РІШЕННЯ

07 червня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/326/19
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБУХІВТАРА",

вул. Київська, 132/2, офіс 14, м. Обухів, Київська область, 08700,

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн",

вул. Шевченка, буд. 82, кімната 9, смт. Варва, Чернігівська область, 17600,

про стягнення 70 783,07 грн

без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" 70 783,07 грн заборгованості, з яких: 66 300,00 грн основного боргу; інфляційні нарахування в сумі 2600,13 грн за періоди з 07.11.18 по 31.03.19 та з 15.11.18 по 31.03.19; 945 грн - штрафу у розмірі 1% від суми простроченого платежу по видатковим накладним №694 від 01.11.18 та №665 від 22.10.18; 937,94 грн - 3% річних за періоди з 07.11.18 по 31.03.19 та з 15.11.18 по 31.03.19.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами Договору поставки №11/07 від 11 липня 2018 року в частині оплати за поставлений товар.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.19 справа №927/326/19 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 17.04.19 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 17.04.19 двічі направлялась відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до сформованого судом 03.06.19 Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №. Вперше ухвала від 17.04.19 повернулась на адресу суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихкодовим номером 235, повторно направлена відповідачу ухвала суду про відкриття провадження у справі вручена 18.04.19.

Отже, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

У строк, встановлений судом, відповідачем відзив на позов не надано. Про поважність причин ненадання відзиву на позов відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що відповідач не вчинив процесуальну дію щодо надання відзиву на позов, при цьому відзив не наданий без поважних причин, тому суд відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив.

11 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОБУХІВТАРА" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" (далі - покупець) укладено договір поставки №11/07 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку і на умовах, визначених цим Договором Постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати товар.

Згідно з п.1.2. Договору, найменування, асортимент, одиниця виміру та загальна вартість товару буде визначатися сторонами у специфікаціях та/або видаткових накладних, які будуть формуватися постачальником а підставі заявок покупця з подальшим виставленням рахунків-фактур для здійснення оплати товару.

Відповідно до 2.1. Договору, ціни на товар встановлюються в національній валюті України та погоджуються сторонами в Специфікації та/або видатковій накладній до цього Договору. Ціна включає в себе ПДВ 20%. Ціна не може бути переглянута сторонами після виставлення рахунку або підписання специфікації та/або видаткової накладної.

Умовами п. 2.2. Договору визначено, що загальна вартість (ціна) договору визначається сумарною ціною всього товару, поставленого Постачальникам на виконання умов цього договору згідно специфікацій та/або видаткових накладних.

Згідно з п. 2.3. Договору, розрахунки за поставлений Товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника згідно виставлених рахунків.

Відповідно до п. 2.5. Договору, оплата Товару здійснюється протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту здійснення поставки товару постачальником.

За умовами п.3.1. Договору, покупець передає постачальнику запит (даті - «Заявка») на постачання певного асортименту та кількості Товару. На основі заявки постачальник складає специфікацію та/або рахунок-фактуру із зазначенням ціни, кількості, асортименту товару, місця поставки товару.

Згідно з п.3.2. Договору, постачальник зобов`язаний поставити партії товару не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання специфікації до договору. Постачання Товару здійснюється постачальником за свій рахунок на склад покупця. Склади покупця: (DAP згідно офіційних правил тлумачень (Інкотермс), в редакції 2010 року за адресою: АДРЕСА_1 Половинчик АДРЕСА_2 район, Черкаська область або с. Коржі, Баришівський район, Київська область або інший склад відповідно до специфікації (додатку) до договору (склад зазначається в заявці або специфікації до договору).

Згідно з п.3.3. Договору доказом передачі партії товару у власність покупця є оформлені належним чином відвантажувальні документи.

Відповідно до п.3.4. Договору датою фактичного постачання Товару є дата підписання видаткової накладної уповноваженою особою покупця.

Згідно з п.3.5. Договору, документи, шо надаються одночасно до товару:

-видаткова накладна;

-рахунок-фактура;

-документи, перераховані в п. 4.3. Договору.

Пунктом 3.6. Договору визначено, що у випадку, коли покупцю не було передано приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром він має право звернутися з письмовою вимогою до постачальника, а останній зобов`язаний протягом 2 календарних днів з моменту отримання листа задовольнити цю вимогу.

Відповідно до п.6.1. Договору, у випадку прострочення з оплатою товару більше ніж на 5 календарних днів від дати встановленої договором покупець зобов`язується оплатити постачальнику штраф у розмірі 1 % від неоплаченої вартості товару.

Згідно з умовами п.6.4. та п.6.5. Договору, усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути за цим Договором, будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів між

сторонами. У випадку, якщо сторони не дійдуть згоди шляхом переговорів, то спір, що виник за цим Договором або у зв`язку з ним, підлягає вирішенню в Госпсдарському суді за місцем знаходження відповідача.

Згідно з п.7.1. Договору, сторони договору домовились про обов`язкове скріплення Договору та всіх змін до нього печатками юридичних осіб.

Даний договір складений в двох оригінальних примірниках, українською мовою, які мають однакову юридичну силу. Одностороння відмова від виконання умов цього Договору, крім випадків, ним передбачених, забороняється (п.7.7. Договору).

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що Договір набирає чинності в момент підписання його представниками сторін і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині зобов`язань, які виникли під часдіїдоговору-до повного їх виконання.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України Договір поставки №11/07 від 11.07.18 є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналіз змісту та суб`єктного складу Договору №11/07 від 11.07.18 свідчить, що у зв`язку з його укладенням між сторонами виникли правовідносини поставки, які регулюються нормами §1 глави 30 Господарського кодексу України та §3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до ч.6 ст.265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналіз Договору №11/07 від 11.07.18 свідчить, що в ньому відсутні будь-які застереження щодо застосування до правовідносин, які виникли між сторонами у зв`язку з його укладенням, положень про купівлю-продаж, а тому судом при вирішенні даного спору застосовуються також норми чинного законодавства, які регулюють відносини купівлі-продажу.

Відповідно до підписаних та скріплених печатками видаткових накладних відповідачем отримано товар на загальну суму 134 820,00 грн із ПДВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними: №601 від 03.10.18 на суму 40 320,00 грн, №665 від 22.10.18 на суму 45000,00 грн, №694 від 01.11.18 на суму 49 500,00 грн.

За таких обставин, позивач належним чином виконав взяті на себе за Договором зобов`язання з поставки товару, відповідачем, поставлений товар прийнято без зауважень, доказів іншого сторонами суду не надано.

Відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару виконав не в повному обсязі, сплативши позивачу 19.10.18 за поставлений товар по видатковій накладній №601 від 03.10.18 повністю в сумі 40 320, 00 грн; 28.11.18 на суму 5000,00 грн; 24.01.19 на суму 10 000,00 грн; 15.02.19 на суму 10 000,00 грн; 27.02.19 на суму 3200,00 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача (а.с. 29-33);

Згідно з приписами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з умов 2.5. Договору поставки №11/07 від 11.07.18, відповідач мав розрахуватися за поставлений товар: по видатковій накладній №665 від 22.10.18 на суму 45000,00 грн до 05.11.18 включно, по видатковій накладній №694 від 01.11.18 на суму 49 500,00 грн до 15.11.18 включно.

Відповідач порушив умови Договору поставки №11/07 від 11.07.18, за поставлений товар у встановлені п. 2.5. Договору строки не розрахувався. З урахуванням часткових оплат по Договору поставки №11/07 від 11.07.18, по видатковій накладній №665 від 22.10.18 за період: з 07.11.18 по 27.11.18 заборгованість становила 45 000,00 грн; з 28.11.18 по 23.01.19 заборгованість становила 40 000,00 грн (28.11.18 сплачено заборгованість в сумі 5 000,00 грн згідно з банківською випискою а.с.30); з 24.01.19 по 14.02.19 заборгованість становила 30 000,00 грн (24.01.19 сплачено заборгованість в сумі 10 000,00 грн згідно з банківською випискою а.с. 31); з 15.02.19 по 26.02.19 заборгованість становила 20 000,00 грн (15.02.19 сплачено заборгованість в сумі 10 000,00 грн згідно з банківською випискою а.с.32); з 27.02.19 по 31.03.19 заборгованість становила 16 800,00 грн (27.02.19 сплачено заборгованість в сумі 3200,00 грн згідно з банківською випискою а.с. 33); Заборгованість по видатковій накладній №694 від 01.11.18 сплачено відповідачем не було та становить 49 500,00 грн.

Станом на день розгляду справи відповідач доказів погашення заборгованості не надав, таком чином, заборгованість відповідача по Договору поставки №11/07 від 11.07.18 становить 66 300, 00 грн (в т.ч. по видатковій накладній №665 від 22.10.18 в сумі 16 800,00 грн, по видатковій накладній №694 від 01.11.18 в сумі 49 500,00 грн).

Позивач звертався до відповідача з претензією, згідно якої вимагав у відповідача проведення повної оплати заборгованості за поставлений товар на підставі Договору поставки №11/07 від 11.07.18, яка була направлена на адресу відповідача 22.03.19, про що свідчать належним чином завірені копії фіскального чеку ПН55 та опису вкладення до них, що додані до матеріалів справи (а.с. 35, 36, 38). Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що на час прийняття рішення докази оплати отриманого відповідачем товару за договором поставки №11/07 від 11.07.18 відсутні, вимога про стягнення з відповідача 66 300,00 грн боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, й вимога позивача про стягнення з відповідача відповідно до пункту 6.5. Договору штрафу у розмірі 1% від несплаченої суми у розмірі 945,00 грн, оскільки відповідачем було порушено договірні зобов`язання щодо вчасної оплати поставленого позивачем товару по видатковим накладним №665 від 22.10.18 та №694 від 01.11.18.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за прострочення платежу по видатковій накладній №665 від 22.10.18 за періоди: з 07.11.18 по 27.11.18 на суму 77,67 грн; з 28.11.18 по 23.01.19 на суму 187,40 грн; з 24.01.19 по 14.02.19 на суму 54,25 грн; з 15.02.19 по 26.02.19 на суму 19,73 грн; з 27.02.19 по 31.03.19 на суму 45,57 грн; по видатковій накладній №694 від 01.11.18 за період з 16.11.18 по 31.03.19 на суму 553,32 грн, що у загальному розмірі становить 937,94 грн.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу по видатковій накладній №665 від 22.10.18: з 07.11.18 по 27.11.18, з 28.11.18 по 23.01.19, з 24.01.19 по 14.02.19, з 15.02.19 по 26.02.19, з 27.02.19 по 31.03.19; по видатковій накладній №694 від 01.11.18 за період з 16.11.18 по 31.03.19, що загалом складає 937,94 грн, а також інфляційні нарахування за аналогічні періоди у розмірі 2600,13 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" (вул. Шевченка, буд. 82, кімната 9, смт. Варва, Чернігівська область, 17600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБУХІВТАРА" (вул. Київська, 132/2, офіс 14, м. Обухів, Київська область, 08700, ) 66 300 грн 00 коп заборгованості за поставлений товар, штраф у розмірі 945 грн 00 коп, 3% річних у сумі 937 грн 94 коп, інфляційних нарахувань у сумі 2600 грн 13 коп, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/