ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" червня 2019 р. м ХарківСправа № 922/1699/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши матеріали

позовної заяви Закритого акціонерного товариства "Корпорація "Сталь" в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Литвина Руслана Олександровича, м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Закуп", с. Циркуни
про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство "Корпорація Сталь" в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Литвина Руслана Олександровича, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Закуп", в якому просить суд витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Закуп" (, адреса: 62441, Харківська обл., с. Циркуни, вул. Кірова, 1/4) на користь Закритого акціонерного товариства "Корпорація Сталь" (, адреса: м. Дніпро, вул. Євпаторійська, 40) майно отримане за Договором купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) укладеного 10.10.2014 між Закритим акціонерним товариством "Корпорація Сталь" (, адреса: м. Дніпро, вул. Євпаторійська, 40) в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Шевцова Є.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Закуп, а саме: автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 р.в., д/н НОМЕР_1 АТ; автомобіль Тоуоtа Саmry, 2006 р.в., д/н НОМЕР_2 ; автомобіль Mercedes Benz GL-450, 2008 р.в, д/н НОМЕР_3 0081; автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 р.в., д/н АЕ 9659, металопрокат (труби сталеві різних діаметрів та ДСТУ, листи сталеві, тощо); лінію фарбування труб RXCCB634-12; повну лінію для виробництва насосно-компресорних труб зовнішнім діаметром від 60,3 до 114,3 мм; селітру кальцієву, кислоту азотну; цистерну ЖКЦ-34, Станки бурові СБУ-125 (2 шт.).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що після набрання чинності ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 у справі №Б29/186-09 щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) укладеного між, ЗАТ "Корпорація Сталь" в особі ліквідатора Шевцова Є.В. та ТОВ "Закуп", майно продовжує незаконно перебувати у володінні ТОВ "Закуп", останнє добровільно відмовляється виконати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 та повернути майно, на вимогу арбітражного керуючого-ліквідатора ЗАТ "Корпорація Сталь" ОСОБА_1 жодним чином не реагує.

У позовній заяві позивач просить суд відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі, обґрунтовуючи заявлене клопотання відсутністю грошових коштів для сплати судового збору.

Розглянувши клопотання позивача про надання відстрочки оплати судового збору за подання позову по даній справі суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 5 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які, зокрема, підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру передбачено наступну ставку судового збору: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначені обставини свідчать про обов`язок позивача при зверненні до суду з позовом по даній справі сплатити судовий збір за подання позову за ставками, передбаченими для сплати вимог майнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проаналізувавши норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд констатує, що позивач не входить до переліку осіб, які мають право на відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про відстрочку оплати судового збору не підлягає задоволенню.

При цьому суд зауважує, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, враховуючи відмову у задоволенні клопотання позивача про відстрочення оплати судового збору, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем до позовної заяви не подано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Закритого акціонерного товариства "Корпорація Сталь" в особі арбітражного керуючого-ліквідатора Литвин Р.О. - залишити без руху.

Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду:

- докази оплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Роз`яснити позивачу що в разі усунення недоліків у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала підписана 10 червня 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова