ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.06.2019 м.Дніпро Справа № 876/19/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач у справі)

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від позивача: Слюта В.В., посвідчення №1833 від 28.01.2019 р., адвокат;

від відповідача: Рябчук С.В., посвідчення №1773 від 19.01.2010 р., адвокат;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОПОЛЮС про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського Суду України при Асоціації Регіональна правова група у складі: головуючого третейського судді Палій Є.А., третейського судді - доповідача Петровича Т.А., третейського судді Присяжного Д.М., від 29 березня 2019 року по справі №14/29к-18

за позовом Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат

до Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОПОЛЮС

про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського Суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 29.03.2019 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено частково.

Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТОПОЛЮС» на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» 113 028,94 грн. штрафу за порушення умов Договору №90-13-10 від 31.01.2017 року (на виконання робіт по дробленню негабариту), 1 061 819,05 грн. пені, 11 750,12 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

В решті позову відмовлено.

Оскаржуване рішення мотивовано порушенням відповідачем умов договору в частині строку виконання робіт та правом позивача стягнути передбачений договором штраф та пеню.

Третейський суд не погодився з проведеним позивачем розрахунком

пені, здійснив самостійний перерахунок за період з 30.09.2017 року по 31.05.2018 року в розмірі 0,3% від нарахованої на ціну робіт за договором.

Відповідно до положень ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України третейський судом було зменшено розмір пені на 30%.

Не погодившись з рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського Суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 29.03.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОПОЛЮС» (далі ТОВ «АВТОПОЛЮС») звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про скасування рішення третейського суду.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що з боку ТОВ «АВТОПОЛЮС» не відбулось порушення господарського зобов`язання, тому відповідач не може нести господарську відповідальність.

Зазначає, що:

- виконуючи роботи за договором підряду №90-13-10 від 31.01.2017 року, підрядник зазнав збитки у період лютого-липня 2017 року на суму 16 051,11 грн., внаслідок збільшення витрат дизельного палива на дроблення гірничої породи, яка виявилась міцною, ніж було передбачено тендерною документацією;

- ТОВ «АВТОПОЛЮС» повідомляло замовника про необхідність підвищення витрат палива листом №146 від 10.07.2017 року, №168 від 27.07.2017 року, замовник відмовився від проведення переговорів з питань подальшого виконання договору підряду;

- відповідно до направлених на адресу відповідача та наданих до Третейського суду претензій: №23/49 від 01.09.2017 року, 25/49 від 10.10.2017 року, 28/49 від 10.11.2017 року та 31/49 від 05.12.2017 року з приводу виконання зобов`язань, питання про стягнення пені за невиконання робіт не порушувалось, а відтак не має підстав для її стягнення;

- положення п.6.1. Договору в частині відповідальності за порушення строку виконання робіт понад 30 днів у вигляді пені в розмірі 0,3%, нарахованої на ціну робіт за цим Договором, визначену в п.2.1 даного Договору, за кожен день прострочки виконання зобов`язань, не відповідають нормам цивільного та господарського законодавства, а також вимогам розумності та справедливості;

- нарахована позивачем у третейській справі пеня складає 4 525 786, 12 грн., в той час, як сума виконаних робіт за цей період складає 753 461,52 грн.;

- відповідно до положень ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст.ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені має бути не більший, ніж подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня;

- згідно до ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності;

- з урахуванням того, що підрядник, у відповідності до положень ст.ст. 652, 847 Цивільного кодексу України повідомив замовника про неможливість виконання робіт за Договором підряду через підвищені витрати на виконання робіт, що призвели до збитковості виконання договору, а замовник, у відповідності до ст. 848 Цивільного кодексу України, не усунув підстав, що загрожували виконанню договору, то за таких підстав сум мав звільнити відповідача від сплати пені, залишивши лише стягнення штрафу, з яким погодився відповідач.

Заявник просить Центральний апеляційний господарський суд рішення Постійно діючого Регіонального Третейського Суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 29.03.2019 року по справі №14/29к-18 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПОЛЮС» на користь Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» 1 061819,05 грн. пені за порушення умов Договору №90-13-10 від 31.01.2017 року (на виконання робіт з дроблення негабариту).

У письмових поясненнях Приватне акціонерне товариство «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» зазначає наступне:

-відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 350 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави для скасування рішення третейського суду;

-зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник по справі №876/19/19 ТОВ «АВТОПОЛЮС», в порушення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, намагається затягнути процес видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду шляхом подання заяви про скасування рішення третейського суду, яка має очевидно штучний характер, оскільки зазначене рішення оскаржується з підстав, які не передбачені законом (ст. 51 Законом України «Про третейські суди», ст. 350 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач у справі просить постановити ухвалу про відмову в задоволенні заяви і залишити рішення третейського суду без змін.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПОЛЮС» підтримав доводи, наведені в заяві про скасування рішення третейського суду. Також заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №904/1924/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПОЛЮС» до Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про визнання окремих положень договору підряду недійсними.

Суд з матеріалів справи встановив відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі, оскільки розглянути подану Товариством заяву про скасування рішення третейського суду можливо без встановлення обставин щодо дійсності окремих положень договору підряду та ухвалив відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування рішення третейського суду задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено частиною 1 ст. 350 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Приписами ч. 2 ст. 350 Господарського процесуального кодексу України встановлені наступні підстави для скасування рішення третейського суду:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Врегулювання порядку утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлення вимог щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб здійснюється на підставі Закону України «Про третейські суди».

Частинами 1,2 статті 51 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені ч. 3 ст. 51 названого Закону.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду. (ч. 4 ст. 51 Закону України «Про третейські суди»).

Враховуючи наведені вище процесуальні норми, судом було досліджено, що заявником не доведено жодної підстави, яка б як наслідок передбачала скасування оскаржуваного ним рішення третейського суду.

Так, з оригіналу договору №90-13-10 від 31.01.2017 року (на виконання робіт з дроблення негабариту), який наявний в матеріалах третейської справи №14/29к-18, суд встановив, що сторонами договору в пункті 7.2 погоджено, що всі спори, які виникають у зв`язку з укладенням, зміною, порушенням умов, недійсності договору або окремих його частин, якщо вони не будуть урегульовані шляхом переговорів, розглядаються Постійно діючим Регіональним Третейським Судом України при Асоціації «Регіональна правова група» відповідно до Регламенту зазначеного Суду, який розміщено на сайті htth://www.rpgua.com//

Склад суду сформовано відповідно до його Регламенту.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про третейські суди» розглянута третейським судом справа №14/29к-18 підвідомча Постійно діючому Регіональному Третейському Суду України при Асоціації «Регіональна правова група».

Докази того, що склад третейського суду не відповідав вимогам закону, в матеріалах справи відсутні,

Сторони в судовому засіданні підтвердили дійсність третейської угоди.

Оскаржуваним рішенням вирішені питання, які не виходять за межі третейської угоди і рішення стосується сторін договору.

Під час судового розгляду як представником заявника (відповідача по третейській справі), так і представником позивача не заперечувався той факт, що для скасування рішення третейського суду відсутні підстави, які передбачені ч. 2 ст. 350 Господарського процесуального кодексу України.

Зі змісту заяви ТОВ «АВТОПОЛЮС» вбачається його непогодження із винесеним рішенням по суті спору в частині сум стягнення, що не може бути предметом перегляду Центральним апеляційним господарським судом.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що доводи скаржника є безпідставними.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПОЛЮС» про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського Суду України при Асоціації «Регіональна правова група» у складі: головуючого третейського судді Палій Є.А., третейського судді доповідача Петровича Т.А., третейського судді Присяжного Д.М., від 29.03.2019 року по справі №14/29к-18.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТОПОЛЮС» про скасування рішення третейського суду залишити без задоволення.

Рішення Постійно діючого Регіонального Третейського Суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 29.03.2019 року у справі №14/29к-18 залишити без змін.

Повний текст складено 18.06.2019 року.

Головуючий суддя: Т.А.Верхогляд