ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 м.Дніпро Справа № 908/722/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Михайлова В.Ю., довіреність №65 від 01.01.2019, адвокат;

від відповідача: представник не з`явився, ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського міського району електричних мереж на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2019 у справі №908/722/19 (суддя Боєва О.С.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м.Запоріжжя, в особі Мелітопольського міського району електричних мереж, м.Мелітополь, Запорізька область,

до відповідача: Мелітопольської міської ради Запорізької області, м.Мелітополь, Запорізька область,

про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про визнання за набувальною давністю права власності за Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" на нерухоме майно:

- закриту трансформаторну підстанцію №295, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бєляєва, 3;

- закриту трансформаторну підстанцію №213, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Університетська, 127;

- закриту трансформаторну підстанцію №262, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв Сталінграда, 129;

- закриту трансформаторну підстанцію №226, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 114;

- закриту трансформаторну підстанцію №526, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Покровська, 65.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.04.2019 у справі №908/722/19 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж повернуто позивачу на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на п`ять окремих відособлених об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за різними адресами у м. Мелітополі Запорізької області. При цьому, вимоги щодо визнання права власності стосовно кожного з них не пов`язані поданими доказами.

Місцевий господарський суд зазначив, що позовні вимоги є однорідними, однак їх сумісний розгляд перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, інших осіб, на права та охоронювані законом інтереси яких може вплинути рішення у справі, що суттєво утруднить вирішення спору; сумісний розгляд таких вимог може мати негативні наслідки, значно розширює предмет доказування, збільшує можливе коло учасників процесу, який неможливо з`ясувати на стадії прийняття позовної заяви та може бути різним стосовно кожного об`єкта нерухомості.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не можуть бути об`єднані в одній позовній заяві та підлягають роз`єднанню щодо кожного об`єкта нерухомості, для розгляду в різних позовних провадженнях.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж подало апеляційну скаргу, в якій, просить Центральний апеляційний господарський суд її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апелянт зазначає, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про порушення правил об`єднання позовних вимог та, відповідно, про повернення позовної заяви без розгляду. Апелянт зазначає, що є монополістом в Запорізькій області з передачі електричної енергії та добросовісно і відкрито користується спірними трансформаторними підстанціями, право власності на які здобув за аналогічних підстав, у зв`язку з чим набуття права власності за набувальною давністю на кожну із трансформаторних підстанцій пов`язане між собою і тим самим способом захисту.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що місцевим господарським судом не оцінку стосовно належності земельних ділянок, на яких розташовані вказані трансформаторні підстанції Мелітопольській міській раді Запорізької області, відомостям про відсутність інших власників на спірні об`єкти окрім позивача.

Апелянт вважає, що ним були дотримані правила об`єднання позовних вимог, сумісний розгляд заявлених вимог сприятиме ефективнішому використанню процесуальних засобів для набуття права власності, досягненню процесуальної економії, унеможливить прийняття різних рішень за однакових обставин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2019 у справі №908/722/19, розгляд скарги призначений у судове засідання на 12.06.2019.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж заявлено позов про визнання за набувальною давністю права власності за Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" на нерухоме майно: закриту трансформаторну підстанцію №295, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бєляєва, 3; закриту трансформаторну підстанцію №213, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Університетська, 127; закриту трансформаторну підстанцію №262, яка розташована на адресою: Запорізька область АДРЕСА_1 м АДРЕСА_2 Мелітополь АДРЕСА_3 ; закриту трансформаторну підстанцію №226, яка розташована на адресою: Запорізька область АДРЕСА_1 м АДРЕСА_2 Мелітополь АДРЕСА_1 вул АДРЕСА_2 Інтеркультурна АДРЕСА_4 ; закриту трансформаторну підстанцію №526, яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Покровська, 65.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є монополістом в Запорізькій області з передачі електричної енергії та добросовісно і відкрито користується спірними трансформаторними підстанціями, власників ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 не виявлено; на думку позивача, право власності на спірні трансформаторні підстанції він набув за аналогічних підстав, а обраний спосіб захисту є найбільш ефективним і не порушує правил об`єднання позовних вимог.

Обґрунтовуючи підстави для повернення позовної заяви, суд першої інстанції вказав на те, що хоча заявлені позивачем вимоги є однорідними та пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту права, однак, дослідження обставин стосовно належності земельних ділянок, на яких вони розташовані та які необхідні для їх обслуговування значно розширює предмет доказування, збільшує можливе коло учасників процесу, який неможливо з`ясувати на стадії прийняття позовної заяви та може бути різним стосовно кожного об`єкта нерухомості.

Центральний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.

Частиною 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під вимогою розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача стосовно предмету спору. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що право власності на спірні трансформаторні підстанції набув за аналогічних підстав; до позовної заяви додані докази на підтвердження того, що земельні ділянки, на яких розташовані трансформаторні підстанції перебувають у комунальній власності Мелітопольської міської ради Запорізької області, окрім однієї підстанції (ЗТП-226), власником земельної ділянки, на якій розташована ця підстанція, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегарон". Таким чином, всі позовні вимоги пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами в частині необхідності встановлення обставин щодо з`ясування наявності підстав для визнання права власності за набувальною давністю.

Повертаючи позовну заяву на підставі п.2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції погодився з твердженням позивача, що позовні вимоги є однорідними та пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту права, але послався на те, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору при встановленні обставин стосовно належності земельних ділянок, на яких вони розташовані та які необхідні для їх обслуговування, значно розширює предмет доказування, збільшує можливе коло учасників процесу.

Пунктом 2 ч. 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Не навівши переконливих доводів щодо порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, мотивуючи своє рішення обставинами, не визначеними процесуальним законом.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу Україн, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Отже, у разі, якщо суд першої інстанції прийде до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, він не позбавлений можливості роз`єднати позовні вимоги.

За викладеного апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта, наведеними в апеляційній скарзі.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що у цьому разі об`єднання відповідних позовних вимог не матиме наслідком суттєвого утруднення вирішення спору, а навпаки, об`єднання позовних вимог у справі №908/722/19 дає можливість досягти процесуальної економії за однакових обставин.

Відповідно до ст.280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про повернення позовної заяви без розгляду, ухвала Господарського суду Запорізької області від 01.04.2019 у справі №908/722/19 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Запорізької області від 01.04.2019 у справі №908/722/19 - скасуванню, а справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, наявні підстави, передбачені статтею 280 Господарського процесуального кодексу України, для скасування ухвали місцевого господарського суду.

У зв`язку із скасуванням ухвали місцевого господарського суду з числа, зазначених у ч. 3 ст.271 Господарського процесуального кодексу України, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом даної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи.

З огляду на викладене та керуючись ч.3 ст. 271, ст.280, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського міського району електричних мереж задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2019 у справі №908/722/19 скасувати.

Справу №908/722/19 передати на розгляд Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

(Повний текст постанови складено 12.06.2019).