ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.06.2019 року м. Дніпро Справа № 7/74

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Транселектромонтаж", м. Київ

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року

у справі № 7/74 (суддя - Коваль Л.А., м. Дніпро)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Укрстальконструкція", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна", м. Дніпро

про спонукання до виконання дій

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року затверджено мирову угоду, укладену 09.02.2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Укрстальконструкція" та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" в редакції, яка узгоджена сторонами. Провадження у справі припинено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Транселектромонтаж" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року у даній справі повністю і відмовити в затвердженні мирової угоди від 09.02.2006 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року відмовлено Приватному акціонерному товариству "Транселектромонтаж" у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року.

Постановою Верховного Суду від 20.05.2019 року задоволено касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Транселектромонтаж", ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року скасовано, справу передано до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду матеріалів апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Транселектромонтаж".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 року відкладено питання продовження розгляду матеріалів апеляційної скарги до надходження на адресу Центрального апеляційного господарського суду матеріалів апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Транселектроможнтаж" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року у справі № 7/74.

10.06.2019 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду від ПрАТ "Транселектромонтаж" надійшло клопотання про виконання вимог ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 року, до якого додано матеріали апеляційної скарги.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, скаржник просить поновити строк на подання апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, ПрАТ "Транселектромонтаж" зазначив, що 14.06.2000 року між Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Транселеткромонтаж" було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої по вул. Зрошувальна, 17 у Дарницькому районі м. Києва, розміром 2,8339 га для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку та виробничо-складських приміщень. 26.03.2010 року між ЗАТ "Транселектромонтаж", правонаступником якого є ПрАТ "Транселектромонтаж" та "Транселектромонтажбуд" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецького О.А., реєстровий № 462. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ "Транселектромонтажбуд" придбало майновий комплекс загальною площею 3 654,80 кв. м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17. 22.01.2019 року скаржником отримано претензію від ТОВ "Транселектромонтажбуд", в якій зазначено, що ТОВ "Транселетромонтажбуд" дізналось в 2018 році про те, що на території майнового комплексу було зареєстровано право власності на склад-ангар та гараж за іншою юридичною особою - ТОВ "Санворд Україна" на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року у справі № 7/74, що була винесена до укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.03.2010 року. 12.04.2016 року в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно було зареєстровано право власності ТОВ "Санворд Україна" на склад-ангар та гараж на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року у справі № 7/74. В подальшому, ТОВ "Санворд Україна" перепродано вказані об`єкти ТОВ "Санворд Київ"(договори купівлі-продажу №247, 248 від 05.02.2018 року). ТОВ "Транселектромонтажбуд" до листа було додано копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року у справі № 7/74. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 року у справі № 7/74 закрито апеляційне провадження у зв`язку з тим, що ТОВ "Транселектромонтажбуд" придбало майновий комплекс вже після прийняття господарським судом ухвали, що виключає ймовірність порушення права та інтересів ТОВ "Транспелектромонтажбуд". Постановою Верховного Суду від 15.01.2019 року у справі № 7/74 касаційну скаргу ТОВ "Транселектромонтажбуд" залишено без задоволення на тій же підставі.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

З 15.12.2017 року набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції.

Згідно з пунктом 13 статті 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки ухвала Господарського суду Дніпропетровської області винесена 21.02.2006 року, тобто до набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в новій редакції, то вказана ухвала підлягала оскарженню в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, статтею 93 Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваної ухвали, було встановлено, що апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 9 частини 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Колегія суддів зазначає, що суд може поновити строк на апеляційне оскарження лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення строку на апеляційне оскарження суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Суд може визнати поважними причинами пропуску процесуального строку лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі № 915/1237/14.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвала суду першої інстанції прийнята 21.02.2006 року.

03.06.2019 року на адресу апеляційного господарського суду від представника відповідача - ТОВ з ІІ "Санворд-Україна" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких останній посилається на те, що поновлення скаржнику пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року, очевидно, матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності та порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Таким чином, саме з 12.04.2016 року, коли в Єдиному державному реєстрі було зареєстровано права власності ТОВ "Санворд-Україна" на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2006 року, відомості про оскаржувану ухвалу є загальнодоступними та відомими.

Слід звернути увагу, що необізнаність скаржника про винесення місцевим господарським судом оскаржуваного судового рішення (ухвали) не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не є стороною у даній справі та не була залучена до складу її учасників.

При цьому, скаржник на момент розгляду справи в 2006 році не відносився до кола осіб, що мали бути повідомленими про розгляд справи або залученими до участі в ній, оскільки оскаржувана ухвала суду на час її винесення не стосувалася прав та обов`язків скаржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 908/2474/13).

Верховний Суд в постанові від 03.07.2018 року у справі № 3/9 зробив висновок, що норми статті 261 Господарського процесуального кодексу України не встановлюють безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з тим неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, свідчить лише про те, що такій особі ймовірно не було відомо про розгляд цієї справи, однак не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними, поновлення цього строку та прийняття скарги до провадження.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що скаржник є особою, яка не була залучена до участі у справі та вважає судове рішення у даній справі таким, що прийнято щодо її прав та обов`язків, звернувся з апеляційною скаргою на судове рішення зі спливом майже 13 років з набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили, не обґрунтувавши причини порушення строку апеляційного оскарження та звернення зі спливом тривалого часу, у апеляційного господарського суду відсутні підстави для поновлення цього строку та прийняття до провадження апеляційної скарги.

За наведених обставин, колегія суддів визнає зазначені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не поважними.

За змістом частин 3, 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху, якщо підстави, вказані у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані апеляційним господарським судом неповажними. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Скаржник має право зазначити інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, підтвердивши їх відповідними доказами.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених, статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки.

Слід звернути увагу, що якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України (частина 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Залишити апеляційну скаргу без руху.

Приватному акціонерному товариству "Транселектромонтаж" надати суду протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали заяву із зазначенням інших підстав та доказів на їх підтвердження для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суддя-доповідач І.О. Вечірко