УХВАЛА

м. Київ

10.06.2019Справа № 910/7430/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод"

до Міністерства оборони України

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" з вимогами Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати відповідача включити в ціну (вартість) робіт за державним контрактом від 06.06.2017 № 403/1/17/31 за пунктами 1-7 календарного плану податок на додану вартість на загальних підставах.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності залишення позовної заяви без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 2 частині 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення віл сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 1921 гривня.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з доданих до позовної заяви № 1319 від 04.06.2019 документів, Державним підприємством "Миколаївський бронетанковий завод" не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, як вбачається з тексту позовної заяви, позивач, посилаючись на статтю 8 Закону України "Про судовий збір", просить суд відстрочити сплату судового збору, обґрунтовуючи це тим, що фінансово-економічне становище позивача не дозволяє останньому сплатити судовий збір через фактичну відсутність коштів на рахунку Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод". До того ж, позивач зазначає, що основним призначенням підприємства є ремонт броньованої колісної техніки, основним та єдиним замовником підприємства є Міністерство оборони України, а джерелом фінансування таких замовлень є Державний бюджет України.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Судом встановлено, що позивачем не надано доказів в підтвердження наявності умов, з якими закон пов`язує можливість розстрочення та відстрочення судового збору для позивача.

Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про звільнення від сплати ними судового збору.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади. Самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення сплату судового збору та звільнення від такої сплати.

З огляду на вищевикладене та враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд прийшов до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, оскільки позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження наявності передбачених законом умов для позивача за яких можливе відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору суд відмовляє.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Керуючись 164, ч. 1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху дня усунення недоліків позовної заяви.

Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Суддя Н.Б.Плотницька