УХВАЛА

м. Київ

13.06.2019Справа № 902/381/19

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛЕСАН»

до Вінницької обласної державної адміністрації

про визнання незаконним рішення та визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛЕСАН» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької обласної державної адміністрації про визнання незаконним рішення та визнання укладеною додаткової угоди.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.05.2019 по справі № 902/381/19 позовну заяву передано до Господарського суду міста Києва за підсудністю.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, у п. 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати незаконним рішення Вінницької обласної державної адміністрації щодо відмови ТОВ «ПЛЕСАН» в укладенні відповідної додаткової угоди.

Разом з цим, позивачем не зазначається конкретного акту обласної державної адміністрації (в розумінні ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»), в тому числі оформленого в формі рішення (з зазначенням реквізитів такого рішення) на підставі якого стороні було відмовлено в укладенні додаткової угоди.

Посилання позивача лише на реквізити листа, направленого на його адресу, не є достатнім обґрунтуванням підстав для звернення з позовною вимогою щодо визнання незаконним рішення певної місцевої державної адміністрації, оскільки такого роду спосіб захисту не передбачений статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

При цьому, посилання сторони на те, що Вінницька ОДА порушила вимоги Закону України «Про оренду землі» не позбавляє позивача обов`язку визначити у позовній заяві спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні в розумінні ч. 3 статті 162 ГПК України.

Крім того, частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частинами 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, судом встановлено, що позовна заява підписана адвокатом - Шевченком В.В. як представником позивача. На підтвердження своїх повноважень останнім надано довіреність від 09.04.2019, якою Шевченка В.В. уповноважено представляти інтереси позивача саме як адвоката, діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 261 виданого 09.07.1999. Разом з цим, копію самого свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю стороною до позовної заяви надано не було.

В цій частині суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 4 Господарського процесуального кодексу України та статті 7, 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.08.2018 у справі № 805/4297/17-а).

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛЕСАН».

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання:

- письмового обґрунтування обраного способу захисту прав та інтересів щодо позовної вимоги, викладеної у п. 3 прохальної частини позовної заяви, з зазначенням реквізитів конкретного акту або рішення, яке позивач просить визнати незаконним;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 261 виданого 09.07.1999 на ім`я Шевченка В.В .

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Приходько