВ "ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС" Жилка С.Е. представник за довіреністю №08-21/126/2-19 від 14.01.2019 р. Бондаренко В.В. (директор) згідно Відомостей з ЄДР Прокоп`єв К. Е. (адвокат), ордер серія ХВ №26 від 07.05.2019 року на надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1792 від 26.09.2012 року, видане на підставі рішення Харківської обласної кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури №14 від 26.09.2012 р.

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка не була залучена до участі у справі (вх.№703Х/3) Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС, м. Харків
на рішення Господарського суду Харківської області
від02.07.2014 року (повне рішення складено 07.07.2014 року)
у справі за позовом до про В судовому засіданні був присутній вільний слухач:№922/1537/14 (суддя М. І. Шатерніков) Харківської міської ради, м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю Вінфорд-Україна, м. Харків внесення змін до договору оренди землі ОСОБА_1 за паспортом,

В С Т А Н ОВ И В:

Харківська міська рада, м. Харків 17.04.2014 року звернулась до Господарського суду Харківської області із позовною заявою №3354/9-14 від 31.03.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю Вінфорд-Україна, м. Харків, в якій просила суд внести зміни до договору оренди землі від 07.03.2007 року №33 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеної у редакції, викладеній у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року (повний текст рішення складено 07.07.2014 року) у справі №922/1537/14 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням місцевого господарського суду, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати це рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що земельна ділянка відповідача відноситься за основним цільовим використанням до категорії землі житлової та громадської забудови, а за функціональним використанням до земель комерційного використання, тоді як місцевий господарський суд помилково ототожнив різні поняття "цільове використання" та "функціональне використання".

Також, апелянт вказував на те, що висновок суду про те, що мав бути застосований змішаний коефіцієнт функціонального використання, не відповідає нормам матеріального права, оскільки вся земельна ділянка була надана для одного виду економічної діяльності - надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна та знаходиться у секції, який згідно з наказом Державного комітету статистики України "Про затвердження форм статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, ба-зем, бб-зем, 2-зем)" від 05.11.98 N377 та Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів відноситься до забудованих земель комерційного використання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2014 року (повний текст складено 17.10.2014 року) апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року у справі №922/1537/14 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено та внесено зміни до договору оренди землі від 07.03.2007 року №33 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі у редакції, яка була викладена у позовній заяві.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Вінфорд-Україна на користь Харківської міської ради 1 827,00 грн. судового збору.

31.10.2014 року Господарським судом Харківської області видано наказ на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2014 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТИЙ ГЕРМЕС, м. Харків, яке Господарським судом Харківської області не було залучено до участі у справі №922/1537/14, 27.02.2019 року, тобто більше ніж через 4 роки і 7 місяців після складення повного тексту оскаржуваного судового рішення та закінчення строку на апеляційне оскарження рішення суду, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 27.02.2019 року на рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року у справі №922/1537/14 в порядку ст. 254 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017).

Одночасно заявник просив суд поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що про існування оспорюваного рішення Товариство дізналось лише 25.02.2019 року із Єдиного державного реєстру судових рішень та після отримання вимоги від 25.02.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю Вінфорд-Україна про погашення заборгованості за договором оренди землі від 07.03.2007 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ТОВ «ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС» зазначило, що не брало участі у справі, проте оскаржуване рішення стосується його прав та обов`язків, оскільки між ТОВ «ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС» як Поручителем та ТОВ «Вінфорд-Україна» як Кредитором 07.03.2007 було укладено договір поруки, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань Харківською міською радою (Боржник, позивач у даній справі), що виникли за договором оренди землі від 07.03.2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником і який є предметом спору у справі №922/1537/14.

Вказує, що оскаржуване рішення впливає на права та обов`язки ТОВ «ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС», яке фактично стало солідарним боржником за зобов`язанням, а незалучення його судом першої інстанції до участі у справі - позбавило права на захист та представництво своїх інтересів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2019 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Пушай В. І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 року, керуючись статтями 119, 234, 235, 254, 256, 261, 262, 263 Господарського процесуального кодексу України, визнано поважними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС, м. Харків строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року у справі №922/1537/14. Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС, м. Харків пропущений процесуальний строк для звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року (повне рішення складено 07.07.2014 року) у справі №922/1537/14. Відкрито апеляційне провадження у справі №922/1537/14. Встановлено учасникам справи строк до 22.03.2019 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу та заяв, клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС, м. Харків з доказами надсилання їх копій та доданих документів іншим сторонам у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 року, керуючись ст.ст. 113, 114, 119, 233-235, 254, 262, 263, 268, 272 Господарського процесуального кодексу України, продовжено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №922/1537/14 до 29.03.2019 року. Зупинено дію постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2014 року в порядку ч. 2 ст. 272 Господарського процесуального кодексу України.

26.03.2019 року від позивача у справі Харківської міської ради, м. Харків на поштову адресу суду надійшов відзив б/н від 21.03.2019 року на апеляційну скаргу з доказами направлення його іншим учасникам у справі. У зазначеному відзиві позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТИЙ ГЕРМЕС, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року у справі №922/1537/14 (помилково зазначено №922/4683/14), рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року у справі №922/1537/14 (помилково зазначено №922/4683/14) залишити без змін.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, втім, 29.03.2019 Східний апеляційний господарський суд отримав від нього клопотання б/н від 29.03.2019 року про продовження процесуальних строків.

За змістом зазначеного клопотання відповідач просив суд продовжити процесуальний строк, встановлений для подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №922/1537/14 не менше ніж на 15 днів у зв`язку із укладенням договору про надання правової допомоги з адвокатом Петровим О. Ю. лише 28.03.2019 року, що позбавило можливості останнього підготувати правову позицію відповідача у справі з приводу заявленої апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року, керуючись ст.ст. 113, 114, 119, 234, 235, 263 Господарського процесуального кодексу України, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Вінфорд-Україна, м. Харків задоволено частково та продовжено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 10.04.2019 року включно.

Станом на 10.04.2019 року від відповідача відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року, керуючись ст.ст. 234, 235, 268, 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року (повне рішення складено 07.07.2014 року) у справі №922/1537/14 призначено на "24" квітня 2019 р. о 10:00 год.

Разом з тим, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Зубченко І.В., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/1537/14, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Чернота Л. Ф., судді: Стойка О.В., Пушай В.І.

Враховуючи зміну складу суду розгляд справи розпочинається з початку відповідно до частини 14 статті 32 ГПК України.

Учасники процесу надали заяви (клопотання) про відкладення розгляду справи.

Апелянт у судовому засіданні 24.04.2019 року підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив змінити рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2014 в частині підстав відмови в задоволенні позовної заяви, стосовно клопотань позивача та відповідача про відкладення не заперечував.

24.04.2019 року керівником апарату суду Ковальова-Мінаєва О.П., в.о. начальника статистично-інфомаційного відділу Атановим А.А., секретарем судового засідання Телеснюк І.В. було склали акт №12-32/383 про те що 24.04.19 р. з 10:23 по 10:54 під час здійснення звукозапису судового засідання за допомогою системи "Програмний комплекс Оберіг" по справі №922/1537/14 (вх. №703 Х/3) за позовом Харківська міська рада до ТОВ "Вінфорд-Україна" про внесення змін до договору, під час збереження формуляру(протоколу) судового засідання виникла технічна помилка, в наслідок якої аудіозапис фонограми не було збережено.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 р., керуючись ст.ст. 202, 216, 234, 235, 270, 273, 281 Господарського процесуального кодексу України, задоволено клопотання Харківської міської ради, м. Харків та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінфорд Україна», м. Харків про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОЛТИЙ ГЕРМЕС», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року (повний текст рішення складено 07.07.2014 р.) у справі №922/1537/14 на "22" травня 2019 р. о 10:15 год.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.05.2019 року апеляційної інстанції заявив відвід суддям Черноті Л.Ф., Пушай В.І., Стойка О.В. з підстав:

- Неправомірного здійснення повторного авторозподілу 22.04.2019 року справи №922/1537/14 в Східному апеляційному господарському суді;

- Сумніву у неупередженості або об`єктивності суддів, оскільки положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дозволяють зробити висновок, що однією із вимог до судді апеляційного суду, яка надає йому можливість здійснювати правосуддя, є те, що такий суддя за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив здатність здійснювати правосуддя в апеляційному суді;

- Сумніву стосовно результатів кваліфікаційного оцінювання та здатність здійснювати правосуддя в Східному апеляційному господарському суді щодо суддів колегії з розгляду справи №922/1537/14 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 В.І., Стойка О.В.

Також, відповідач відзначив, що вищевикладені обставини, а саме наявність кримінального провадження за ст. 353 КК України (Самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи) щодо повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які проводили оцінювання судді Чернота Л.Ф. (комісія у складі ОСОБА_4 , Тітов Ю.Г. та Заріцька А.О.), та судді Пушай В.І. (проводили комісія у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), дають підстави сумніватися у результатах кваліфікаційного оцінювання на здатність здійснювати правосуддя в Східному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 року, керуючись ст. ст. 32, 39, п. 5 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку визнати необґрунтованим відвід б/н від 22.05.2019 року, заявлений представником Товариства з обмеженоювідповідальністю «Вінфорд-України» - К.Є. Прокоп`євим суддям Східного апеляційного господарського суду Чернота Л.Ф., Пушай В.І., Стойка О.В. від розгляду справи №922/1537/14 було зупинено апеляційне провадження у справі № 922/1537/14 до вирішення питання про відвід суддів Чернота Л.Ф., Пушай В.І., Стойка О.В. Передано справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2019 р. для розгляду заяви про відвід визначено суддю Східного апеляційного господарського суду Зубченко І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 року, керуючись статтями 32, 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Вінфорд-Україна, м. Харків про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Черноти Л.Ф., Стойки О.В. та Пушая В.І. від розгляду справи №922/1537/14.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 року, керуючись ст.ст. 230, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі №922/1537/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року (повне рішення складено 07.07.2014 року) поновлено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 02.07.2014 року (повний текст рішення складено 07.07.2014 року) у справі №922/1537/14 призначено на "12" червня 2019 р. о 14:30 год.

У попередніх судових засіданнях учасники справи та апелянт підтримали свою позицію викладену у поясненнях.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України, набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч.1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи та особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв, а саме: вирішення судом питання про її: 1) право; 2) інтерес; 3) обов`язок; і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Апеляційний господарський суд повинен встановити чи вирішено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу.

Отже, перш ніж переглядати справу в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд повинен встановити чи вирішено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Харківської міської ради від 06.03.2006 №61/06 «Про припинення та надання у користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", між Харківською міською радою та ТОВ «Вінфорд-Україна» укладено договір оренди землі, зареєстрований 07.03.2007 за №33 у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Відповідно до договору ТОВ «Вінфорд-Україна» передається в оренду строком до 01.03.2056 року земельна ділянка загальною площею 1,7698 га по пр. Людвіга Свободи, 43 у м. Харкові.

Пунктом 5 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 15039595,00 грн.

Розмір орендної плати визначений сторонами у пункті 9 договору та згідно з довідкою №122/07 від 19.01.2007 становить в місяць 25764,08 грн.

Згідно з пунктом 13 договору сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції - щорічно; погіршання стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до пункту 36 договору врегульовано, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

У зв`язку з введенням в дію Податкового кодексу України з 01.01.11 Закон України «Про плату за землю» втратив чинність, а питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою регулюється виключно цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 14.1.147. Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Приписами статті 288 Податкового кодексу України унормовано, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Умовами статті 15 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції Харківської міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Зокрема, рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Згідно п. 1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013»» встановлено (п. 2, п. 3), що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Виходячи із положень ст. 288, 289 Податкового кодексу України врегульовано, що розмір орендної плати залежить від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому, при її зміні, повинно бути змінено і плату за землю у вигляді орендної плати.

В зв`язку з вищенаведеним, при зміні нормативної грошової оцінки змінюється розмір земельного податку, а це в свою чергу, як визначено сторонами у підпункту б пункту 13 договору оренди землі, є підставою для збільшення розміру орендної плати шляхом укладання додаткової угоди до договору.

Приписами статті 30 Закону України «Про оренду землі», а також пунктом 36 спірного договору, встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, діючим законодавством України, у т. ч. ст. 188 ГК України, передбачено, що сторона за договором може звернутися до іншої сторони або до суду, з вимогою щодо внесення змін до діючого договору, за умови, якщо сторони не дійшли згоди про внесення відповідних змін у договірному порядку.

Умовами статей 651, 652 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Однак, апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позовну заяву Харківської міської ради щодо внесення змін до договору оренди, посилаючись на наступне.

По-перше, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд не мав права вносити зміні до договору, оскільки, на його думку, рішення щодо зміни нормативної грошової оцінки станом на 01.01.2013 прийнято та оприлюднено в порушення вимог ст. 271.2 Податкового кодексу України, а саме після 15 липня поточного року, - 25.09.2013.

Дослідивши матеріали справи в цій частині, колегія суддів вважає, що дані твердження є необґрунтованими, звертає увагу на те, що рішення Харківської міської ради «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» № 1209/13 прийнято 03.07.2013, та оприлюднено 09.07.2019. Вказане рішення є чинним, в судовому порядку не скасовувалося.

Як вищезазначено, рішенням Харківської міської ради № 1269/13 від 25.09.2013 «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." було лише затверджено порядок впровадження нормативної грошової оцінки.

Тобто, при затвердженні нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 Харківська міська рада діяла у відповідності до вимог ст. 272 ПК України.

По-друге, в апеляційній скарзі апелянт стверджує, що Харківською міською радою не дотримано досудового порядку врегулювання спору стосовно внесення змін до договору оренди землі від 07.03.2007 за №33.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи в цій частині зазначає, що відповідно до Положення про Департамент земельних відносин Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради №07/10 від 24.11.2010, метою діяльності Департаменту є регулювання земельних відносин для забезпечення прав на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад тощо, раціонального використання земель, забезпечення реалізації повноважень міської ради та її виконавчих органів в галузі земельних відносин.

Департамент при виконанні покладених на нього функцій взаємодіє з органами виконавчої влади, депутатами, постійними комісіями, тимчасовими контрольними комісіями та іншими органами, утвореними міською радою, департаментами, адміністраціями районів та іншими виконавчими органами Харківської міської ради, підприємствами, установами, організаціями, об`єднаннями громадян.

04.12.2013 Департаментом земельних відносин Харківської міської ради рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача направлено проект додаткової угоди до договору оренди землі від 07.03.2007 № 33, разом із листом-пропозицією № 3972/0/225-13, але відповідач додаткову угоду не підписав.

Крім того, згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Пунктом 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року у справі №1-2/2002 зазначено, що положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів.

Таким чином, посилання апелянта на те, що позивачем не дотримано досудового порядку врегулювання спору - є безпідставними.

Крім того, ТОВ «ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС» в апеляційній скарзі зазначає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка вказана в оскаржуваному рішенні суду не відповідає дійсності, оскільки витяг складений з порушенням норм законодавства.

Судова колегія відхиляє дані твердження апелянта, як безпідставні, у зв`язку із тим, що останній не наводить жодних доказів на підтвердження своїх обґрунтувань.

Позивач у своєму відзиві відзначив, що в процесі розгляду справи №922/4683/14 суд апеляційної інстанції досліджував всі документи, надані Харківською міською радою, в числі яких містився і витяг з технічної документації № 857 від 24.09.2013.

Також, твердження апелянта з приводу того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки може бути встановлена лише шляхом призначення судової земельно-технічної експертизи, також не містить правового обґрунтування, так як відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції, станом на момент розгляду справи) залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель та грошова оцінка земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, згідно ч. 1, 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель».

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюють витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої ділянки, який видається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин є Державне агентство земельних ресурсів України (далі - Держземагенство»), яке відповідно до пункту 2 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів.

Згідно пп. 6 п. 4 Положення про Держземагенство України та пункту 21 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського визначення та населених пунктів, територіальні органи Держземагентства, серед іншого, уповноважені видавати витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

Отже, формування та надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (станом на момент розгляду справи) належало виключно до компетенції органів Держземагенства. Експертні установи не маю права встановлювати нормативну грошову оцінку.

Також, ТОВ «ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС» відзначає, що між ним та ТОВ «Вінфорд-Україна» укладено договір поруки, згідно якого Поручитель - ТОВ «ЗОЛОТОЙ ГЕРМЕС» поручається перед ТОВ «Вінфорд-Україна» - Кредитор за виконання всіх зобов`язань Харківською міською радою - Боржник, що виникли за договором оренди землі від 30.07.2007 укладеного між Кредитором та Боржником, у т.ч. але не виключно щодо незміни орендної плати в місяць протягом дії договору оренди. На думку останнього, оскаржуване рішення впливає на права та обов`язки апелянта.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що в даному випадку рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2014 у справі № 922/1537/14 не впливає на права та обов`язки апелянта, так як вказаним рішенням Харківській міській раді було відмовлено у задоволенні позову до ТОВ «Вінфорд-У країна» про внесення змін до договору оренди землі від 07.03.2007 № 33. Тому, жодних обов`язків, які виникають із оскаржуваного рішення, не виникало.

Крім того, Харківська міська рада у відзиві на апеляційну скаргу відзначила, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ч. ч.1,2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

У відносинах, що виникли між Харківською міською радою та ТОВ «Вінфорд-Україна» та оформлені договором оренди від 07.03.2007 № 33 кредитором є Харківська міська рада (як власник наданої у користування земельної ділянки), а ТОВ «Вінфорд-Україна» є боржником (орендар, що сплачує орендну плату).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, згідно ст. 553 Цивільного кодексу України.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Харківська міська рада наголошує на тому, що між нею та будь-якою іншою фізичною чи юридичною особою не укладався договір поруки щодо забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «Вінфорд-Україна» за договором оренди землі від 07.03.2007 №33.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між заявником скарги і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 5023/4734/12, від 18.09.2018 року у справі №910/5459/15-г, від 11.07.2018 року у справі №911/2635/17.

Судова колегія враховує офіційне тлумачення поняття інтересу, що підлягає захисту, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Конституційний Суд України у своєму рішенні чітко не розмежував способи захисту суб`єктивного права від способів захисту інтересу, який існує поза конкретним суб`єктивним правом. Прагнення особи користуватися благом на підставі законного інтересу, але поза суб`єктивним правом, відрізняється від того ж самого прагнення, але в межах наявного у особи суб`єктивного права. Тобто, в першому випадку законний інтерес не передбачає певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки, в іншому випадку - при суб`єктивному праві - інтерес задовольняється шляхом покладення на певних осіб відповідного суб`єктивному праву обов`язку.

Тому, способів захисту інтересу об`єктивно буде значно менше, адже менше буде реальних життєвих випадків, коли цей інтерес дійсно буде підлягати захисту з боку закону та права.

З огляду на наведене, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду від 02.07.2014 питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалося, що має наслідком закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОЛОТИЙ ГЕРМЕС», м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2014 р. (повне рішення складено 07.07.2014 року) у справі №922/1537/14 на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки у спірних правовідносинах не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, згідно п.3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету, згідно п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною 3 статті 2 ГПК України, неприпустимість зловживання процесуальними правами визначено серед основних засад (принципів) господарського судочинства.

У свою чергу, частиною 1 статті 44 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 129, ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264, 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОЛОТИЙ ГЕРМЕС», м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2014 р. (повний текст рішення складено 07.07.2014 року) у справі №922/1537/14 закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку, передбаченому ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.06.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст ухвали складено 14.06.2019 року.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка