І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/229/19
Господарським судом Чернігівської області у складі колегії суддів: Оленич Т. Г. - головуючого, Романенко А.В., Сидоренко А.С.,
за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д.
у відкритому судовому засіданні розглянуто заяву
позивачів: 1. ОСОБА_1
про стягнення судових витрат, понесених в зв`язку з розглядом справи №927/229/19, розгляд якої здійснювався за правилами загального позовного провадження,
за позовом позивачів: 1. ОСОБА_1 ,
2. ОСОБА_4, АДРЕСА_7,
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС»,
про визнання недійсним рішення Наглядової ради від 06.11.2018
у відсутності представників сторін, які в судове засідання не з`явились.
Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» про визнання недійсним рішення засідання наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 у цій справі прийнято визнання відповідачем позову, позовні вимоги задоволені, визнано недійсними рішення Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» від 06.11.2018, оформлені протоколом засідання від 06.11.2018, та вирішено питання щодо розподілу судового збору в зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Окрім того, в резолютивній частині рішення судом вказано про призначення на 12.06.2019 о 12год. судового засідання для вирішення питання розподілу судових витрат та надано позивачу можливість у встановлений законом строк надати докази фактично понесених витрат пов`язаних із розглядом справи.

06 червня 2019 року від позивачів надійшло до суду клопотання про стягнення з відповідача 68000грн. судових витрат, понесених позивачами в зв`язку з виготовленням Звіту від 11.04.2019, виготовленням рецензії на Звіт від 11.04.2019 та рецензій на звіт про оцінку №И-864 Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна фірма «Еталон», а також 213грн. поштових витрат.

07 червня 2019 від відповідача надійшли заперечення щодо покладення на нього сум судових витрат, понесених позивачами, в яких відповідач з посиланням на норми Господарського процесуального кодексу України стверджує, що заявлені позивачами витрати на оплату проведених оцінки вартості акції та рецензування звіту про оцінку не пов`язані з розглядом цієї справи.

Згідно з приписами частин 2, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 07.06.2019 задоволено клопотання позивача-1 про участь в судовому засіданні, призначеному на 12.06.2019 о 12год.00хв., в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції доручено Господарському суду Київської області.

До початку судового засідання від представника позивачів на електрону адресу суду надійшов електронний лист, до якого вкладено сканкопія клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів. В клопотанні також зазначено, що оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивачів належить стягнути всі витрати, пов`язані з розглядом справи. Лист та клопотання підписані електронним цифровим підписом представника позивачів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч.4 ст.244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, з огляду на те, що участь у судових засіданнях є правом сторін, яке вони використовують на власний розсуд у випадках, коли явка сторони не визнана судом обов`язковою, тому суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників сторін, про що судом постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні судом підписано вступну та резолютивну частину додаткового рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви про стягнення з відповідача на користь позивачів судових витрат, понесених в зв`язку з розглядом справи, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В силу статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачами у позовній заяві від 18.03.2019 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивачі понесли та очікують понести в зв`язку з розглядом справи, становить по 94 921грн. кожним з позивачів, з яких: по 1 921грн. судового збору; по 21 000грн. витрат на правничу допомогу; по 70 000грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи; по 2 000грн. - інші витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, поштові витрати.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до частини 8 цієї ж статті розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих стороною доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачами заяву від 03.06.2019 про стягнення судових витрат та про подання відповідних доказів подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Отже суд доходить висновку, що позивачами докази понесення ними судових витрат подано у встановлений законом строк.

У заяві про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, позивачі зазначають, що основною підставою позову, який розглядався судом в межах цієї справи, є затвердження Наглядовою радою оцінки вартості акцій на підставі неякісного звіту про оцінку, в зв`язку з чим позивачем-1 у суб`єктів оціночної діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ОЦІНКИ ВЛАСНОСТІ «ПАРЕТО» та Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів» замовлено рецензування звіту про оцінку №И-864, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон».

За виконання ТОВ «ЦЕНТР ОЦІНКИ ВЛАСНОСТІ «ПАРЕТО» рецензії від 15.03.2019 сплачено 5 000грн., а за виконання Громадською організацією «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів» рецензії від 27.03.2019 сплачено 10 000грн.

Крім того, за твердженням позивачів, позивачем-1 сплачено 43 000грн. суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_5 за виготовлення звіту про проведення незалежної експертної оцінки пакету акцій емітента - ПрАТ «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» від 11.04.2019, а також сплачено Громадській організації «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів» 10 000грн. за рецензію на звіт від 11.04.2019.

До суми судових витрат, які понесені позивачами в зв`язку з розглядом справи, позивачами включено 213грн. поштових витрат по справі.

Отже, за твердженням позивачів, загальна сума судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, становить 68 000грн., та 213грн. поштових витрат.

При цьому, суд звертає увагу, що заявлений позивачами склад судових витрат, які вони просять покласти на відповідача, не відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку сум судових витрат, зазначеному у тексті позовної заяви. Проте, суд приймає до уваги, що в силу приписів частини 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду.

Приймаючи до уваги, що в рішенні суду від 28.05.2019 у цій справі судом вирішено питання про розподіл судового збору, тому в зв`язку з поданням позивачами доказів понесення інших судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, додаткове рішення ухвалюється щодо інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, понесених позивачами.

Загальний порядок розподілу судових витрат визначається у статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом частин четвертої і п`ятої цієї статті інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За своєю правовою природою судовими витратами є фактичні грошові витрати, які несуть особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу у зв`язку із зверненням до суду та розглядом справи в суді.

Позивачами на підтвердження понесення ними судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, надано суду копії таких документів:

квитанції до прибуткового касового ордеру №74/19 від 15.03.2019, виданого ТОВ «ЦОВ ПАРЕТО», про прийняття від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5 000грн. за рецензію на звіт №И-864;

рахунку на оплату №124 від 15.03.2019, виданого Колективним підприємством «Інформаційно-консультаційний центр Українського товариства оцінювачів» ОСОБА_1 для оплати 10 000грн. за інформаційно-консультаційні послуги з організації рецензування звіту;

квитанції 0.0. 1 від 18.03.2019 ПриватБанку про оплату ОСОБА_1. 10 000грн. за інформаційно-консультаційні послуги з організації рецензування звіту;

копію рецензії Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів» від 27.03.2019 на звіт про оцінку об`єкту - однієї простої іменної акції ПрАТ «Чернігівавтосервіс» () станом на 24.09.2018;

договору №03/03/19 від 29.03.2019, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Малець С.В. та ОСОБА_1. щодо здійснення незалежної оцінки майна з метою визначення справедливої/ринкової вартості 15,211% капіталу ПрАТ «Чернігівавтосервіс» для подальшого продажу, акту №03/03/19 здачі-прийняття робіт, квитанції № П139697 від 29.05.2019 про сплату 43 000грн. за незалежну оцінку вартості пакету акцій;

рахунку на оплату №143 від 15.04.2019, виданого Колективним підприємством «Інформаційно-консультаційний центр Українського товариства оцінювачів» ОСОБА_1 для оплати 10 000грн. за інформаційно-консультаційні послуги з організації рецензування звіту;

квитанції від 23.04.2019 ПриватБанку про оплату ОСОБА_1. 10 000грн. за інформаційно-консультаційні послуги з організації рецензування звіту;

а також копії фіскальних чеків, виданих відділеннями Укрпошти за прийняття до пересилки поштових відправлень як на адресу Господарського суду Чернігівської області, так і на адресу відповідача.

Суд звертає увагу, що вищезазначені витрати не відносяться до витрат, зазначених у пунктах 1-3 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, враховуючи положення статей 42, 185 цього ж Кодексу суд вважає, що будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, зокрема, подання доказів, направлення копій заяв по суті та заяв з процесуальних питань іншим учасникам справи фактично є процесуальними діями, необхідними для розгляду справи або підготовки для її розгляду в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а тому витрати, понесені в зв`язку з вчиненням таких дій, можна віднести до судових витрат. Але при цьому, суд зазначає, що процесуальні дії, необхідні для розгляду справи, а відтак і витрати, понесені в зв`язку з такими діями, можуть вчинятися після відкриття провадження у справі, тобто під час розгляду справи.

Статтею 128 Господарського процесуального кодексу України визначається порядок встановлення судом розміру витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, згідно з яким суд встановлює суму понесених витрат на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

До того ж, суд звертає увагу, що такі витрати повинні бути фактичними та неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Позивачі, мотивуючи необхідність понесення ними витрат на оплату послуг зі складання рецензій на звіт №И-864 про оцінку однієї простої іменної акції Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», стверджують, що такі рецензії замовлені ними на підтвердження факту неякісності цього звіту, на підставі якого Наглядовою радою ПрАТ «Чернігівавтосервіс» прийняте оспорюване ними рішення від 06.11.2018 в частині затвердження ринкової вартості акцій.

Проте, надаючи оцінку наданим позивачами доказам понесення ними цих витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачами не надано достатніх доказів, на підставі яких суд може чітко визначити розмір відповідних витрат, оскільки як вказано у змісту Рецензії, складеною ТОВ «Центр оцінки власності «ПАРЕТО», підставою для проведення рецензування є договір №74/19 від 15.03.2019, проте такого договору позивачами не надано.

Що стосується твердження позивачів про понесення витрат на оплату Рецензії на звіт про оцінку об`єкту - однієї простої іменної акції ПрАТ «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» станом на 24.09.2018, яка складена 27.03.2019, то, як вбачається із представлених позивачами рахунку на оплату №124 від 15.03.2019 та квитанції 0.0. 1 від 18.03.2019 оплата здійснювалась Колективному підприємству «Інформаційно-консультаційний центр Українського товариства оцінювачів», а не Громадській організації «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів». До того ж суд звертає увагу, що Рецензія від 27.03.2019 не подавалась позивачами як доказ до матеріалів справи разом із позовною заявою або пізніше до прийняття рішення у справі. Відтак суд доходить висновку, що вказані витрати не є витратами, пов`язаними з розглядом справи.

З огляду на предмет спору, який вирішувався у цій справі - визнання недійсними рішень Наглядової ради ПрАТ «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» від 06.11.2018, як акту органу управління юридичною особою, суд вважає, що замовлення позивачем-1 незалежної експертної оцінки пакету акцій емітента - ПрАТ «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», є виключно його ініціативою при наявності у справі клопотання позивачів про призначення відповідної судової експертизи, яке не розглядалось судом в зв`язку із визнанням відповідачем позову, а відтак витрати, понесені на оплату цієї оцінки не є неминучими, тобто необхідними для розгляду цієї справи.

Тому суд доходить висновку, що витрати в сумі 43 000грн., сплачених за проведення незалежної оцінки акцій, не належать до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Надані позивачами на підтвердження понесення витрат на оплату рецензії звіту про проведення незалежної експертної оцінки пакету акцій копії рахунку на оплату №143 від 15.04.2019, виданого Колективним підприємством «Інформаційно-консультаційний центр Українського товариства оцінювачів» ОСОБА_1 для оплати 10 000грн. за інформаційно-консультаційні послуги з організації рецензування звіту та квитанції від 23.04.2019 ПриватБанку про оплату ОСОБА_1. 10 000грн. за інформаційно-консультаційні послуги з організації рецензування звіту судом також до уваги не приймаються, оскільки оплата здійснювалась Колективному підприємству «Інформаційно-консультаційний центр Українського товариства оцінювачів», а не Громадській організації «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів», якою виготовлена та складена рецензія.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачами не доведено факту понесення ними вищезазначених витрат, як таких, що були фактично та неминуче необхідні для розгляду цієї справи, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для покладення їх на відповідача.

Враховуючи, що як зазначено судом вище, витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, можуть бути понесені лише після відкриття провадження у справі, тому витрати на оплату позивачами поштових відправлень на адресу відповідача з копіями документів, доданих до позовної заяви та з копією заяви про усунення недоліків, не можуть бути покладені на відповідача.

Водночас витрати, понесені на оплату поштових відправлень, в яких направлялись заяви та клопотання разом з додатковими документами, після відкриття провадження у справі, сума яких становить 111грн., є судовими витратами, понесеними в зв`язку з розглядом справи.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачів судом задоволені повністю, тому судові витрати в сумі 111грн. мають бути покладені на відповідача.

При цьому суд приймає до уваги, що в п.3 прохальної частині заяви про стягнення судових витрат позивачі просять стягнути поштові витрати на користь обох позивачів одночасно, тому суд задовольняє в цій частині заяву, і з відповідача на користь позивачів належить стягнути 111грн. поштових витрат, в стягненні решти суми поштових витрат в сумі 102грн. має бути відмовлено.

В задоволенні заяви про покладення на відповідача судових витрат, понесених на виготовлення звіту від 11.04.2019 та рецензій на звіт від 11.04.2019 і на звіт про оцінку №И-864 має бути відмовлено з підстав, зазначених вище.

Керуючись ст.123, 128, 129, 244, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ) про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС» (вул. Громадська, б.39, м. Чернігів, 14037) 68213грн. витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи чи підготовки до її розгляду, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС», вул. Громадська, б.39, м. Чернігів, 14037 (ідентифікаційний код 03119724) на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , АДРЕСА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 111грн. поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

В задоволенні заяви в частині 68102грн. витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст додаткового рішення складено 13 червня 2019 року.

Судді Т. Г. Оленич

А. С. Сидоренко

А. В. Романенко