номер провадження справи 24/22/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 Справа № 908/7/19

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: Румянцев О.С., адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД №003566 від 18.12.2018, довіреність від 01.04.2019

від відповідача: Притула В.І., адвокат, довіреність № 19/2019 від 21.12.2018

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/7/19

за позовом: Науково-виробничого підприємства "НИВА" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65496, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 1, ідентифікаційний код 19201066)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207, ідентифікаційний код 34604386)

про стягнення 481973,29 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Науково-виробниче підприємство "НИВА" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення основного боргу в сумі 403 773,90 грн., пені в сумі 71 130,58 грн., 3% в річних в сумі 7 068,81 грн. за договором поставки № СЕМ/1-0313 від 20.03.2013.

Згідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 08.01.2019 позовну заяву залишено без руху в порядку п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 05.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/7/19 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/22/19. Підготовче судове засідання призначено на 20.02.2019.

Ухвалою суду від 20.02.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2019.

21.02.2019 на адресу суду від ТОВ "Український Рітейл" надійшов відзив від 18.02.2019, в якому відповідач вказує, що ТОВ "Український Рітейл" сплачено позивачу за поставку товару 276 000,00 грн., які останнім не враховані. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення 207 593,46 основного боргу, у задоволені пені та 3% річних відмовити у повному обсязі. Також відповідачем надано клопотання, в якому просить суд зобов`язати сторони скласти детальний акт звірки взаємних розрахунків за весь період господарських операцій за договором № СТМ/-0313 від 20.03.2013.

В судових засіданнях 18.03.2019 та 10.04.2019 оголошено перерву, про що судом винесено відповідні ухвали.

Ухвалою від 18.04.2019 розпочато розгляд справи по суті спочатку з 18.04.2019 та оголошено перерву в судовому засіданні до 07.05.2019.

В судовому засіданні 18.04.2019 представник позивача надав суду уточнення до позовної заяви від 17.04.2019 № 15/04, відповідно до якого останній просить стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 253 773,90 грн., пеню в розмірі 71 130,58 грн., 3% річних у розмірі 7 068,81 грн. та судовий збір у розмірі 7 230,00 грн.

Заява позивача подана відповідно до вимог ст. 46 ГПК України, не порушує інтересів інших осіб, тому приймається судом до розгляду.

Розглядаються вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 253 773,90 грн., пені в розмірі 71 130,58 грн. та 3% річних - 7 068,81 грн.

В судовому засіданні 07.05.2019 оголошено перерву до 20.05.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 20.05.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутніх у судовому засіданні учасників процесу.

Учасники процесу оголосили про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з урахуванням заяви від 17.04.2019 № 15/04. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № СТМ/-0313 від 20.03.2013, внаслідок чого сума основного боргу за поставлений товар становить 253 773,90 грн. За порушення строків оплати відповідачу нараховано пеня у розмірі 71 130,58 грн. та 3% річних в сумі 7 068,81 грн. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання проти позову заперечив та підтримав позицію, викладену у відзиві.

В засіданні 20.05.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (покупець) та Науково-виробничим підприємством "НИВА" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (Постачальник) укладений договір поставки № СТМ/1-0313 (з протоколом узгодження розбіжностей від 20.03.2013 та додатковою угодою від 25.03.2014), за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобов`язується в порядку та строки, встановлені договором, виготовити і передати товар у власність Покупця у визначеній кількості, відповідної якості та за обумовленою ціною, а останній прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у даному договорі.

Згідно п. 1.2 договору, найменування, асортимент та ціна постачаємого товару зазначається у додатку № 2 до даного договору "Специфікація", який є невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, у кількості та на дату, вказану у замовленні, власними транспортними засобами та за власний рахунок. У випадку підписання сторонами графіку поставок (додаток № 7), строк поставки визначається відповідно визначеного графіку.

Замовлення передаються покупцем нарочно, по факсимільному зв`язку або електронному зв`язку. При використанні сторонами засобу передачі замовлення шляхом електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції "eXite" сторони підписують додаток № 3. Замовлення повинно містити інформацію: номер та дату замовлення; номер та дату договору; найменування постачальника; найменування покупця; асортимент товару; кількість та ціну товару; дату поставки товару постачальником на склад або магазин, вказаний покупцем; адресу складу або магазину, вказаного покупцем (п. 2.2 договору в редакції протоколу розбіжностей).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місті поставки товару в момент отримання товару від постачальника відповідно до супровідних документів. Покупець має право прийняти товар без спеціальної перевірки за якістю, якщо товар знаходиться у спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів.

У пункті 6.1 договору сторони визначили, що ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами специфікації та може бути змінена виключно по передньому узгодженню з покупцем не менш ніж за 30 календарних днів до змін. Постачальник зобов`язується не змінювати ціни вказані в специфікації, протягом 10 місяців з моменту першої поставки або змінювати виключно за письмовим узгодженням сторін. Крім випадків пов`язаних підвищенням ставки акцизного збору на алкогольні напої, а також випадків зміни ціни на сировину та комплектуючі. Нова ціна починає діяти з дати вказаної в специфікації, проте не раніше дати підписання обома сторонами нової специфікації. (в редакції протоколу розбіжностей).

Відповідно до п. 6.4 договору, оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 80 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. (в редакції додаткової угоди № 3 від 25.02.2014 до договору поставки № СТМ/1-0313 від 20.02.2014).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2013 року. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору ні одна зі сторін у письмовій не заявить про його розірвання, договір автоматично пролангирується на кожний наступний рік (п. 12.1.).

Договір поставки № СТМ/1-0313 від 20.03.2013 з протоколом розбіжностей підписано уповноваженими особами сторін та скріплено печатками підприємств.

Доказів розірвання договору поставки сторонами до матеріалів справи не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем поставлено ТОВ "Український Рітейл" товар на загальну суму 490 258,80 грн., що підтверджується накладними: № НИ -00010752 від 05.12.2017 на суму 345 916,80 грн. та № НИ -00001011 від 13.02.2018 на суму 144 342,00 грн.

Отже, позивачем умови договору виконані належним чином, жодних претензій відповідачем не заявлялось.

Проте, оплата товару у строк, визначений договором, у повному обсязі здійснена не була.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував факт отримання товару за вказаними вище накладними.

Як зазначив позивач у позовній заяві за поставлений товар відповідач розрахувався частково, внаслідок чого на момент звернення з позовом до суду сума основного боргу склала 403 773,90 грн.

17.01.2019, після відкриття провадження у даній справі, відповідач згідно з платіжним дорученням № , перерахував позивачу 150 000,00 грн. за спірним договором, згідно з призначенням платежу.

Враховуючи вказану оплату, в порядку ст. 46 ГПК України, позивач зменшив розмір позовних вимог на суму 150 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором поставки.

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з такого.

Вбачається, що 28.03.2019 позивач направив на адресу відповідача Акт звірки взаєморахунків, але Акт звірки взаєморахунків з боку ТОВ "Український Рітейл" підписано не було.

Як слідує з Акту звірки взаєморахунків в редакції НВП "НИВА" ТОВ заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.03.2019 складає 253 773,90 грн.

Згідно Акту звірки взаєморахунків в редакції ТОВ "Український Рітейл" заборгованість відповідача перед позивачем складає 196 180,44 грн.

В Акті звірки взаєморахунків в редакції відповідача відображені Акти розбіжностей на загальну суму 57 593,46 грн. Проте, відповідачем не були надані суду зазначені акти розбіжностей та докази їх направлення позивачу.

Відповідно до умов договору поставки, якщо під час приймання виявилося невідповідність (помилки) в супровідних документах або невідповідність товару що приймається супровідним документам, в момент приймання складається акт розбіжностей за участю представника Покупця та Постачальника, в якому вказуються виявлені при прийманні невідповідності, другий примірник видаткової і товарно-транспортної накладної зі складеним актом розбіжностей направляються Постачальнику.

Також суд вважає безпідставним твердження відповідача, що позивачем невраховані всі суми, які сплатив ТОВ "Український Рітейл" за товар, а саме: від 28 грудня 2017 року на суму 16 000,00 грн.; від 23 січня 2018 року на суму 50 000,00 грн.

Як вбачається з акту звірки взаєморахунків в редакції НВП "НИВА" ТОВ вказані вище суми враховані в акті звірки.

Згідно з чинним законодавством України, акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов`язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов`язку. Проте, в розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріали справи не містять доказів складення актів розбіжностей на суму 57 593,46 грн. та доказів направлення їх позивачу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Як слідує із статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав зобов`язання щодо поставки товару, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок оплатити отриманий товар у термін, визначений у договорі.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару, всупереч умов договору та вимог закону, у визначений строк у повному обсязі не виконав, доказів суду не надав.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 253 773,90 грн.

Доказів погашення заборгованості за договором поставки № СТМ/1 від 20.03.2013 відповідачем суду не надано.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за договором поставки № СТМ/1 від 20.03.2013 у сумі 253 773,90 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення 71 130,58 грн. пені за загальний період з 05.05.2018 по 04.11.2018 та 3% річних в сумі 7 068,81 грн.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов`язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Приписами ч. 6 вказаної статті унормовано, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 8.10 договору (в редакції протоколу розбіжностей), у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в момент порушення, від суми заборгованості, за кожний день порушення, а у випадку порушення строків оплати більш ніж на 10 календарних днів, Покупець сплачує постачальнику додатково 3% річних від суми заборгованості, в порядку ст. 625 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідачу правомірно нараховано пеня в сумі 71 130,58 грн., оскільки це не суперечить п. 8.10. Договору та діючому законодавству. Вимоги в цій частині є доведеними та задовольняються судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3 % річних у розмірі 7 068,81 грн. виконаний з дотриманням норм законодавства та умов договору, а тому вимога в цій частині судом задовольняються.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 7 230,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімн. 207, ) на користь Науково - виробничого підприємства "НИВА" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65496, Україна, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, І, ) - основного боргу у розмірі 253 773 (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот сімдесят три) грн. 90 коп., пеню у розмірі 71 130 (сімдесят одна тисяча сто тридцять) грн. 58 коп., 3% річних у розмірі 7 068 (сім тисяч шістдесят вісім) грн. 81 коп. та судовий збір у розмірі 7 230 (сім тисяч двісті тридцять) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян