РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019Справа № 910/4172/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

до Приватного підприємства "Європа"

про стягнення 5 661, 02 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" (далі - ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", позивач) з позовом до Приватного підприємства "Європа" (далі - ПП "Європа", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 5 661, 02 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови договору постачання електричної енергії № 6849 від 05.06.1996р. (у редакції додатку 1 до додаткової угоди від 06.08.2012р.) в частині своєчасної сплати вартості за використану активну електричну енергію у період з 01.12.2017р. по 30.05.2018р., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. У позові ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4 512, 02 грн., пеню у сумі 685, 70 грн., інфляційну складову боргу в сумі 343, 43 грн. та 3% річних у сумі 119, 47 грн., що разом складає 5 661, 02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у строк, встановлений законом, надав відзив, у якому позов не визнав, вказав, що у ПП "Європа" відсутня заявлена до стягнення заборгованість, що підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 23.01.2019р. у справі № 910/14053/18, яким позивачу було відмовлено у стягненні заборгованості за спожиту у 2017-2018рр. електричну енергію у розмірі 155 608, 64 грн., тому позивач не може заявляти позов з тих самих підстав і за той самий період. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті спору, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Установлено, що 05.06.1996р. між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", правонаступником якого є ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" (постачальник) та ПП "Європа" (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 6849. У подальшому відповідно до Додатку 1 до додаткової угоди від 06.08.2012 р. вказаний договір про постачання електричної енергії № 6849 був викладений сторонами у новій редакції (далі - договір).

Відповідно до п. 1 вказаного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною.

У пункті 2.1 додатку 2 «Порядок розрахунків» до договору сторони погодили, що відповідач зобов`язаний здійснювати повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 29 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (п. 2.2 додатку 2 до договору).

Відповідно до п. 4.3 додатку 2 до договору обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті відповідачем за звітний розрахунковий період, підтверджуються актом про використану електричну енергію, який відповідач надає позивачу протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 5 додатку 2 до договору за даними акту про використану електричну енергію з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в «Акті про приймання-передавання товарної продукції», «Акті надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії», два примірники яких позивач надає відповідачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді.

У разі неможливості отримання постачальником даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електроенергії до отримання показань розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного

розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії

здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та

кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку (п. 4.2 додатку 2 до договору).

Відповідно до п. 9.4 договору він набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.12 року. Договір вважається подовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Проаналізувавши умови договору, укладеного між сторонами, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання з договору поставки.

Відповідно до частини 2 статті 275 Господарського кодексу України окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику».

Частинами першою і другою статті 275 та частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії та оригінали яких знаходяться у матеріалах справи. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, у період з 01.12.2017р. по 30.05.2018р. надав послуги відповідачу з поставки активної електроенергії. Факт та момент передачі товару підтверджується актом (звітом) про використану активну електричну енергію, наданим відповідачем з чітким зазначенням обсягу спожитої електричної енергії та періоду споживання.

Як вбачається з матеріалів справи, у спірному періоді нарахування відповідачу ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" здійснювались наступним чином: у грудні 2017 за показниками засобів обліку, у січні 2018 - за середньодобовим обсягом споживання у попередньому періоді, у лютому та березні 2018 - за величиною дозволеної потужності, у квітні та травні 2018 - за показниками засобів обліку, з 25.05.2018 по 30.05.2018 - за середньодобовим обсягом споживання. А 30.05.2018 відповідач був повністю відключений від електропостачання.

Зазначені обставини підтверджуються наданими позивачем копіями Актів контрольного огляду розрахункових засобів обліку, актів про спожиту активну електричну енергію за спірний період, рахунків, рахунків-розшифровок за спірний період, актів прийняття-передавання товарної продукції за спірний період, що є первинними документами у розумінні Закону України

Проте, відповідач свої зобов`язання виконав неналежним чином, сплатив послуги з постачання активної електричної енергії не у повному обсязі та з порушенням строку, передбаченого договором № 6849, про що свідчить довідка про надходження коштів від ПП "Європа" у рахунок погашення боргу за спожиту електричну енергію, надана позивачем.

Таким чином, судом встановлено, що за період з 01.12.2017р. по 30.05.2018р. у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка становить 4 512,42 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" про стягнення заборгованості в сумі 4 512,42 грн. підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про відсутність у нього вказаної заборгованості з посиланням на рішення Господарського суду м. Києва від 23.01.2019р. у справі № 910/14053/18 про відмову ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" у стягненні боргу в розмірі 155 608, 64 грн. суд відхиляє з огляду на те, що предметом позову у зазначеній справі було стягнення з ПП "Європа" вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, зокрема, за споживання електроенергії поза засобами обліку на підставі акту про порушення та акту про недопуск від 31.05.2018 року, а також рішень комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ від 30.07.2018р. Тобто у зазначеній справі судом розглядався спір про стягнення оперативно-штрафних санкцій, застосованих до відповідача, на відміну від даного позову, де предметом розгляду є стягнення заборгованості за невиконання договірного зобов`язання.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що рішення Господарського суду м. Києва від 23.01.2019 р. у справі № 910/14053/18 на час розгляду даної справи не набрало законної сили та оскаржується ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" у апеляційному порядку.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Оскільки відповідач неналежно виконав свої зобов`язання та допустив прострочення зобов`язання з оплати послуг за спожиту активну електроенергію, позивач нарахував ПП "Європа" штрафні санкції у вигляді пені у сумі 685, 70 грн.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Так, у пункті 4.2.1 договору сторони передбачили відповідальність споживача за несвоєчасне внесення платежів, відповідно до якого той сплачує позивачу пеню у розмірі в 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок штрафних санкцій на підставі наведених приписів закону, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня за фактично спожиту активну електроенергію у сумі 685, 70 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Крім того, за прострочення грошового зобов`язання позивач нарахував ПП "Європа" інфляційні втрати в сумі 343, 43 грн. та 3% річних у сумі 119, 47 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши перерахунок сум матеріальних втрат, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 343, 43 грн. та 3% річних у сумі 119, 47 грн., як просив позивач.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" до Приватного підприємства "Європа" про стягнення 5 661, 02 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Європа" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 6, ідентифікаційний код 30306672) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, буд. 20, ідентифікаційний код 41946011) основний борг за спожиту активну електричну енергію в сумі 4 512 (чотири тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 42 коп. на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 у Головному управлінні по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669 .

Стягнути з Приватного підприємства "Європа" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 6, ідентифікаційний код 30306672) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, буд. 20, ідентифікаційний код 41946011) інфляційну складову боргу в сумі 343 (триста сорок три) грн. 43 коп. та 3% річних у сумі 119 (сто дев`ятнадцять) грн. 47 коп. та судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851, одержувач - ПАТ «Київенерго, .

Повне судове рішення складено 11 червня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.