РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

07.06.2019Справа № 910/5814/19

за позовом до третя особа,Міністерства оборони України Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Класс"
про стягнення 78 831, 00 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача:Кривошея Д.А. представник за довіреністю;
від відповідача: від третьої особи:Прусов В.М. представник за довіреністю; Кузнецов П.О. представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Міністерство оборони України (надалі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (надалі відповідач) про стягнення 78 831, 00 грн суми банківської гарантії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті невиконання відповідачем умов наданої банківської гарантії від 21.06.2018 № 3504-0618/ERL3v завдано шкоди безпосередньо інтересам держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України.

Відповідно до ухвали Господарського суду м. Києва від 07.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/5814/19 та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 07.06.2019, а також вирішено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Класс" (надалі третя особа).

22.05.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив про те, що позивачем не було додано до вимоги щодо виплати по банківській гарантії належним чином оформлених документів, які б підтверджували повноваження директора департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства Оборони України Гулєвича В.В. особи, що підписала вимогу, у зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

29.05.2019 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення з викладенням аргументів та міркувань, якими обґрунтовуються заперечення проти позову (з наданням відповідних доказів), у яких третя особа зазначає про те, що третьою особою виконане зобов`язання щодо поставки товару до 30.07.2018 (тобто відповідно до умов Договору) та окрім того, вимога позивача не відповідає умовам банківської гарантії від 21.06.2018 № 3504-0618/ERL3V, адже мотивована лише простроченням терміну поставки товару, а відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
25.06.2018 між Міністерством оборони України (за договором Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Класс" (за договором Постачальник) укладено договір про закупівлю за державні кошти №308/18/36 на поставку товару (надалі Договір), за умовами якого (п. 1.1 Договору) Постачальник зобов`язався у 2018 році поставити Замовнику обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (стіл виробничий 2000*700*850), а саме : Стіл виробничий СВ-200М) (далі товар), зазначений у специфікації, а Замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості, у строки.

Згідно п. 2.3. Договору, приймання товару за кількістю та якістю здійснюється у військовій частині одержувачем Замовника у присутності уповноваженого представника Постачальника.

Відповідно до п. 2.4. Договору, приймання товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі, який складає одержувач Замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник - Замовнику, другий - одержувач)' Замовника, третій Постачальнику. Належним чином оформлені документи: акт приймання, видаткова накладна Постачальника та повідомлення-підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.12.2016 №757 є підтвердженням приймання товару.

Також, сторонами узгоджено додаток 12.1.1. до Договору рознарядку Міністерства оборони України за специфікацією, у якій обумовлено термін постачання до 30.07.2018.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Поряд із тим, частиною ч. 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

З наведеного випливає, що способи забезпечення виконання зобов`язання покликані охороняти інтереси менш захищеної сторони за договором - кредитора шляхом покладення додаткового зобов`язального обтяження на боржника та/або на третю особу. Тобто, у разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом із боржником і треті особи, зокрема, при поруці та гарантії. Способи забезпечення зобов`язань це встановлені законом чи договором забезпечувальні засоби майнового характеру, що існують, як правило, у вигляді акцесорних зобов`язань, які спрямовані на стимулювання боржника до здійснення виконання та/або іншим чином гарантують захист майнового інтересу кредитора у разі неспроможності боржника. Тобто, неустойка та гарантія за своєю правовою природою є різними видами забезпечення виконання зобов`язання та при цьому, законодавством не передбачено обмежень щодо застосування різних способів забезпечення одного і того ж зобов`язання.

За приписами с. 564 ЦК України, після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Так, відповідно до п. 11.3 Договору, відповідач забезпечив виконання зобов`язань третьої особи за договором №308/18/36 на поставку товару від 25.06.2018, шляхом надання банківської гарантії від 21.06.2018 № 3504-0618/ERL3v, бенефіціаром за даною гарантією зазначено МОУ та при цьому у даній гарантії містяться наступні умови: «Відносно оголошення про проведення відбору учасників на закупівлю: Обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (Стіл виробничий 2000*700*850) у відкритих торгах (ідентифікатор в електронній системі закупівель - № UА-2018-05-02-001852-а, опубліковане на всб-сайті prozorro.gov.ua), які проводить Міністерство оборони України, іменоване надалі - «Бенефіціар». ми були проінформовані, що наш клієнт, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО КЛАСС», Україна. 02002, м. Київ. вул. Степана Сагайдака, буд. 101. , іменоване надалі - «Принципал», згідно з протоколом засідання тендерного комітету Бенефіціара №75/271/4 від 22.05.2018, було визначено переможцем щодо постачання товару за темою: Обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (Стіл виробничий 2000*700*850), іменовано надалі «Товар», і він має укласти з Бенефініаром договір на закупівлю Товару, надалі «Договір». Ми також розуміємо, що відповідно до інструкції учасникам відбору, приведеним у оголошенні про проведення відбору учасників на закупівлю: Обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (Стіл виробничий 2000*700*850), що опубліковане на веб-порталі Уповноваженого органу 02 травня 2018 року. Принципал повинний надати банківську гарантію на користь Бенефіціара в розмірі п`яти відсотків вартості договору, а саме - UАН 78 831,00 грн. (сімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять одна гривня 00 коп». Враховуючи вищезазначене, ми. Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк», зареєстроване за адресою: Україна. 03150. м. Київ, вул. Ділова, 9А, іменований надалі «Гарант», цим безвідклично та безумовно зобов`язуємося виплатити Бенефіціару UАН 78 831,00 грн. (сімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять одна гривня 00 коп.), ліс одержання письмової вимоги Бенефіціара. в якій стверджується про те, що Принципал не виконав (неналежний чином виконав) свої зобов`язання щодо якості, кількості, строків, постачання Товар, відповідно Договору. Банківські реквізити Бенефіціара: р/р .003192. Державна казначейська служба України в м. Києві. МФО 820172, одержувач: Міністерство оборони України, ЄДРДОУ: 00034022. Термін дії гарантії з "21" червня 2018 року по "01" лютого 2019 року і будь-яка письмова вимога Бенефіціара на оплату має бути отримана Гарантом за адресою: Україна. 03150, м. Київ, вул. Ділова, 9А. Зобов`язання гаранта перед Бенефініаром припиняється у разі настання одного з таких випадків: сплати Гарантом суми, на яку видано цю гарантію, закінчення строку дії цієї гарантії, відмови Бенефіціара від своїх прав за цією гарантією шляхом повернення Бенефініаром Гаранту оригіналу цієї гарантії. Відповідальність Гаранта перед Бенефініаром за цією банківською гарантією обмежується сумою, на яку вона видана. Ця гарантія є безумовною та безвідкличною, вона не може бути змінена чи відкликана або за заявою Принципала без згоди Бенефіціара. Максимальна сума гарантії зменшується на кожну суму, сплачену Гарантом по цій гарантії. Ця гарантія е непередаваною і не може бути переуступлена без попередньої згоди зі сторони Гаранта. Ця гарантія повинна бути повернена Гаранту у випадку непотрібності або коли термін її дії закінчується і від того, яка з цих подій відбудеться раніше.».

Між тим, як вбачається із наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних, актів приймання та повідомлень-підтверджень, третя особа здійснила постачання позивачеві товару на виконання умов Договору наступним чином:

- 27.12.2018 до військової частини НОМЕР_1 (згідно видаткової накладної №424, акту приймання №60, акту №61);

- 26.12.2018 до в/ч А2167 (згідно видаткової накладної № 415, акту приймання №615, акту №616);

- 22.11.2018 до в/ч А0501 (згідно видаткової накладної № 315, акту приймання №336, повідомлення-підтвердження №611/309);

- 22.12.2018 до ВІТВ НТУ «XIII» (згідно видаткової накладної №414, акту приймання №424, повідомлення-підтвердження №3423);

- 22.12.2018 до ХНУПС м. Харків (згідно видаткової накладної №411, акту приймання №829, повідомлення-підтвердження № б/н).

Таким чином, з урахуванням того, що Сторонами визначений термін постачання товару за договором 30.07.2018, слід дійти висновку, що третя особа виконала поставку товару позивачеві з порушенням умов Договору щодо терміну поставки.

Як вбачається з вимоги позивача №286/6/7059 від 26.12.2018, копія якої міститься в матеріалах справи, останній звернувся до відповідача з вимогою щодо сплати грошових коштів за банківською гарантією від 21.06.2018 № 3504-0618/ERL3v в сумі 78 831, 00 грн. у зв`язку із тим, що третьою особою були порушені строки поставки товару за Договором та у відповідь на дану вимогу позивача, відповідач у листі від 25.01.2019 № 406/12-б/б-01 відмовився виконувати свої зобов`язання за гарантією.

Статтею 200 ГК України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Частинами 1, 2, 3 ст. 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Отже, з умов Гарантії та норм права слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Проте, щодо обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, то закон такого переліку не містить, натомість вказує, що до вимоги додаються документи, вказані в гарантії, тобто законодавець залишив на вирішення особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Таким чином, з огляду на зміст гарантії від 21.06.2018 № 3504-0618/ERL3v, в сукупності зі ст. 563 ЦК України вбачається, що даною гарантією не було передбачено додання до вимоги за гарантією документів, які б підтверджували повноваження особи, яка підписала гарантію, а відтак, твердження третьої особи про те, що позивачем не підтверджено наявності повноважень директора департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства Оборони України Гулєвича В.В. на підписання вимоги про сплату суми банківської гарантії, яке третя особа наводить в якості доводів щодо правомірності відмови відповідача у сплаті на користь позивача суми банківської гарантії, не приймаються судом.

Поряд із тим, факт прострочення третьою особою виконання взятих на себе зобов`язань з поставки позивачеві товару у термін відповідно до умов Договору є доведений позивачем, підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та не спростований третьою особою належними, допустимими та достовірними доказами.

В силу приписів ст. ст. 76, 77, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, за приписами ст. ст. 74, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача щодо своєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань зі сплати суми банківської гарантії, за захистом яких позивач звернувся до суду порушені відповідачем, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суму банківської гарантії в розмірі 78 831,00 грн. є обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 546, 549, 560, 563, 564 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 200 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Міністерства оборони України задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9-А; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 6; ) суму банківської гарантії в розмірі 78 831, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12.06.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко