06 червня 2019 року м. Харків Справа № 28/182/2011

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,
розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" від 23.05.2019 № 114 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни у справі № 28/182/2011
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельне підприємство "Азовінтекс", м. Маріуполь Донецької області
до Товариства з додатковою відповідальністю "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 3 755 392 грн. 92 коп.
орган виконання судових рішень Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
У засіданні брали участь:
від позивача (стягувача): представник не прибув;
від відповідача (боржника): представник не прибув;
від органу виконання судових рішень: представник не прибув.
До Господарського суду Луганської області 28.05.2019 надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" від 23.05.2019 № 114 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Луганській області, в якій заявник просить суд:
- поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" строк для подання скарги на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.05.2019 у межах виконавчого провадження № 40678460;
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.05.2019 у межах виконавчого провадження №40678460.
В обґрунтування поданої скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" посилається на те, що 10.05.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушкою Маргаритою Володимирівною винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.05.2019 у межах виконавчого провадження № 40678460.
Скаржником зазначено, що в оскаржуваній постанові державним виконавцем зазначено, що для виконання рішення суду необхідно визначити вартість майна, а саме: комплекс будівель та споруд за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, № 5-Д6/1.
Технічний опис майна:
- корпус № 522 котельно-зварювальний цех - літ. ",А-3,а,аІа4" загальною площею 2761,5 кв.м;
- корпус № 521-2 котельно-зварювальний цех - літ. "Б-2" загальною площею 5 565,3 кв.м;
- підстанція № 180 - літ. "В" загальною площею 187,4 кв.м;
- будівля котельно-зварювального цеху - літ. "Г-1, Г-1-2, г, г1" загальною площею 3 040,8 кв.м;
- склад металу, корпус № 519 - літ. "Д" загальною площею 3 716,3 кв.м;
- будівля № 529 - літ. "Е-1-2, е, е1" загальною площею 1 998,7 кв.м;
- будівля, корпус № 526 - літ. "Ж-1-3" загальною площею 1 279,8 кв.м;
- корпус № 526-1 котельно-зварювальний цех зі складом критим,
- корпус № 530 - літ. "3-1-2, П/пд" загальною площею 1 736,2 кв.м;
- каркасно-панельна будівля - літ. "И-1-2,и1, и 2" загальною площею 302,0 кв.м;
- арочна споруда - літ. "К" загальною площею 499,8 кв.м; будівля- літ. "Л" загальною площею 184,8 кв.м; огорожа - № 1-5; замощення № 1.
- призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Сідабрас Андреюса Казевича, який має сертифікат від 28.09.2016 за № 739/16, виданий Фондом Державного майна України (строк дії: 28.09.2019);
- суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Сідабра Андреюса Казевича зобов`язано надати звіт про оцінку майна;
- повідомлено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Сідабра Андреюса ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.
ТОВ "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" зазначає, що оскаржувана постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.05.2019 у межах виконавчого провадження № 40678460 винесена державним виконавцем з порушенням чинного законодавства з огляду на наступне.
Згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна здійснюється в такій черговості:
- майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер`єру офісів, готова продукція та товари тощо);
- об`єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.
За змістом ч. 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.
Також, скаржник зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" під час проведення опису майна боржника юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.
Відтак, скаржником 16.05.2019 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надано лист (від 16.05.2019 № 108), в якому зазначений перелік майна та його вартість, яке можна описати та реалізувати у першу чергу.
Вказаний лист отримано органом державної виконавчої служби 16.05.2019, про що наявна відповідна відмітка, однак, як зазначає скаржник, оскаржувану постанову до теперішнього часу останнім не отримано.
В той же час, скаржником зазначено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушкою Маргаритою Володимирівною від 04.04.2019 про арешт майна боржника у межах ВП № 40678460 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ТОВ "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" у межах суми звернення стягнення 3 782 540,42 грн.
Постановою державного виконавця від 06.05.2019 про виправлення помилки у процесуальному документі у межах ВП № 40678460 внесено виправлення до документу "Постанова про арешт майна боржника" від 04.04.2019 стосовно суми заборгованості, зазначено, що слід накласти арешт на майно боржника в межах суми заборгованості у розмірі 2 142 622,35 грн.
Також, скаржник звертає увагу на те, що згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
При цьому, скаржник зазначає, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження будь-яких інших документів у період з 06.05.2019 (внесення виправлення до постанови від 04.04.2019) та 10.05.2019 (винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні) органом державної виконавчої служби відповідної постанови про опис арештованого майна винесено не було.
Також, скаржник посилається на те, що державним виконавцем не дотримано норм ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", а саме щодо визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
Оскільки, початок оцінки комплексу будівель боржника відбувалось без повідомлення про це сторін виконавчого провадження, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим, скаржник просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10.05.2019 у межах виконавчого провадження № 40678460.
Також, у скарзі TOB "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" просить суд поновити строк на подання скарги, оскільки дізналось про винесення оскаржуваної постанови 20.05.2019 під час щотижневої перевірки стану виконавчих проваджень згідно із даними Автоматизованої системи виконавчого провадження.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 відповідну скаргу передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Ухвалою суду від 28.05.2019 скаргу призначено до розгляду на 06.06.2019 та зазначено, що товариство звернулось до суду зі скаргою в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення строку для подання скарги.
Стягувач (позивач), боржник (відповідач) та орган виконання рішень правом на участь своїх представників у судовому засіданні 06.06.2019 не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Разом із тим, в силу ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарга слід відмовити з наступних підстав.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 05.12.2011 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельне підприємство "Азовінтекс" задоволено в повному обсязі, стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" заборгованість у сумі 3 755 392 грн. 92 коп., державне мито у сумі 25 500 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 411 грн. 50 коп.
На виконання рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельне підприємство "Азовінтекс" видано наказ від 19.12.2011, який пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області.
Постановою державного виконавця від 28.08.2013 відкрито виконавче провадження № 40678460.
05.09.2013 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 378 254 грн. 05 коп.
З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області накладався арешт на:
- кошти боржника за постановами від 07.04.2014, 26.11.2015, від 14.09.2016, від 30.09.2016, від 04.04.2019 та від 22.04.2019;
- на майно боржника за постановами від 06.09.2016, від 28.09.2016, та від 04.04.2019.
17.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Постановою державного виконавця від 06.05.2019 внесено виправлення до документу "Постанова про арешт майна боржника" від 04.04.2019: Накласти арешт на майно боржника в межах суми заборгованості у розмірі 2 142 622 грн. 35 коп.
10.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Даною постановою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Сідабрас Андреюс Казевич, який має сертифікат від 28.09.2016 № 739/16, виданий Фондом державного майна України (строк дії: 28.09.2019), у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 19.12.2011 № 28/182/2011.
Пунктом 2 вищезазначеної постанови зобов`язано суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Сідабрас Андреюс ОСОБА_2 надати звіт про оцінку майна.
Пунктом 3 вищезазначеної постанови суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Сідабрас Андреюс ОСОБА_2 попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межам ( ч. 1 ст. 326 ГПК України).
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.
Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.
Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.
Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України" від 09.12.2010).
Таким чином, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч. 1 ст. 14 Закону України "Про виконавче провадження").
Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 2 ст. 18 Закону встановлені обов`язки виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 15 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.
Відповідно до вимог ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.
Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.
Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.
Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.
Експерт, спеціаліст і суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги.
Винагорода та інші витрати, пов`язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження.
Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.
При винесенні постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання державний виконавець повинен керуватися п. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень та ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 57 Закону для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.
Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
Слід звернути увагу на те, що положення Закону не передбачають обов`язку виконавця щодо направлення сторонам копій постанови про залучення у провадження експерта, спеціаліста або суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.
У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.
У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність: експерту за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб`єкту оціночної діяльності суб`єкту господарювання (оцінювачу) за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна; перекладачу за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час виконавчого провадження.
Аналіз наведених норм права свідчить, що законодавець надав державному виконавцю право з метою неупередженого, своєчасного та повного вчинення виконавчих дії на свій розсуд залучати суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання для подальшого примусового виконання виконавчого документа та задоволення вимог кредитора.
Отже, дії державного виконавця про залучення суб`єкта оціночної діяльності в ході виконання наказу суду відповідають приписам Закону України "Про виконавче провадження" та є законними.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).
Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Разом з тим, скаржник жодним чином не довів та документально не підтвердив протиправність дії державного виконавця під час визначення та призначення суб`єкта оціночної діяльності. Також не зазначив норму права, яка була порушення державним виконавцем при прийнятті оскаржуваної постанови.
За таких обставин, у задоволенні скарги слід відмовити.
Крім того, як вбачається з Автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем 05.06.2019 винесена постанова про скасування постанови від 10.05.2019 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецький завод хімічного нестандартизованого обладнання" від 23.05.2019 № 114 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строк, передбачений ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.
Повний текст ухвали складено та підписано 10.06.2019.
Суддя Є.А. Лісовицький