ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
15.06.2019р. Справа №905/1025/19
Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливторг», м.Львів звернулось до господарського суду Донецької області із заявою №18-25/05 від 29.05.2019р. щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь заборгованості в розмірі 176000 грн.
В обґрунтування вимог, викладених у заяві про видачу судового наказу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливторг» посилається на порушення Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» умов договору поставки товару №11-18-114Т від 29.08.2018р. в частині своєчасної та в повному обсязі оплати вугілля.
Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає про наступне.
За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 вказаного кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч.3-4 ст.150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.
Тобто, письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні містити відомості щодо фактичного здійснення такої операції, мати як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема, підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо.
Як було зазначено вище, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх грошових зобов`язань за договором поставки товару №11-18-114Т від 29.08.2018р.
За умовами п.3.8 - 3.10 договору №11-18-114Т від 29.08.2018р. постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання по поставці товару, з моменту його прийняття покупцем. Постачальник за свій рахунок надає покупцю всі документи, необхідні для приймання товару. По кожній партії товару продавець направлятиме покупцю, зокрема, оригінал видаткової накладної.
Товар повинен бути оплачений покупцем протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару (п.2.3 укладеного сторонами правочину).
Таким чином, з урахуванням норм ст.ст.76, 77, 150 Господарського процесуального кодексу України, положень договору №11-18-114Т від 29.08.2018р. при зверненні до суду в порядку наказного провадження з вимогами щодо стягнення вартості товару, має бути підтверджено не тільки факт укладення договору у письмовій формі, а й безпосередньо факт постачання товару, підстави виникнення зустрічного зобов`язання та докази прострочення його виконання боржником.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Паливторг» до заяви №18-25/05 від 29.05.2019р. про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 176000 грн наданий лише договір №11-18-114Т від 29.08.2018р. та видаткову накладну №РН-0001107 від 28.11.2018р., яка підписана з боку покупця Коритник А.В. (дов. 12ААЄ №649763/3624 від 01.11.).
Одночасно, довіреність на отримання товару, посилання на яку наявне у зазначеній видатковій накладній, у матеріалах заяви відсутня.
Разом з тим, на підтвердження наявності заборгованості за договором №11-18-114Т від 29.08.2018р. у розмірі 176000 грн, заявником представлено акт звірки взаєморозрахунків за період з 28.11.2018р. по 29.05.2019р., який підписано тільки з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливторг».
Також, заявником не надано платіжного документу щодо часткової оплати за договором, на який наявне посилання у заяві про видачу судового наказу.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи недотримання заявником вимог ч.3-4 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, а саме ненадання належних та достатніх доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, заява №18-25/05 від 29.05.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливторг» щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованості в розмірі 176000 грн підлягає залишенню без задоволення.
Наразі, відмова з визначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з відповідною заявою після усунення допущених порушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 77, 147, 148, 150, 152 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити у задоволенні заяви №18-25/05 від 29.05.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливторг» щодо видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованості в розмірі 176000 грн.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця