ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 Справа № 911/1941/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: Ебубікіров Е.Я., довіреність №б/н від 08.01.2019, посвідчення №003140 від 17.01.2018, адвокат

від відповідача: Базюкевич Є.В., довіреність №01/0202-18 від 02.02.2018, заст. директора

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №911/1941/18 (суддя Петрова В.І.; рішення ухвалене о 12:18 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 18.03.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДИНГ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА ТА НС", м.Дніпро

про стягнення 242894,00 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЛДІНГ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА ТА НС" про стягнення збитків у розмірі 242894,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору №668/1010-16 від 25.10.2016, а саме виконання підрядних робіт з недоліками, для усунення яких позивач неодноразово звертався до відповідача, і оскільки такі недоліки не були усунуті відповідачем, для їх усунення позивачем було залучено третю особу - ТОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-Лтд", якій було сплачено 242894,00 грн. Такі додаткові витрати й спричинили позивачу збитки, які він просить відшкодувати за рахунок відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №911/1941/18 позивачу у позові відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.

Означене рішення вмотивовано тим, що із аналізу доказів, якими сторони обґрунтовують свою правову позицію, суд дійшов висновку, що факт належного виконання робіт відповідача встановлено судовим рішенням у справі №910/16804/17, а тому суд не убачав підстав для стягання з відповідача збитків через неналежне виконання відповідачем умов договору №668/1010-16 від 25.10.2016.

Не погодившись з означеним рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" (позивач) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі 911/1941/18, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД", витрати по сплаті судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЛДІНГ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА ТА НС" (відповідача).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує, що рішення суду першої інстанції є неправильним, оскільки судом неправильно досліджено докази у справі та помилково визначено обставини правовідносин між позивачем і відповідачем, внаслідок чого судом не було застосовано норм матеріального права до спірних правовідносин. Позивач вказує, що судами у справі №910/16804/17 встановлено виключно той факт, що акт приймання виконаних робіт підписаний в односторонньому порядку є належним та допустимим доказом. Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки Звіту №97/СПЗ/2017 акредитованої компанії ТОВ "ТИТУЛ ЛТД" та Акту позапланової перевірки Головного управління ДСНС України у Київській області, з яких вбачається невідповідність результату робіт відповідача за договором №668/1010-16 від 25.10.2016 вимогам норм, правил, стандартів, вимог державного пожежного нагляду та правил протипожежної безпеки, які є істотними оскільки потребували від Апелянта витрат для їх усунення. Позивач вказує також, що судом зроблено необґрунтований висновок про відсутність протиправної поведінки Відповідача, наслідків такої поведінки (збитків), та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЛДИНГ "ПОЖЕЖНА БЕЗПЕКА ТА НС" (відповідач) заперечує на задоволенні апеляційної скарги, оскільки вважає подану скаргу безпідставною та необґрунтованою. Вказує, що позивач вдається до переоцінки як доказів у цій справі, так і чинних судових рішень в іншій справі, якими встановлено, що відповідач виконав роботи в повному обсязі і належним чином. При цьому відповідач вважає, що встановленими судами обставинами спростовується наявність збитків, спричинених відповідачем, так як підтверджено відсутність протиправної поведінки та вини відсутність відповідача. Щодо ж збитків, які виникли у позивача поза межами договірних відносин із відповідачем, вважає, що вони виникли з причини невиконання договору самим позивачем. Тому відповідач вважає, що причини таких збитків знаходяться виключно в межах відповідальності позивача, як замовника підрядних робіт, відповідно, відсутній причинний зв`язок між поведінкою відповідача, як підрядника, і збитками. Тому відповідач просить залишити оскаржене рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх докази, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

25.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Пожежна безпека та НС" (відповідач, виконавець) укладено договір №668/1010-16, відповідно до якого виконавець прийняв на себе зобов`язання в термін не більше двох місяців за умови надходження попередньої оплати та узгодження всіх технічних питань за наданим замовником проектом, зі своїх матеріалів, своїми силами та засобами, на свій ризик виконати роботи з монтажу обладнання систем СПЗ на об`єкті замовника за адресою: м. Бровари, Київська область, вул. Об`їзна дорога 62, а замовник - оплатити і прийняти їх.

Згідно п.1.2. договору обсяг, характер та детальна вартість робіт були визначені на підставі Договірної ціни в Додатку №1 до договору.

Враховуючи положення п.1.5. договору, додатковими угодами від 06.12.2016 та від 22.03.2017 сторони дійшли згоди переглянути вартість договору у зв`язку зі збільшенням обсягу робіт.

Розділом 2 договору встановлено вартість робіт та порядок розрахунків. Так, з урахуванням додаткових угод, загальна вартість робіт за договором з урахуванням вартості матеріалів та обладнання складає 2 631 747,18 грн., у т.ч. ПДВ - 438 624,53 грн. Оплата за договором здійснюється в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на рахунок виконавця, згідно з Додатком №2 до договору "Календарний план фінансування", який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.6.1. договору виконавець гарантує якість виконаних робіт (частини робіт) і досягнення показників, визначених у проектній документації.

За п.3.3.2. договору виконавець зобов`язаний виконати всі роботи якісно, своєчасно та здати їх замовнику згідно вимог норм, правил, стандартів, вимог Державного пожежного нагляду.

Як зазначено в п.3.3.11. договору, виконавець зобов`язаний виконувати роботи, що передбачені договором, виключно за проектом, наданим замовником. Сторони погодили, що проект, який надається замовником виконавцю, є Додатком № 6 до договору.

Відповідно до п.6.2. договору сторони погодили, що роботи повинні бути виконані протягом 2 (двох) календарних місяців з моменту підписання сторонами договору.

Договір укладений сторонами 25.10.2016, відповідно роботи повинні були бути завершені в строк до 25.12.2016.

Відповідно до умов договору, а саме п.6.3. сторонами договору встановлений порядок передачі робіт, а саме: виконавець зобов`язаний передати замовнику роботи, виконані за договором, у присутності третьої незалежної особи.

Як зазначено в п.6.4. договору, сторони погодили, що третя незалежна особа залучається з метою здійснення перевірки виконаних виконавцем робіт за договором на відповідність стандартам, нормам, нормативам, ДТУ, встановлених чинним законодавством України.

Умовами договору, а саме п.6.5. зазначено, що роботи вважаються прийнятими після підписання виконавцем, замовником та третьої незалежною особою акту приймання - передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.3.3.6. договору при виявленні недоліків в процесі виконання та прийняття робіт (частини робіт) уповноваженими представниками замовника виконавець зобов`язаний виправити їх власними силами і за свій рахунок або за письмовою вимогою замовника відшкодувати останньому вартість витрат на виправлення неякісно виконаних робіт (частини робіт) виконавцем у повному обсязі зі сплатою понесених замовником збитків.

За п.6.6. договору при виявленні замовником та/чи третьою незалежною особою недоліків, дефектів або іншого неналежного виконання робіт замовник письмово повідомляє виконавця про відмову від розрахунку за договором, доки не будуть усунені виявлені під час здійснення приймання-передачі виконаних робіт усі недоліки. Виконавець зобов`язується в найкоротші строки виправити виявлені недоліки за власний рахунок та власними силами.

Згідно п.6.7. договору підписані сторонами та третьою незалежною особою акти приймання - передачі виконаних робіт і передача замовнику виконавчої документації у відповідності з вимогами норм чинного законодавства України є підставою для проведення остаточного грошового розрахунку за виконані роботи.

Відповідачем було виконано роботи на загальну суму 2631747,18 грн., про що ним складено та підписано акти приймання виконаних робіт. За фактом виконання робіт позивачем було проведено комплексні випробування та складено акти від 17.04.2017. Акти направлені на адресу позивача кур`єрською службою доставки (листом з описом вкладень) та отримані позивачем 27.04.2017.

Позивач, отримавши від відповідача повідомлення про закінчення робіт, виконуючи зобов`язання, зазначені в п.6.3. та п.6.4. договору, звернувся у квітні 2017 до третьої особи, а саме до ТОВ "ТИТУЛ. ЛТД", яке є акредитованою організацією з інспектування систем протипожежного захисту; вогнезахисного обробляння; автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення; та інш., що має відповідну ліцензію серія АГ № 595957.

ТОВ "ТИТУЛ. ЛТД" надало звіт від 29.05.2017 №97/СПЗ/2017 за результатами інспектування систем протипожежного захисту про недоліки системи протипожежного захисту.

У листі від 20.07.2017 позивач відмовився підписати акти, які були направлені йому відповідачем, посилаючись на виявлення визначеного ним переліку недоліків (всього п`ять пунктів), та зазначив про готовність підписання актів і проведення остаточного розрахунку за фактично виконані роботи.

31.07.2017 відповідач надіслав відповідь на зауваження позивача, в якій зазначив про несвоєчасність та безпідставність пред`явлених претензій щодо якості і обсягу виконаних робіт.

У претензії від 06.10.2017 позивач повідомив про порушення умов договору відповідачем в частині своєчасності, повноти та якості виконаних робіт (14 пунктів), заявив вимогу про сплату пені за несвоєчасне виконання робіт і відмовився від сплати відповідачу заборгованості за договором у сумі 225274,11 грн. до виправлення заявлених недоліків. Наявність недоліків позивач підтверджує звітом ТОВ "ТИТУЛ.ЛТД" від 29.05.2017.

Крім того, проведеною з 22.01.2018 по 23.01.2018 позаплановою перевіркою щодо додержання суб`єктом господарювання (відповідачем) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом №43, складеним ГУ ДСНС України у Київській області, виявлено ряд порушень системи протипожежного захисту (система автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння, пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу).

Несплата позивачем повної вартості виконаних відповідачем робіт за договором стала підставою для виникнення спору, який було розглянуто Господарським судом міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2017 у справі №910/16804/17 позов задоволено повністю: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Пожежна безпека та НС" 225274,11 грн. основної заборгованості, пеню у сумі 30671,55 грн., інфляційні втрати у розмірі 20 274,67 грн., 3% річних у розмірі 5553,08 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 226,25 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, Господарський суд міста Києва у справі 3910/16804/17 зазначив, що передання та прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт. Оскільки роботи за договором було виконано підрядником, а акти приймання-передачі виконаних робіт направлено замовнику, проте останній не скористався своїм правом негайно заявити про наявність недоліків у виконаній підрядником роботі, суд дійшов висновку про належність та допустимість наданих підрядником доказів виконання робіт, якими є акти, підписані в односторонньому порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 у справі №910/16804/17 означене рішення Господарського суду міста Києва скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю.

Постановою Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/16804/17 постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 у справі №910/16804/17 скасовано, рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2017 у справі №910/16804/17 залишено в силі.

У постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/16804/17 було встановлено, що замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки, а отже, він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду. Протилежні висновки суду апеляційної інстанції, здійснені з посиланням на звіт третьої особи - ТОВ "ТИТУЛ ЛТД" та акт перевірки ДСНС №43, поданий до суду апеляційної інстанції як новий доказ, зазначеного вище не спростовують.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначив, що акт перевірки додержання підрядником вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, яка проводилась у період з 22.01.2018 по 23.01.2018 (тобто більше ніж через сім місяців з дня отримання замовником направлених йому підрядником актів приймання-передачі виконаних робіт) не може підтверджувати належність чи неналежність виконаних підрядних робіт за договором. Зазначений акт перевірки за своєю суттю є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог норм чинного законодавства у діяльності відповідача, та документом, на підставі якого приймається відповідне рішення такого органу в межах визначеної йому законом компетенції. Проте висновок такого органу не звільняє відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Таким чином, висновок апеляційного господарського суду про те, що підрядник не виконав своїх зобов`язань за договором, не відповідає наявним у матеріалах справи документам та не спростовує обґрунтованого висновку місцевого господарського суду про зворотне.

Відтак, суд касаційної інстанції погодився з висновком Господарського суду міста Києва в рішенні від 15.11.2017 у справі №910/16804/17 про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг "Пожежна безпека та НС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" про стягнення 291154,49 грн.

Позивач, звертаючись із позовом до відповідача про стягнення 242894,00 грн., який є предметом розгляду у цій справі, посилається на те, що йому спричинені збитки в сумі 242894,00 грн. через неналежне виконання відповідачем умов договору №668/1010-16 від 25.10.2016 в частині виконання робіт з монтажу обладнання систем СПЗ, а саме - системи автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу, системи автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння на об`єкті ТОВ "МЕЗОНІН ЛТД" за адресою: м.Бровари, Київської області, вул. Об`їзна дорога, 62.

Так позивач вказує на невідповідність результату робіт вимогам норм, правил, стандартів, вимогам Державного пожежного нагляду та Правил протипожежної безпеки, яка підтверджена Звітом № 97/СПЗ/2017 акредитованої компанії ТОВ "ТИТУЛ. ЛТД" та актом позапланової перевірки Головного управління ДСНС України у Київській області, що є істотним порушенням умов укладеного з відповідачем договору і позбавило позивача можливості використовувати системи автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу, системи автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння на об`єкті позивача.

У позові позивач зазначає, що відповідач зазначені вище невідповідності не усунув, у зв`язку з чим між позивачем і ТОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" було укладено договір №146 від 12.02.2018 на виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт з відновлення працездатності у системах пожежної сигналізації EST3/TIPAC, ланцюгах пожежного управління систем вентиляції, кондиціювання, обігріву, системи електропостачання та протипожежних зон (надані роботи) на об`єкті мезонінній конструкції, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , блок F.

Згідно п.3.1. договору загальна вартість робіт складає 242894,00 грн. з ПДВ.

25.04.2018 між позивачем та ТОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" було підписано акт надання послуг №3167, згідно з яким ТОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" виконало, а позивач прийняв без заперечень роботи на загальну суму 242 894,00 грн.

Вказані роботи були оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.77, 78).

За твердженням позивача вартість робіт, виконаних ТОВ НВФ "ВЕНБЕСТ-ЛТД" згідно договору №146 від 12.02.2018, є витратами позивача на виконання робіт, які відповідачем були неналежно виконані згідно умов договору №668/1010-16 від 25.10.2016, а тому підлягають відшкодуванню як понесені ТОВ "МЕЗОНІН ЛТД" збитки у розмірі 242 894,00 грн., за стягненням яких позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Положення частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначають, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого осбистого немайнового права або майнового права та інтересу.

За пунктом 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Як унормовано у статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як унормовано у частині 1 статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Встановлені статтею 858 Цивільного кодексу України правові можливості виникають у замовника лише в тому випадку, коли на підрядника відповідно до умов закону або договору може бути покладена відповідальність за допущені у результаті виконаних робіт недоліки або коли їх поява спричинена випадковими обставинами, ризик настання, яких лежить на підряднику.

Тобто, дії підрядника мають бути протиправними, полягати в порушенні умов договору, самі недоліки повинні бути наслідком протиправних дій, тобто між діями та наслідком має бути причинний зв`язок.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що факт належного виконання підрядних робіт відповідачем встановлено судовими рішеннями у справі №910/16804/17, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача збитків через неналежне виконання відповідачем умов договору №668/1010-16 від 25.10.2016.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

У даному спорі на позивача покладений обов`язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов`язання, прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання і завданими збитками та їх розмір, а на відповідача покладений обов`язок доведення відсутності вини у спричинені збитків.

Відповідно до положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (пункт 2 частини першої статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так статтею 837 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Суд першої інстанції вірно встановив що, відповідно до наведених вище норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Як вже зазначалось, постановою Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/16804/17 було встановлено, що замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки, а отже він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду. Звіт третьої особи - ТОВ "ТИТУЛ ЛТД" та акт перевірки ДСНС №43, поданий до суду апеляційної інстанції як новий доказ, зазначеного вище не спростовують.

Згідно частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що позивачем не доведений факт невиконання або неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання за означеним договором.

Отже несвоєчасне заявлення позивачем про допущені відповідачем недоліки, звільняє відповідача від обов`язку щодо їх усунення, а понесені в подальшому витрати позивача на їх усунення в сумі 242894,00 грн., для чого й було залучено третю особу, є збитками позивача, які не можуть вважатися такими, що спричинені внаслідок протиправних та винних дій відповідача, не знаходяться в прямому причинному зв`язку тощо.

Наведені позивачем доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків.

Щодо заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який правильно не встановив підстав для цього, оскільки за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, яке в даному спорі не знайшло свого підтвердження.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В пункті 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову відповідачеві в задоволенні його апеляційної скарги, судові витрати в сумі 5465,11 грн. на оплату судового збору, понесені цією особою у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №911/1941/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕЗОНІН ЛТД".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 11.06.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв