ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/8926/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй- головуючий, Л. В. Стратієнко, І. В. Ткач

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019р.

у складі колегії суддів: О. В. Чус - головуючий, Л. М. Білецька, Л. А. Коваль

та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018р.

суддя: В. І. Петрова

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1

у справі за позовом

1. ОСОБА_2 ;

2. ОСОБА_3

до товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс"

про визнання недійсними рішень загальних зборів і змін до статутних документів, скасування рішення про проведення реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини, що передували прийняттю оскаржуваних судових рішень

Юреня Н.В. та Поляков К.О. звернулися до господарського суду з позовом до ТОВ "Орендастройсервіс", в якому просили визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Орендастройсервіс", що оформлені протоколом №13/09-01 від 13.09.2017р. та протоколом №13/09-02 від 13.09.2017р., і визнати недійсними затверджені ними зміни до статутних документів ТОВ "Орендастройсервіс" від 13.09.2017р., скасувати рішення про проведення реєстраційних дій щодо юридичної особи ТОВ "Орендастройсервіс", а саме: від 13.09.2017р. №1024306 про зміну статутного або складеного капіталу, зміну складу або інформації про засновників, прийняте приватним нотаріусом Павловська Ганна Олегівна; від 13.09.2017р. №2024306 про зміну складу або інформації про засновників, прийняте приватним нотаріусом Павловська Ганна Олегівна; від 13.09.2017р. №3024306 про внесення змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Орендастройсервіс", що не пов`язані зі змінами в установчих документах, про зміну місцезнаходження, зміну додаткової інформації, зміну відомостей про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів, прийняте приватним нотаріусом Павловською Ганною Олегівною.

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду у даній справі з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ "Орендастройсервіс", в якому просить постановити ухвалу про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 та вступ його у справу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвалити рішення, яким задовольнити позов повністю: припинити з 13.09.2017р. право власності ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс".

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018 р. у справі №904/8926/17, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019р., позов ОСОБА_1 повернуто йому без розгляду.

Повертаючи позов ОСОБА_1 без розгляду господарські суди попередніх інстанцій виходили із того, що позовні вимоги останнього не пов`язані з позовними вимогами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та не спрямовані на предмет первісного позову, що не відповідає ст. 49 ГПК України.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ОСОБА_1 , не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, зокрема ст. 49 та ч.1, ч. 2 ст. 180 ГПК України, просить ухвалу та постанову скасувати, а справу передати до господарського суду першої інстанції для подальшого розгляду в загальному порядку.

Скаржник зазначає, що в ухвалі місцевого господарського суду підставою повернення позовної заяви ОСОБА_1 вказано те, що позов подано після спливу строку для подання відзиву, проте на думку скаржника, положення ч. 1 ст. 180 ГПК України щодо подачі зустрічного позову у строк для подання відзиву не підлягають застосуванню до третьої особи. Позов третьої особи поданий у відповідності до ч. 1 ст. 49 ГПК України до закінчення підготовчого провадження у справі.

Також скаржник вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність взаємопов`язаності пред`явленого позивачем ОСОБА_1 позову із первинним позовом, оскільки вважає, що даний позов витікає з одних правовідносин, та може повністю або частково виключити задоволення первісного позову. Зазначає, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Орендастройсервіс", отже має корпоративні права продавця частки- ОСОБА_2

4. Позиції інших учасників справи

Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За положеннями ч. ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2-6 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Предметом спору у даній справі є рішення загальних зборів учасників ТОВ "Орендастройсервіс", що оформлені протоколом №13/09-01 від 13.09.2017р. та протоколом №13/09-02 від 13.09.2017р., зміни до статутних документів ТОВ "Орендастройсервіс" та рішення про проведення реєстраційних дій.

Предметом спору згідно заяви ОСОБА_1 є право власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс".

Отже, предмет спору у даній справі та предмет спору, визначений у позові третьої особи, є різними, а заявлені ОСОБА_1 вимоги не є самостійними вимогами на предмет спору у розумінні ст. 49 ГПК України.

Третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Господарські суди попередніх інстанцій, встановивши, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не відповідає вимогам ст. 49 ГПК України, не пов`язана з первісним позовом, не містить самостійних вимог на предмет спору, що розглядається у межах справи №904/8926/17, дійшли правильного висновку, що така позовна заява не підлягає розгляду у межах даної справи як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовано повернуто позивачу без розгляду.

Скаржник зазначає, що в ухвалі місцевого господарського суду підставою повернення позовної заяви ОСОБА_1 вказано те, що позов подано після спливу строку для подання відзиву, проте на думку скаржника, положення ч. 1 ст. 180 ГПК України щодо подачі зустрічного позову у строк для подання відзиву не підлягають застосуванню до третьої особи.

Проте Верховний Суд звертає увагу, що місцевим господарським судом не було визначено підставою повернення позовної заяви третьої особи - подання позову після спливу строку для подання відзиву. Господарський суд першої інстанції посилається на непов`язаність первісних позовних вимог з позовними вимогами третьої особи, з чим погоджується Верховний Суд.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про порушення судами норм права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019р. у справі №904/8926/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді Л. В. Стратієнко

І. В. Ткач