ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" червня 2019 р. Справа № 4/2023-10

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Петухов М.Г.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

позивача: Овчаренко Л.Г.

відповідача: Шкурупій О.І.

апелянта: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2011 р. у справі № 4/2023-10

за позовом Малого приватного виробничо-комерційного підприємства "Шар"

до ЗАТ "Старокостянтинівський хлібзавод"

про визнання співвласності на новостворене майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року у справі №4/2023-10 позов Малого приватного виробничо-комерційного підприємства "Шар" до Закритого акціонерного товариства "Старокостянтинівський хлібзавод" про визнання права власності на 5/6 частин нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у м.Старокостянтинів Хмельницької області задоволено. Визнано за Малим приватним виробничо-комерційним підприємством "ШАР" м.Київ () право власності на 5/6 частин нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м.Старокостянтинів, Хмельницької області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року у справі №4/2023-10 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 листопада 2018 року апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року у справі №4/2023-10 прийнято до провадження та призначено розгляд апеляційної скарги.

В подальшому провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року у справі №4/2023-10 неодноразово зупинялось до розгляду касаційних скарг позивача та відповідача.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 квітня 2019 року у справі №4/2023-10 (з урахуванням ухвал про виправлення описок) поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року у справі №4/2023-10 та призначено розгляд апеляційної скарги на 25 квітня 2019 року об 11:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 квітня 2019 року у справі №4/2023-10 відмовлено у задоволенні клопотань МКВКП "ШАР" та ЗАТ "Старокостянтинівський хлібзавод" про зупинення провадження у справі №4/2023-10 до вирішення справ №924/194/19 та №924/348/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 травня 2019 року провадження у справі №4/2023-10 зупинено та передано справу для проведення автоматичного розподілу та визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для розгляду заяви про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року заяву ЗАТ "Старокостянтинівський хлібзавод" про відвід колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду Бучинської Г.Б., суддя Петухова М.Г., суддя Олексюк Г.Є. у даній справі передано на розгляд судді Північно-західного апеляційного господарського суду Савченку Г.І.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ЗАТ "Старокостянтинівський хлібзавод" про відвід суддів у справі №4/2023-10.

Ухвалою від 14 травня 2019 року у справі №4/2023-10 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року та призначено розгляд апеляційної скарги на 29 травня 2019 року об 11:00 год.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Бучинської Г.Б. судове засідання у справі №4/2023-10 призначене на 29 травня 2019 року не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 червня 2019 року у справі №4/2023-10 призначено справу до розгляду на 11 червня 2019 року.

Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги, дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, якщо встановлено, що питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Верховним Судом у постанові у справі №911/2635/17 від 11 липня 2018 року викладено наступну правову позицію щодо розгляду апеляційної скарги, поданою особою, яка не брала участі у справі.

Так, Верховний суд вказав, що у відповідності до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вищевказана правова позиція Верховного Суду враховується колегією суддів на виконання вимог частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; та пункту 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, яким унормовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з оспорюваного рішення господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року, учасниками справи є Мале приватне виробничо-комерційне підприємство "ШАР" (позивач) та Закрите акціонерне товариство "Старокостянтинівський хлібзавод" (відповідач), тобто ОСОБА_2 не був учасником даної справи, і питання щодо його прав, інтересів та обов`язків суд не вирішував.

Предметом спору у справі є визнання за Малим приватним виробничо-комерційним підприємством "ШАР" права власності на 5/6 частин нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Хмельницька область. Підставою позову є те, що позивачем було проведено роботи по ремонту (переобладнанню, поліпшенню) приміщення, яке було передано відповідачем позивачу згідно договору №14 найму (оренди) нежитлового приміщення від 10 жовтня 2007 року.

З`ясовуючи наявність правового зв`язку між сторонами у справі та ОСОБА_2, апеляційним судом встановлено, що на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ "Старокостянтинівський хлібхавод" від 09 серпня 2017 року та зареєстрованого 12 жовтня 2017 року, скаржник у даній справі набув право власності на цілісний майновий комплекс, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Представником ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду було надано пояснення та зазначено, що оскаржуваним рішення господарського суду Хмельницької області від 31 січня 2011 року було порушено права його довірителя, які виникли на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між ним та ЗАТ "Старокостянтинівський хлібзавод".

Водночас, скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, фактично зазначає про нові обставини, які не були і не могли бути відомі, а ні учасникам справи, а ні суду, оскільки договір про задоволення вимог іпотекодержателя укладений 09 серпня 2017 року, у той час як рішення господарським судом Хмельницької області ухвалене (по даній справі) раніше - 31 січня 2011 року.

Вирішення судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки, особи, не залученої до участі у справі, буде мати місце, якщо такі права, інтереси та (або) обов`язки, особи виникають саме із оскаржуваного судового рішення, а не із юридичних фактів, із яких виходив суд приймаючи своє рішення.

Як вбачається з тексту оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 є учасником по справі, рішення безпосередньо прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 , не стосується, в мотивувальній частині рішення не містяться будь-яких висновків суду про права та обов`язки ОСОБА_2 , а в резолютивній частині рішення відсутні прямі вказівки про його права та обов`язки.

Тобто, місцевим господарським судом не було вирішено питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_2. Відтак, наведені в апеляційній скарзі обставини, в разі реального порушення прав та інтересів ОСОБА_2 , можуть слугувати підставою для звернення до суд із самостійним позовом.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на статтю 23 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване ОСОБА_2 рішення безпосередньо прав та обов`язків Тиліжинського В.М . не стосується і питання про права, інтереси та (або) обов`язки цим рішенням особи не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 35, 39, 228, 234, п.3 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2011 р. у справі № 4/2023-10.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому ГПК України.

Справу №4/2023-10 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.