ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" травня 2019 р. Справа № 911/1615/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача (боржника): Коцупатрий О. М. (довіреність № 02/1 від 02.01.2019 р.);

від відповідача (стягувача): Бордаченко О. В. (адвокат ордер серії КС № 426348 від 27.03.2019 р.);

розглянувши матеріали справи

за заявою Приватно-орендної агрофірми „Україна, с. Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницький район

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання

у справі № 911/1615/15

за позовом Державного сільськогосподарського підприємства „Головний селекційний центр України, м. Переяслав-Хмельницький

до Приватно-орендної агрофірми „Україна, с. Велика Каратуль, Переяслав-Хмельницький район

про визнання недійсними актів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.03.2019 р. до канцелярії суду від відповідача (стягувача) надійшла заява № б/н від 27.03.2019 р. про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, у якій він просить суд визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення наказу № 911/1615/15 від 29.12.2015 р. до виконання.

В обґрунтування своєї заяви відповідач (стягувач) зазначає, що наказ господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р. не пред`являвся ним до виконання у зв`язку із самостійним врегулювання питання виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. та наказу господарського суду Київської області, виданого від 29.12.2015 р. у справі № 911/1615/15, на підставі заяви б/н від 04.11.2016 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, направленої позивачу (боржнику), згідно якої відповідач (стягувач) провів зарахування зустрічних однорідних вимог із позивачем (боржником), у тому числі грошових вимог за наказом господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р., і яку лише 06.02.2019 р. у відповідності до постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. у справі № 911/128/17 визнано недійсною у судовому порядку, а пред?явлення відповідачем (стягувачем) наказу господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р. до виконання до вказаного моменту призвело б до подвійного стягнення присудженої суми.

У відповідності до ст. ст. 6, 32 Господарського процесуального кодексу України зазначену заяву у справі № 911/1615/15 передано для розгляду судді Бацуці В. М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.04.2019 р. прийнято до розгляду заяву відповідача - ПОА „Україна про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 911/1615/15 за позовом ДСП „Головний селекційний центр України до ПОА „Україна про визнання недійсними актів і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 08.05.2019 р.

08.05.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача (стягувача) надійшов відзив б/н від 08.05.2019 р. на заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, у якому він просить суд відмовити у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання повністю.

08.05.2019 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 22.05.2019 р.

22.05.2019 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 30.05.2019 р.

27.05.2019 р. до канцелярії суду від відповідача (стягувача) надійшли заперечення б/н від 24.05.2019 р., що долучені судом до матеріалів справи.

30.05.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача (боржника) надійшли письмові пояснення б/н б/д, що долучені судом до матеріалів справи.

30.05.2019 р. у судовому засіданні представник відповідача (стягувача) надав усні пояснення щодо обґрунтування своєї заяви, вимоги заяви підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в заяві.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти заяви, просив суд відмовити в задоволенні заяви повністю.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява відповідача (стягувача) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.08.2015 р. (суддя Подоляк Ю. В.) у справі № 911/1615/15 за позовом ДСП „Головний селекційний центр України до ПОА „Україна про визнання недійсними актів позов задоволено повністю та вирішено визнати недійсними укладені між ДСП „Головний селекційний центр України та ПОА „Україна акти заліку взаємних вимог від 06.01.2001 р. № 1 на загальну суму 448 218, 34 грн, від 04.01.2001 р. № 1/1 на суму 732 442, 40 грн, від 25.01.2011 р. № 2 на суму 312 625, 50 грн, від 01.03.2011 р. на суму 274 116, 80 грн, від 28.03.2011 р. № 4 на суму 90 000 грн; стягнути з ПОА „Україна на користь ДСП „Головний селекційний центр України 6 090, 00 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. рішення господарського суду Київської області від 11.08.2015 р. у справі № 911/1615/15 скасовано і прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю, а також вирішено стягнути з ДСП „Головний селекційний центр України на користь ПОА „Україна 6 699, 00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2015 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. у справі № 911/1615/15 залишено без змін.

29.12.2015 р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. судом було видано відповідний наказ із строком пред?явлення до виконання до 26.10.2016 р.

Як вбачається із матеріалів справи, у листопаді 2016 р. ПОА „Україна, відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України, направила на адресу ДСП „Головний селекційний центр України заяву б/н від 04.11.2016 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, у якій зазначив, що ПОА „Україна є боржником перед ДСП „Головний селекційний центр України за рішенням у справі № 18/122-12/2 на суму 172 260, 00 грн, а ДСП „Головний селекційний центр України є боржником перед ПОА „Україна з повернення коштів, які були перераховані останнім за договорами від 05.04.2010 року про спільний обробіток земельної ділянки (по рахункам за період з 28.04.2010 року по 06.07.2010 року та щодо попередньої оплати, перерахованої у період з 30.07.2010 року по 17.08.2010 року на загальну суму 98 825, 15 грн, згідно вимоги за вих. №0006 від 03.02.2016 року (на суму 102 233, 54 грн) та № 56/2010 від 24.11.2010 року про надання послуг по утриманню великої рогатої худоби на суму 183 583, 48 грн, згідно вимоги № 97 від 31.10.2016 року на суму 74 650, 94 грн щодо коштів, перерахованих у період з 29.04.2013 року по 20.09.2013 року, а також згідно наказу господарського суду Київської області щодо примусового виконання рішення у справі № 911/615/15 від 29.12.2015 року на суму 6 699, 00 грн. Вказану заяву було отримано ДСП „Головний селекційний центр України 15.11.2016 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 06.11.2018 р. (суддя Заєць Д. Г.) у справі № 911/128/17 за позовом ДСП „Головний селекційний центр України до ПОА „Україна про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог позов задоволено повністю та вирішено визнати недійсною заяву Приватно-орендної агрофірми „Україна про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.11.2016 року та стягнути з Приватно-орендної агрофірми „Україна на користь Державного сільськогосподарського підприємства „Головний селекційний центр України 1 378, 00 грн судового збору та 2 756, 00 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. рішення господарського суду Київської області від 06.11.2018 р. у справі № 911/128/17 залишено без змін.

Як було зазначено вище, 29.12.2015 р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. судом було видано відповідний наказ із строком пред?явлення до виконання до 26.10.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент видачі наказу суду) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до державних податкових інспекцій.

Згідно з ч. 1. ст. 117 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент видачі наказу суду) наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України „Про виконавче провадження.

Згідно з ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент видачі наказу суду) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

2. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини";

10) рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Відповідно до ст. 22 цього ж закону (в редакції чинній на момент видачі наказу суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

3. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

4. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 цього ж закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

2. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, враховуючи вищевказані положення Господарського процесуального кодексу України, Закону України „Про виконавче провадження та інших нормативно-правових актів, та за наслідками їх правового аналізу суд вважає, що виконавчі документи, видані у відповідності до положень Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. та до набрання чинності положеннями Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р., якщо на момент набрання чинності положеннями Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. не сплинув строк пред?явлення їх до виконання після набрання чинності положеннями Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. такі виконавчі документи пред?являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Вищевказана правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у його постанові від 02.05.2018 р. у справі № 5016/149/2011 (17/6), постанові від 06.06.2018 р. у справі № 910/7155/14.

Отже, виходячи із вищевказаних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. та за наслідками і після набрання ними чинності, строк пред?явлення наказу № 911/1615/15 від 29.12.2015 р., виданого господарським судом Київської області, до виконання становив до 26.10.2018 р.

Як було зазначено вище, відповідач (стягувач) у своїй заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання зазначає, що наказ господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р. не пред`являвся ним до виконання у зв`язку із самостійним врегулювання питання виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. та наказу господарського суду Київської області, виданого від 29.12.2015 р. у справі № 911/1615/15, на підставі вищевказаної заяви б/н від 04.11.2016 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, направленої позивачу (боржнику), згідно якої відповідач (стягувач) провів зарахування зустрічних однорідних вимог із позивачем (боржником), у тому числі грошових вимог за наказом господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р., і яку лише 06.02.2019 р. у відповідності до постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. у справі № 911/128/17 визнано недійсною у судовому порядку, а пред?явлення відповідачем (стягувачем) наказу господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р. до виконання до вказаного моменту призвело б до подвійного стягнення присудженої суми.

Відповідно до частини 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд керуючись ст. 329 Господарського процесуального кодексу України визнає поважними причини пропуску відповідачем (стягувачем) строку для пред`явлення наказу до виконання, оскільки за обставин направлення відповідачем (стягувачем) вищевказаної заяви б/н від 04.11.2016 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог на адресу позивача (боржника), згідно якої відповідач (стягувач) провів зарахування зустрічних однорідних вимог із позивачем (боржником), у тому числі грошових вимог за наказом господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р., - виключалась можливість пред?явлення відповідачем, як добросовісним стягувачем, наказу господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р. до виконання до моменту визнання недійсною у судовому порядку вищевказаної заяви б/н від 04.11.2016 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, так як обов`язок позивача (боржника) щодо сплати грошових коштів за наказом господарського суду Київської області № 911/1615/15 від 29.12.2015 р. було припинено і це призвело б до подвійного стягнення з позивача (боржника) присудженої суми.

Заперечення позивача (боржника) факту зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви б/н від 04.11.2016 р. відповідача (стягувача) про зарахування зустрічних однорідних вимог через те, що у вказаній заяві зазначено зарахування зустрічних однорідних вимог згідно іншого наказу господарського суду Київської області про примусове виконання судового рішення № 911/615/15 від 29.12.2015 р. на суму 6 699, 00 грн є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки інший наказ господарського суду Київської області від 29.12.2015 р. про примусове виконання судового рішення на суму 6 699, 00 грн, який би мав відношення до ДСП „Головний селекційний центр України та ПОА „Україна, не видавався, а невірний номер справи - № 911/615/15 у такій заяві є лише технічною помилкою. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач (боржник) з моменту і після отримання заяви б/н від 04.11.2016 р. відповідача (стягувача) про зарахування зустрічних однорідних вимог та у процесі розгляду справи № 911/128/17 за позовом ДСП „Головний селекційний центр України до ПОА „Україна про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог з цих підстав не заперечував проти вищевказаної заяви.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що судом визнано поважними причини пропуску відповідачем (стягувачем) строку для пред`явлення наказу до виконання, і відповідно обставини щодо поважності причин пропуску відповідачем (стягувачем) строку для пред`явлення наказу до виконання, викладені у заяві б/н від 27.03.2019 р. відповідача (стягувача) - ПОА „Україна, були підтверджені належними та допустимими доказами у процесі розгляду заяви, а тому заява відповідача (стягувача) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у даній справі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а сам строк пред`явлення наказу до виконання підлягає поновленню на новий строк із встановленням строку пред`явлення наказу до виконання до 26.10.2021 р.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233 235, 240, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 27.03.2019 р. (вх. № 6278/19 від 29.03.2019 р.) Приватно-орендної агрофірми „Україна про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання задовольнити.

2. Поновити Приватно-орендній агрофірмі „Україна (ідентифікаційний код 03756327) пропущений строк для пред`явлення наказу господарського суду Київської області від 29.12.2015 р. у справі № 911/1615/15 до виконання - до 26.10.2021 р.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст ухвали складено і підписано

10 червня 2019 р.