ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 Справа № 914/374/19

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю., за участі секретаря судового засідання Кіри О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейсон", м.Київ

до відповідача : Фізичної особи - підприємця Горбачова Павла Миколайовича, м. Львів

про стягнення 18273,50грн.

За участю представників:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мейсон", м.Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Горбачова Павла Миколайовича, м. Львів про стягнення 26637,50грн., з яких: 24443грн. основного боргу, 1515,46грн. інфляційних втрат та 679,04грн. трьох процентів річних. 13.05.2019р. позивачем подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 10.05.2019р. до 18273,50грн., яку ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.06.2019р. прийнято до розгляду.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що відповідач зобов`язання з Договору № 003/17 про надання послуг від 22.05.2017р. виконав неналежним чином та фактично не розмістив рекламу у мережі AdWords. Вказане стало підставою для звернення з позовом до суду про повернення відповідачем отриманих згідно платіжного дорученням № 1017 від 04.12.2017р. грошових коштів, які з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.05.2019р. становлять 16079грн. Крім цього, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України, заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 1515,46грн. інфляційних втрат та 679,04грн. трьох процентів річних.

Відповідач відзиву на позов не подав, позовні вимоги не спростував.

Процесуальні дії у справі, заяви.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.03.2019р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 27.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 13.05.2019р. Розгляд справи відкладався з підстав, зазначених у наявних у матеріалах справи ухвалах суду від 13.05.2019р. та від 27.05.2019р.

13.05.2019р. позивачем подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 10.05.2019р. (Вхідн. № 1240/19 від 13.05.2019р.). Цією заявою позивачем повідомлено суд, що розмір позовних вимог зменшився та становить 18273,50грн. До заяви позивачем долучено платіжне доручення № від 14.03.2019р. на суму 3000грн. та № на суму 5364грн., як доказ повернення відповідачем грошових коштів за платіжним дорученням № 1017 від 04.12.2017р.

29.05.2019р. позивачем подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 24.05.2019р. Цією заявою позивач повідомив суд про те, що розмір позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейсон» зменшився і станом на 24.05.2019р. складає 16273,50грн. Заява мотивована сплатою відповідачем 11.05.2019р. 2000грн. На підтвердження викладеного позивач додає до заяви платіжне доручення № від 11.05.2019р. на суму 2000грн.

Ухвалою суду від 05.06.2019р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейсон", м.Київ про зменшення розміру позовних вимог від 10.05.2019р. (вх.№ 1240/19 від 13.05.2019р.) прийнято до розгляду, а заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейсон", м.Київ про зменшення розміру позовних вимог від 24.05.2019р. (вх.№ 1408/19 від 29.05.2019р.) залишено без розгляду.

В призначене на 05.06.2019р. судове засідання позивач та відповідач не з`явилися.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

22 травня 2017р. між позивачем та відповідачем укладено Договір № 003/17 про надання послуг. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1.4., 3.1, 3.2., 3.3. Договору, відповідач зобов`язувався за завданням позивача надати інші послуги позивачу, не передбачені у переліку цього договору, про що буде свідчити наданий відповідачем рахунок-фактура на ім`я позивача, а позивач прийняти та оплатити надані послуги. Вартість послуг визначається сторонами за домовленістю та фіксується в актах про надані послуги. Загальна сума всіх виставлених рахунків по цьому Договору є ціною цього Договору. Акт про надані послуги підписується сторонами не пізніше 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Розрахунок проводиться авансуванням виконуваних робіт на підставі наданого відповідачем рахунку-фактури.

Відповідачем виписано позивачу рахунок на оплату №0054/17 від 27.11.2017р. на суму 34443грн.

Позивачем, згідно платіжного доручення № 1017 від 04.12.2017р., здійснено оплату послуг відповідача в сумі 34443грн. за розміщення реклами у мережі Adwords згідно рахунку № 0054/17 від 27.11.2017р. та Договору № 002/17 про надання послуг від 22.05.2017р.

Матеріалами справи, а саме: Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0054/17 від 14.12.2017р. підтверджується, що позивач надав відповідачу послуги з розміщення реклами у мережі Adwords на суму 34443грн. Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0054/17 від 14.12.2017р. підписаний та скріплений круглими печатками сторін без зауважень.

Однак, відповідачем не надано позивачу для того, аби позивач міг скористатися наданими йому послугами, прому коду. Згідно з наявними даними, що відображаються в обліковому записі AdWords, який належить позивачу та копія якого долучена позивачем до позовної заяви, відсутня інформація щодо надання останньому промо-кодів для розміщення реклами у мережі AdWords в період часу з 27.11.2017р. по 11.02.2019р.

У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до відповідача з листом від 12.02.20018р. № 1-12/02/18 про повернення перерахованих платіжним дорученням № 1017 від 04.12.2017р. грошових коштів в сумі 34443грн.

На електронну адресу позивача від відповідача надійшов лист № 190318-1 від 19.03.2018р. Цим листом, відповідач повідомив позивача про те, що сума у розмірі 34443грн. буде виплачена ним ТОВ «Мейсон» за наступним графіком: 20000грн. - 02.04.2018р. та 14443грн. - 13.04.2018р. і гарантував надходження платежів за даним графіком.

Відповідач у строки, встановлені у листі № 190318-1 від 19.03.2018р., оплати у повній мірі не провів. Відповідач 18 та 19 червня 2018р. здійснив часткову оплату на суму 10000,00грн. На підтвердженням здійснених оплат позивачем подано суду меморіальні ордери № 2496 від 18.06.2018р. на суму 5000грн. та № 829 від 19.06.2018р. на суму 5000грн.

З урахуванням поданої позивачем суду 13.05.2019р. заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.05.2019р., яка прийнята судом до розгляду, основний борг відповідача перед позивачем станом на 13.05.2019р. становив 16079грн.

Як вбачається з платіжного доручення № від 11.05.2019р., скерованого суду позивачем відповідачем сплачено позивачу 2000грн., в якості повернення грошових коштів за платіжним дорученням № 1017 від 04.12.2017р. Відтак, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2000грн. основного боргу слід закрити, на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині позовних вимог .

Що стосується заявленого позивачем до стягнення з відповідача решти основного боргу (14079грн.), то станом на момент прийняття рішення у справі, у матеріалах справи відсутні та відповідачем не подано суду доказів, які б спростували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення ним цього боргу. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача 14079грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача 1515,46грн. інфляційних за період з травня 2018р. по січень 2019р. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 679,04грн. за період з 13.04.2018р. по 14.02.2019р., то такі підлягають задоволенню частково, в сумі 618,78грн., за період з 13.04.2018р. по 14.02.2019р. Позивачем допущено арифметичні помилки при їх обрахунку. Так, позивачем невірно визначено кількість календарних днів за період із 13.04.2018р. по 14.02.2019р.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір», 210,25грн. судового збору підлягають поверненню позивачу з бюджету ухвалою суду за його клопотанням у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення 2000грн. заборгованості.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейсон" (02081, м.Київ, вул.Тепловозна, 18, ) до Фізичної особи - підприємця Горбачова Павла Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Горбачова Павла Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейсон" (02081, м.Київ, вул.Тепловозна, 18, ) 14079грн. основного боргу, 1515,46грн. інфляційних втрат, 618,78грн. 3% річних та 1704,42грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2.Закрити провадження у справі щодо стягнення 2000грн. заборгованості.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Мейсон" (02081, м.Київ, вул.Тепловозна, 18, ) за його клопотанням ухвалою суду 210,25грн. судового збору в зв`язку з закриттям провадження у справі в частині позовних вимог.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

7.Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.06.2019р.

Суддя Бортник О.Ю.