ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 червня 2019 р. Справа № 903/335/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О. Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн"

до відповідача: Державного підприємства "Волиньвугілля"

про стягнення 99089грн. 64коп.

за відсутності сторін

встановив: позивач ТОВ "Аерлайн" звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля", в якому просив стягнути з відповідача 96779,90грн., в тому числі 80000грн. основного боргу за поставлений товар, 13098,08грн. штрафу, 2590,31грн. інфляційних втрат та 1091,51грн. 3% річних. Також просив стягнути з відповідача 1921 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №395 купівлі-продажу від 10.10.2018р. в частині повної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 11.05.2019р. відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; засідання для розгляду справи по суті призначено на "10" червня 2019 р.

Відповідачем не подано суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

24.05.2019р. позивач надіслав на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог (вх. №01-68/41/19), в якій просить стягнути з відповідача 99089грн. 64коп., в тому числі 80000грн. основного боргу за поставлений товар, 14325грн. 48коп. штрафу за період з 18.11.2018р. по 18.05.2019р., 3416грн. 22коп. інфляційних втрат за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. та 1347грн. 94коп.- 3% річних за період з 18.11.2018р. по 10.06.2019р.

Відповідно до ст.46. ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що заява позивача про збільшення позовних вимог подана до початку першого судового засідання відповідно до ст.46 ГПК України, відповідає вимогам, встановленим ст. 170 ГПК України та прийнята судом.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, ціна позову становить 99089грн. 64коп.

03.06.2019р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 01-57/6061/18), в якому відповідач визнає суму основного боргу за поставлений товар в розмірі 80000грн. та зазначає, що у зв`язку з тяжким фінансовим становищем на підприємства відсутні кошти для повного погашення заборгованості за зобов`язаннями, про що, ДП «Волиньвугілля» повідомляло Позивача листом від 08.02.2019 року за № 147/1.10/10-39.

Водночас, відповідач зазначає, що відповідно до пункту 3.5 договору, товар вважається прийнятим після його поставки на склад покупця та підписання товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) сторонами.

Товарно-транспортна накладна № Р2050 була складена 18.10.2018 року, проте, представник відповідача - Божко О.І. підписав її лише 22.10,2018 року, що підтверджується підписом останнього на видатковій накладній № 2050 від 18.10.2018р. із зазначенням дати довіреності № 471, виданої 22.10.2018р. Підтвердженням моменту поставки саме 22.10.2018р. є прибутковий касовий ордер №26 від 22.10.2018 року, що засвідчує отримання на склад ДП «Волиньвугілля» від ТОВ «Аерлайн» товару - гусениці ЧД-50-22-9Сп у кількості 2 шт. загальною вартістю 160 000грн.

Таким чином, 30-ти денний термін з моменту поставки товару, як граничний строк для 50% оплати його вартості закінчується саме 22.11.2018 року, а тому саме з цієї дати позивач має право обраховувати штрафні санкції за не виконання умов договору.

10.06.2019р. представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх. №01-57/6414/19), в якій зазначив, що відповідач жодним чином не спростовує факт наявності заборгованості перед позивачем. Посилання відповідача на свій тяжкий фінансовий стан не знімає з нього відповідальності за невиконання своїх договірних зобов`язань.

Також, зазначає, що твердження відповідача про те, що поставка товару відбулась 22.10.2018р., а не 18.10.2018р. спростовується тим, що при поставці товарів первинним документом є видаткова накладна постачальника. Інших дат, аніж 18.10.2018р.. видаткова накладна №2050 не містить.

Просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання 10.06.2019р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи по суті.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, господарський суд встановив наступне.

10.10.2018р. між позивачем ТОВ «Аерлайн» (продавець) та ДП «Волиньвугілля» (покупець) укладено договір купівлі- продажу № 395 (договір) (а.с. 11-12).

Згідно з п. 1.1. договору, продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.2.1., 2.2.2. договору сторони передбачили, що найменування товару, його кількісні характеристики вказані в специфікації №1 до договору, яка є його невід`ємною частиною.

Згідно п.3.3. договору, перехід права власності відбувається в момент передачі товару, що оформляється видатковою накладною.

Відповідно до п. 3.5 договору, товар вважається прийнятим після його поставки на склад покупця та підписання товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) сторонами.

Згідно п. 4.3. договору, оплата вартості товару здійснюється у вигляді передплати у розмірі 50%, інша частина у розмірі 50% сплачується протягом 30 днів з моменту поставки.

Пунктом 7.1. сторони передбачили, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року до повно його виконання.

Відповідно до п.7.4. договору, усі спори, що пов`язані з цим договором вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо спір не може бути вирішений шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленню підвідомчістю та підсудністю такого спору, визначеному відповідним законодавством України.

10.10.2018р. платіжним дорученням №1308 на суму 80 000,00грн. відповідач перерахував позивачу 50% вартості товару згідно рахунку на оплату №3257 від 10.10.2018р. на суму 160 000грн.

Згідно умов договору купівлі- продажу № 395 від 10.10.2018р. позивач направив відповідачу товар (гусеницю ЧД-50-22-9СП) відповідно до складеної специфікації №1 від 10.10.2018р. (а.с.13) та товарно-транспортної накладної №Р2050 від 18.10.2018р. (а.с.16).

22.10.2018р. товар обумовлений специфікацією на загальну суму 160 000,00грн. прийнято відповідачем згідно видаткової накладної №2050 від 18.10.2019р., яка підписана представником відповідача із зазначенням дати видачі довіреності 22.10.2018р.

Відповідачем складено прибутковий касовий ордер №26 від 22.10.2018 року, що засвідчує отримання на склад ДП «Волиньвугілля» від ТОВ «Аерлайн» товару - гусениці ЧД-50-22-9Сп у кількості 2шт. загальною вартістю 160 000грн.

За умовами п. 4.3. Договору №395 друга частина вартості товару у розмірі 50%, що складає 80 000грн., повинна бути перерахована відповідачем протягом 30 днів з моменту поставки.

Проте, станом на 02.05.2019р. відповідач взяті на себе зобов`язання згідно договору в частині остаточних розрахунків за поставлений товар не виконав.

29.01.2019р. позивач- ТОВ «Аерлайн» надіслав на адресу відповідача- ДП «Волиньвугілля» лист (вих. №2901/1) щодо погашення заборгованості в розмірі 80000грн. в добровільному порядку.

08.02.2019р. відповідач- ДП «Волиньвугілля» надіслав на адресу відповідача відповідь (вих. №147/1.10./10- 39 від 08.02.2019р) на лист позивача №2901/1 від 29.01.2019р., в якій зазначив, що заборгованість в сумі 80 000,00грн. буде погашена протягом місяця. Дана відповідь була отримана позивачем- ТОВ «Аерлайн» 19.02.2019р., однак на час подачі позову до суду відповідачем не виконано даного зобов`язання в частині розрахунків за поставлений товар.

В порушення умов договору купівлі-продажу № 395 від 10.10.2018р., відповідачем не здійснено остаточних розрахунків за поставлений товар, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 80000грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на день розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 80000грн., не погашена, визнана відповідачем, підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 нього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.6. укладеного між сторонами договору передбачено, що за порушення строків оплати покупець сплачує штраф у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення) за кожен день прострочення оплати. За прострочення строків оплати понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Позивачем нараховано відповідачу, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 18.11.2018р. по 18.05.2019р., що становить 14325грн. 48коп.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог відповідачу нараховано 3416грн. 22коп. інфляційних втрат за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. та 1347грн. 94коп. -3% річних за період з 18.11.2018р. по 10.06.2019р.

Судом встановлено, що відповідно до п.п. 3.3., 3.5. договору, перехід права власності відбувається в момент передачі товару, що оформляється видатковою накладною. Товар вважається прийнятим після його поставки на склад покупця та підписання товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) сторонами.

Товарно-транспортна накладна № Р2050 була складена 18.10.2018 року. Проте, товарно- транспортна накладна не містить дати отримання товару, а містить посилання на супровідні документи на вантаж, а саме, на видаткову накладну №2050 від 18.10.2018р.

Судом встановлено, що видаткова накладна №2050 була підписана представником відповідача - Божком О.І. 22.10,2018 року, що підтверджується підписом останнього на видатковій накладній № 2050 від 18.10.2018р. із зазначенням дати виданої довіреності № 471 виданої 22.10.2018р.

Також, момент поставки товару 22.10.2018р. підтверджується прибутковим касовим ордером №26 від 22.10.2018 року, що засвідчує отримання на склад ДП «Волиньвугілля» від ТОВ «Аерлайн» товару - гусениці ЧД-50-22-9Сп у кількості 2шт. загальною вартістю 160 000грн.

Таким чином, 30-ти денний термін з моменту поставки товару, як граничний строк для 50% оплати його вартості закінчувався саме 21.11.2018 року, а тому штрафні санкції за не виконання умов договору, інфляційних втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання повинні обраховуватись з наступного дня після граничного строку оплати товару, а саме 22.11.2018р.

Твердження позивача щодо отримання товару відповідачем 18.10.2018р. не береться судом до уваги, оскільки у видатковій накладній № 2050 від 18.10.2018р. міститься посилання на дату прийняття товару саме 22.11.2018р.

Враховуючи вищевикладене, до стягнення підлягає 13994грн. 52коп. штрафних санкцій за період з 22.11.2018р. по 18.05.2019р., 1321грн. 64коп.- 3% річних за період з 22.11.2018р. по 10.06.2019р. та 3416грн. 22коп. інфляційних втрат за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. В частині стягнення 330грн. 96коп. штрафних санкцій та 26грн. 03коп. -3% річних слід відмовити.

Згідно ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236- 238, 240 ГПК України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" () 98732грн. 38коп., (з яких: 80000грн. основного боргу, 13994грн. 52коп. - штрафних санкцій, 1321грн. 64коп. - 3% річних та 3416грн. 22коп. інфляційних втрат), а також 1914грн. 07коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині стягнення 330грн. 96коп. штрафних санкцій та 26грн. 03коп.- 3% річних в позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно- західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 14.06.2019.

Суддя О. Г. Слободян