ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 червня 2019 р. Справа № 903/483/16

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Дочірнього підприємства Рибгосп Цумань

до відповідачів:

1) відділу Держгеокадастру у Ківерцівському районі Волинської області

2) Волинської обласної державної адміністрації

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Цумань - Риба"

третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ківерцівської районної державної адміністрації

про визнання недійсними договорів оренди землі,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача-1: н/з;

від відповідача-2: Ралець О. В., довіреність № 6958/58/2-18 від 05.10.2018 року;

від відповідача-3: н/з;

від 3-ї особи: н/з.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: 11.07.2016 року позивач Дочірнє підприємство Рибгосп Цумань звернувся з позовом в якому просив зобов`язати Ківерцівську РДА усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками та довести до виконання своє розпорядження від 05.05.2016 року №166 до відповідних структурних підрозділів; Державну реєстраційну службу Ківерцівського РУЮ внести запис про відновлення реєстрації договорів оренди землі з ДП Рибгосп Цумань; відділ Держземагенства у Ківерцівському районі Волинської області внести зміни в земельно-облікову документацію у відповідності до розпорядження Ківерцівської РДА від 05.05.2016 року №166, а також визнати недійсними договори оренди землі ТзОВ Цумань-Риба з Волинською ОДА від 11.06.2015 року, 25.06.2015 року.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.01.2017 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2017 року у справі №903/483/16, позовні вимоги - задоволено. Визнано недійсними договір оренди землі №11 від 11.06.2015, укладений між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба", предметом якого є земельна ділянка площею 15,1052 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ; земельна ділянка площею 42,9933 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ; земельна ділянка площею 17,8919 га, кадастровий номер НОМЕР_3 :02:000: НОМЕР_4 для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства), які знаходяться на території Берестянської сільської ради; договір оренди землі №12 від 11.06.2015, укладений між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба", предметом якого є земельна ділянка площею 40,5011 га, кадастровий номер :04:000:3103 для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства), яка знаходиться на території Олицької селищної ради; договір оренди землі №13 від 25.06.2015, укладений між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба", предметом якого є земельна ділянка площею 19,3456 га, кадастровий номер НОМЕР_5 ; земельна ділянка площею 40,1268 га, кадастровий номер НОМЕР_6 : НОМЕР_7 : НОМЕР_8 для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства), які знаходяться на території Дідичівської сільської ради. Відмовлено у задоволенні позовних вимог до Відділу Держгеокадастру у Ківерцівському районі Волинської області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цумань - Риба" було задоволено: постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2017р. та рішення Господарського суду Волинської області від 17.01.2017р. у справі № 903/483/16 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

При новому розгляді справи рішенням Господарського суду Волинської області від 26.07.2018 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 року, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2019 року касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 року та рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2018 року у справі №903/483/16 в частині вирішення позову до Волинської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба" скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2019 року справу № 903/483/16 розподілено судді Костюк С. В.

Ухвалою суду від 10.05.2019 року справу № 903/483/16 прийнято до провадження суддею Костюк С. В. та призначено підготовче засідання на 04.06.2019 року, зобов`язано сторін надати суду пояснення щодо позову з врахуванням викладеного в постанові Верховного Суду від 11.04.2019 року.

30.05.2019 року позивач ДП "Рибгосп "Цумань" подав пояснення, в якому вказує, що оспорювані договори (№№ 11, 12, 13 від 11,25.06.2015 року) укладено на підставі розпорядження голови Ківерцівської РДА № 161 від 25.05.2015 року «Про розірвання договорів оренди землі та укладення додаткових угод», яке в судовому порядку скасовано (справа № 903/629/15); також в судовому порядку скасовано додаткові угоди про розірвання договорів оренди (справа № 903/612/16); вважає, що господарський суд зобов`язаний був зупинити провадження до перегляду Верховним Судом справи № 903/612/16, а відмовляючи в позові не надав оцінки тій обставині, що у зв`язку із скасуванням розпорядження № 161 та додаткових угод від 11.06.2015 року та 25.06.2015 року залишились чинними первинні договори оренди землі від 15.08.2011 року, а тому договори оренди № 11, 12, 13 де-юре не можуть бути чинними; вказує, що справа № 903/612/16 про визнання недійсними додаткових угод, якими було розірвано договори оренди земельних ділянок із ДП "Рибгосп "Цумань" та справа № 903/483/16 про визнання недійсними договорів оренди землі є пов`язаними, оскільки визнання недійсними додаткових угод про припинення договорів оренди землі із ДП "Рибгосп "Цумань" прямо вплине на оцінку доказів у справі № 903/483/16. В поясненні посилається на норми ст.31 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 203, 204, 215 ЦК України, ч.1 ст. 207 ГК України, п.п.21,29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», з врахуванням яких просить позов задоволити повністю.

Відповідач-2 (Волинська ОДА) 03.06.2019 року надав суду пояснення в якому, зокрема, вказує, що позов не визнає; на підставі розпорядження, яке є чинним, голови Волинської обласної державної адміністрації від 06.05.2015 року № 172 було доручено Ківерцівській РДА укласти договори оренди землі з ТзОВ «Цумань-Риба», якому доручено здійснити державну реєстрацію вказаних договорів; вважає, що позивачем не доведено, яким чином порушені його права та інтереси, з врахуванням того, що він не є стороною договору; з врахуванням зазначеного в поясненні просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.06.2019 року на 11:00 год.

В судовому засіданні представник відповідача-2 позовні вимоги заперечує з підстав зазначених в поясненні та просить відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача-2, суд встановив наступне.

Розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації, Волинської області від 10.05.2011 року № 193 "Про затвердження технічної документації" було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано ДП "Рибгосп "Цумань" в оренду, терміном на 49 років, земельну ділянку площею 40,5011 гектарів на території Олицької селищної ради, земельні ділянки загальною площею 75,9904 гектари на території Берестянської сільської ради, земельні ділянки площею 59,4724 гектари на території Дідичівськиї сільської ради для ведення рибного господарства.

15.08.2011 року між Волинською облдержадміністрацією та Дочірнім підприємством «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп» було укладено договори оренди землі, які зареєстровано в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28.09.2011року за реєстровими №№00648, 00649, 00650.

Відповідно до п.2 та п.5 договорів загальна площа земельних ділянок: 75,9904 га (нормативна грошова оцінка 73310,65 грн.), 40,5011 га (нормативна грошова оцінка 41646,52 грн.), 59,4724 га (нормативна грошова оцінка 78314,09 грн.).

За умовами договорів земельні ділянки передано в оренду для ведення рибного господарства строком на 49 років (п.п.8,15).

Згідно із п.43 договорів вони набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Вказані договори підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін.

Факт передачі земельних ділянок підтверджується актами приймання-передачі.

10.03.2015р. Волинська облдержадміністрація прийняла розпорядження №83 Про надання повноважень районним державним адміністраціям у сфері надання в оренду земельних ділянок під водними об`єктами, розташованими за межами населених пунктів на території Волинської області, яким уповноважила голів районних державних адміністрацій готувати документи, необхідні для передачі у користування на умовах оренди земель водного фонду, проводити процедуру земельних торгів в установленому законодавством порядку.

Розпорядженням №172 від 06 травня 2015 року Про надання земельних ділянок в оренду Волинська облдержадміністрація доручила Ківерцівській районній державній адміністрації укласти договори оренди на земельні ділянки, які на той час перебували в оренді ДП «Рибгосп «Цумань» Відкритого акціонерного товариства Волиньрибгосгі, із ТзОВ «Цумань Риба» та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі речових прав.

25 травня 2015 року Ківерцівською райдержадміністрацією прийнято розпорядження №161 "Про розірвання договорів оренди землі", у п. 1 якого зазначено: "Укласти додаткові угоди з Дочірнім підприємством «Рибгосп «Цумань» Відкритого акціонерного товариства «Волиньрибгосп» про розірвання за взаємною згодою сторін договору оренди землі, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28 вересня 2011 року №00648, договору оренди землі, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28 вересня 2011 року №00649, та договору оренди землі, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28 вересня 2011 року №00650, предметом яких є земельні ділянки водного фонду, площами: 40.5011 га на території Олицької селищної ради; 59.4724 га на території Дідичівської сільської ради та 75.9904 га на території Берестянської сільської ради".

08.06.2015 року між Ківерцівською районною державною адміністрацією та ДП "Рибгосп «Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" були укладені додаткові угоди про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00648; про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00649; про припинення дії договору оренди землі від 28.09.2011 року, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області за номером 00650.

11 червня 2015 року між Волинською облдержадміністрацією в особі голови Ківерцівської районної державної адміністрації та ТзОВ «Цумань Риба» укладено договір оренди землі №11 загальною площею 75,9904 га.

11 червня 2015 року між Волинською облдержадміністрацією в особі голови Ківерцівської районної державної адміністрації та ТзОВ «Цумань Риба» укладено договір оренди землі №12 загальною площею 40,5011 га.

25 червня 2015 року між Волинською облдержадміністрацією в особі голови Ківерцівської районної державної адміністрації та ТзОВ «Цумань Риба» укладено договір оренди землі №13 загальною площею 59,4724 га.

Дочірнє підприємство «Рибгосп «Цумань», враховуючу заяву про уточнення позовних вимог від 06.01.2017р., просить визнати недійсними договори оренди землі №11 від 11.06.2015 року, №12 від 11.06.2015 року та №13 від 25.06.2015 року, укладені між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цумань-Риба».

Рішенням Господарського суду Волинської області від 26.07.2018 року (при новому розгляді справи), залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 року, в позові було відмовлено.

При відмові в позові суди виходили з того, що позивачем відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України не обґрунтовано та не доведено допущення сторонами договорів порушень вимог законодавства на момент вчинення спірних правочинів.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2019 року касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 року та рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2018 року у справі №903/483/16 в частині вирішення позову до Волинської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба" скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення, Верховний Суд в постанові від 11.04.2019 року зазначив, що суди дійшли неправильних висновків про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання договорів недійними, враховуючи встановлення тих обставин, що розпорядження, на підставі якого були укладені спірні договори та додаткові угоди, якими було припинено право користування позивача за договором оренди, були визнані недійсними в судовому порядку.

Разом з тим скаржник (позивач ДП «Рибгосп «Цумань») в касаційній скарзі посилається на те, що суди не надали оцінки розпорядженню 3-ї особи від 25.05.2015 року № 161, на підставі якого укладено спірні договори, не врахували, що дане скасовано рішенням суду у справі № 903/629/15, додаткові угоди про припинення договорів оренди землі визнанні недійсними постановою апеляційної інстанції, яке набрало законної сили у справі № 903/612/16.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Як зазначалось вище предметом спору під час нового розгляду справи є визнання недійсними договорів оренди землі № 11, 12 від 11.06.2015 року та № 13 від 25.06.2015 року, які було укладено між Волинською обласною державною адміністрацією в особі голови Ківерцівської районної державної адміністрації (Орендодавець) та ТзОВ «Цумань-Риба» (Орендар) (а.с.111-122 Т.1).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 22.07.2015 року у справі №903/629/15 за позовом Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Ківерцівської райдержадміністрації №161 від 25.05.2015 року Про розірвання договорів оренди землі, на підставі якого сторонами укладено оспорені додаткові угоди. Дане рішення господарського суду Волинської області залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016 року (а.с.50-58).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що розпорядження голови Ківерцівської РДА №161 від 25.05.2015 року Про розірвання договорів оренди землі прийняте з порушенням норм ст. 141 Земельного кодексу України та з порушенням прав та законних інтересів позивача, як орендаря земельних ділянок.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 05 жовтня 2016 року у справі №903/612/16 позов Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання недійсними додаткових угод задоволено повністю. Дане рішення господарського суду Волинської області залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.12.2016 року (а.с.205-211).

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено, зареєстровані 25.06.2015 року договори оренди укладені між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба, предметом яких є земельна ділянка площею 19,3456 га, кадастровий номер НОМЕР_5 ; земельна ділянка площею 40,1268 га, кадастровий номер НОМЕР_9 : НОМЕР_10 : НОМЕР_7 : НОМЕР_8 для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства), які знаходяться на території Дідичівської сільської ради суперечать розпорядженню Волинської ОДА від 10.05.2011 року № 193 "Про затвердження технічної документації" відповідно до якого 15.08.2011 року Ківерцівською райдержадміністрацією та Дочірнім підприємством Рибгосп Цумань ВАТ Волиньрибгосп було укладено договори оренди на зазначені землі, які зареєстровано в управлінні Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області 28.09.2011року за реєстровими №№00648, 00649, 00650 (а.с.27-30; 33-36; 39-42).

Згідно статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Приписами статті 6 вказаного Закону визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч.1).

Відповідно до статті 13 наведеного Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно із ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За нормами ст. 203 ЦК України зміст правочину, зокрема, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначено в п.2.9. Постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р., на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була його стороною. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 439/212/14-ц.

Частиною першою статті 236 Цивільного кодексу України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо визнання договорів оренди землі №11 від 11.06.2015р., №12 від 11.06.2015р., №13 від 25.06.2015р. недійсними підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задоволити в частині визнання недійсними договорів.

2. Визнати недійсним договір оренди землі №11 від 11.06.2015 року, укладений між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба, предметом якого є земельна ділянка площею 15,1052 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ; земельна ділянка площею 42,9933 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ; земельнаділянка площею 17,8919 га, кадастровий номер :02:000:0337 для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства), які знаходяться на території Берестянської сільської ради.

3. Визнати недійсним договір оренди землі №12 від 11.06.2015 року, укладений між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба, предметом якого є земельна ділянка площею 40,5011 га, кадастровий номер НОМЕР_11 :04:000:3103 для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства), яка знаходиться на території Олицької селищної ради.

4. Визнати недійсним договір оренди землі №13 від 25.06.2015 року, укладений між Волинською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба, предметом якого є земельна ділянка площею 19,3456 га, кадастровий номер НОМЕР_5 ; земельна ділянка площею 40,1268 га, кадастровий номер НОМЕР_9 : НОМЕР_10 : НОМЕР_7 : НОМЕР_8 для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства), які знаходяться на території Дідичівської сільської ради.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

13.06.2019 року.

Суддя С. В. Костюк