ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. Справа№ 910/14696/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з`явились

від відповідача: Савченко А.Ю. - ордер серія КВ № 790987 від

05.06.2019р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р.

у справі № 910/14696/18 (суддя - Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАДА-ПАК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Видавництво "АРТБУКС"

про стягнення 72342,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі № 910/14696/18 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАДА-ПАК" 53830 грн. 20 коп. заборгованості, 893 грн. 45 коп. трьох процентів річних, 2026 грн. 31 коп. пені, 2767 грн. 65 коп. інфляційних втрат, а також 1542 грн. 86 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі № 910/14696/18, Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі № 910/14696/18 та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), судді: Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі № 910/14696/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

25.02.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019р. розгляд справи призначено на 15.05.2019р.

11.05.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАДА-ПАК" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розпорядженням № 09.1-08/1273/19 Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.05.2019 р. для розгляду справи № 910/14696/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019р. прийнято справу № 910/14696/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.. Розгляд справи № 910/14696/18 призначено на 05.06.2019р.

23.05.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІАДА-ПАК" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Встановлено, що 05.06.2019р. представник позивача у судове засідання не з`явився, але ним через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду було подано клопотання в якому просить суд розглядати справу № 910/14696/18 за його відсутності.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

12.05.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Артбукс» (відповідач - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріада - Пак» був укладено договір на виготовлення поліграфічної продукції № 12/05/17-1 (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується виготовити поліграфічну продукцію (далі - продукція) у відповідності з технічним завданням (Специфікацією) наданим замовником виконавцю та передати готову продукцію замовнику в терміни погоджені сторонами у відповідній Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 1.3 договору кількість, ціна та строк виготовлення продукції погоджується сторонами у відповідній Специфікації.

Відповідно до 3.2 договору оплата вартості замовленої замовником продукції здійснюється у наступному порядку:

- 50% вартості продукції, визначеної сторонами у відповідній Специфікації, оплачується замовником виконавцю в якості передплати протягом 1-го банківського дня з дати направлення замовнику відповідного рахунку-фактури, але не раніше підписання сторонами Специфікації у відповідності до п. 1.3 цього договору.

- 50% вартості продукції, визначеної сторонами у відповідній Специфікації, оплачується замовником виконавцю протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати першого відвантаження продукції по відповідній Специфікації.

Відповідно до п. 4.4 договору передбачено, що право власності на продукцію і ризик випадкової загибелі (ушкодження) продукції переходить до замовника з моменту одержання продукції від виконавця й підписання видаткових накладних.

Згідно з п. 4.5 договору місцем поставки готової продукції є склад виконавця.

Позивачем, як виконавцем, Договору № 12/05/17-1 на виготовлення поліграфічної продукції останній надав Відповідачу послуги протягом травня 2017 року по листопад 2017 року та 18 червня 2018 року на загальну суму 757686,52 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи. Водночас, видаткова накладна від 18.06.2018 № РН-06/18/01 на суму 14482,20 грн. відповідачем не підписана, однак претензій щодо обсягу, якості та своєчасності виготовлення Позивачем продукції Відповідачем не подавалося та матеріали справи не містять.

Як вбачається із копій висновків про дебетові та кредитні операції на рахунку позивача, оплата за продукцію була здійснена відповідачем частково, а саме: у розмірі 606347,96 грн. Крім того, відповідач здійснив повернення продукції позивачу на загальну суму 97508,36 грн. відповідно до накладних від 12.12.2017 № 3 та від 13.12.2017 № 2, 5.

26.12.2018р. до Господарського суду міста Києва позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог в зв`язку з тим, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача. Борг відповідача становить 53830,20 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач товар, поставлений позивачем, оплатив частково, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідач є порушником грошового зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення штрафних санкцій - пені, відповідно до п. 5.3.2 Договору та на підставі статей 546, 549 ЦК України, а також 3 % річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України.

Водночас, наданий Позивачем розрахунок пені здійснений без урахування ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки шість місяців для нарахування пені обраховуються від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається із умов п. 3.2 Договору, оплата 50 % вартості продукції мала бути здійснена в якості передплати протягом 1-го банківського дня з дати направлення рахунку-фактури (але не раніше підписання сторонами специфікації), оплата інших 50 % вартості продукції оплачується протягом 30 календарних днів з дати першого відвантаження продукції. У той же час, із матеріалів справи слідує, що позивач здійснював відвантаження продукції без внесеної відповідачем передплати, отже згідно з п. 4 ст. 538 ЦК України останній мав виконати свій обов`язок по внесенню передплати протягом 1-го банківського дня з моменту відвантаження продукції відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, а інші 50 % вартості протягом 30 календарних днів.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та дат виникнення зобов`язання з оплати продукції, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення пені за несвоєчасну оплату видаткової накладної від 18.06.2018 № РН-06/18/01 у загальному розмірі 2026,31 грн., а саме: 203,54 грн. за період з 19.06.2018 по 18.07.2018 на суму 7241,10 грн. та 1822,77 грн. за період з 19.07.2018 по 24.11.2018 на суму 14482,20 грн. У задоволенні решти пені суд дійшов висновку відмовити, оскільки її нарахування позивачем здійснено поза шестимісячним строком, встановленим ч. 6 ст. 232 ГК України.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних - 893,45 грн. та 2.767,65 грн. інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що вимога про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованою та правомірною та підлягає задоволенню у розмірі, визначеному судом, а саме 3% річних - 893,45 грн. та 2.767,65 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі № 910/14696/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі № 910/14696/18 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "АРТБУКС".

3. Матеріали справи № 910/14696/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 11.06.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай