УХВАЛА

13 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/2121/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Львівського комунального підприємства "Львівводоканал" (далі - Підприємство)

на рішення господарського суду Львівської області від 30.01.2019 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019

за позовом Підприємства

до акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 3 132,06 грн.,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 30.01.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 зі справи № 914/2121/18, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. До касаційної скарги також додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Підприємства у справі № 910/2121/18, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в даній справі є стягнення 3 132,06 грн., а, отже, ціна позову у справі № 914/2121/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Звертаючись до суду, Підприємство вважає, що дана справа підлягає касаційному оскарженню через те, що "правова позиція судів у даній справі має вирішальне значення для розгляду справ з тим самим предметом". Розгляд даної справи матиме наслідком врегулювання питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у майбутніх справах з подібним предметом. Крім того, зазначає про свою незгоду з вже існуючою практикою судів у справах №№ 5015/3041/12, 908/473/13-г, 914/3381/15.

Проте Касаційний господарський суд вважає, що наведені Підприємством у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому у Суду відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємства на рішення господарського суду Львівської області від 30.01.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 зі справи № 914/2121/18, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Львівського комунального підприємства "Львівводоканал" на рішення господарського суду Львівської області від 30.01.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 зі справи № 914/2121/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков