ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Черкаси справа № 925/501/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючої судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., представники сторін у судове засідання не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «Грунтознавець» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропак ЛТД» про стягнення 14277 грн 18 коп,

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Грунтознавець» звернулося з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропак ЛТД» 14277 грн 18 коп з яких: 11997 грн 60 коп попередньої оплати, 530 грн 52 коп три відсотки річних та 1749 грн 06 коп інфляційних втрат. Позовна заява обґрунтована тим, що на виконання усної домовленості про поставку товару, позивачем на підставі рахунку №СФ-0000053 від 04.10.2017 було здійснено оплату вартості товару у сумі 11997 грн 60 коп. Відповідач поставку товару не здійснив, на вимогу позивача про повернення попередньої оплати не відповів, кошти не повернув, що стало підставою звернення позивача із цим позовом до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву №150 від 31.05.2019, у якій просив розгляд справ проводити за його відсутності. Відповідач (його представник) у судові засідання не з`явився, відзиву на позов, у визначений судом строк, не надав. У разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Ухвала суду від 06.05.2019 отримана відповідачем, що підтверджується корінцем поштового повідомлення про вручення ухвали відповідачу, який наявний у матеріалах справи. Отже, суд прийшов до висновку, що відповідач повідомлений належним чином, і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено, що між Селянським (фермерське) господарство «Грунтознавець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропак ЛТД» було досягнуто домовленості щодо придбання у відповідача товару контейнерів 16 90*90*150 4 с.ф.кв, у кількості 100 штук, загальною вартістю 11997,60 грн.

Згідно з рахунком №СФ-0000053 від 04.10.2017 позивач платіжним дорученням №1988 від 05.10.2017 перерахував відповідачу 11997,60 грн вартості обумовленого між сторонами товару. Відповідач товар не поставив.

Позивач направив відповідачеві вимогу №48 від 19.02.2019, у якій вимагав в термін семи календарних днів з моменту отримання цієї вимоги повернути кошти за непоставлений ним товар. Вказана вимога залишилась без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом про примусове стягнення суми передоплати, інфляційних та річних, нарахованих на сплачену суму у примусовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі усної домовленості, за умовами якої відповідач зобов`язувався поставити позивачу товар, а позивач сплатити його вартість на умовах попередньої оплати. За загальним порядком укладання господарських договорів вони викладаються у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (стаття 181 Господарського кодексу України).

Правочин, відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Отже, з огляду на положення наведених правових норм та дій сторін, які полягають у тому, що Селянське (фермерського) господарства «Грунтознавець» прийняло запропоновані умови та перерахувало плату за товар, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропак Лтд» зобов`язалось поставити обумовлений сторонами товар за ціною вказаною у рахунку, суд приходить до висновку про існування між сторонами договірних відносин, а отже виникнення у сторін цивільних прав і обов`язків.

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем за своєю правовою природою є відносинами з купівлі-продажу та відповідають статті 655 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Обов`язок покупця оплатити товар, передбачений у частині 1 статті 692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець, після прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на товар зобов`язаний оплатити його вартість, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони узгодили, що поставка товару здійснюється на умовах попередньої оплати, яка враховуючи суму виставленого рахунку-фактури становить 11997,60 грн. Питання попередньої оплати товару урегульоване у статті 693 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Судом встановлено, що позивач перерахував відповідачу передоплату у розмірі 11997,60 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 05.10.2017 №1988, отже позивач виконав передбачені договором умови для виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі шляхом подання позову.

Відповідно до статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Тобто, позивач самостійно обрав спосіб захисту свого порушеного права, відмовився від прийняття виконання зобов`язання та вимагає повернення попередньої оплати.

Відповідачем не було доведено факту належного виконання зобов`язання щодо поставки товару. Отже, сума попередньої оплати в розмірі 11997,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 530,52 грн - 3% річних та 1749,06 грн інфляційних втрат. Однак нарахування 3% річних та інфляційних на суму попередньої оплати є безпідставним виходячи з наступного:

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, а є поверненням сплаченого авансу за непоставлений товар. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України. На суму попередньої оплати можуть бути нараховані проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Водночас, як встановлено судом, правочин між сторонами вчинений у спрощений спосіб, і розмір процентів за користування продавцем чужими грошовими коштами даним договором не встановлено. Отже з урахуванням вищевказаних норм у задоволенні вимог про стягнення з відповідача 530,52 грн річних та 1749,06 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, проте сплачена сума судового збору є мінімальною, тому до відшкодування позивачу за рахунок відповідача підлягає сума судового збору, яка сплачена ним за подання позову у розмірі 1921,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропак Лтд ( вул. Смілянська, 149, м. Черкаси, 18008, ) на користь Селянського (фермерського) господарства «Грунтознавець» (вул.Миру, буд. 31, с.Скибівщина, Великобагачанський район, Полтвська область, 38321, ) 11997 грн 60 коп попередньої оплати та 1921,00 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення підписане 07.06.2019.

Суддя О.І.Кучеренко