ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1019/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Разюк Г.П., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Одеської міської ради - Каланжова А.О., довіреність № 306/вих-мр, від 28.12.18;

від ТОВ «ТЕХНОПАРК 2007» - не з`явився;

від ТОВ «Торгова мережа «Арбер» - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року

по справі №916/1019/19

за позовом Одеської міської ради

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОПАРК 2007

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Арбер

про стягнення 6115243,3 грн., -

(суддя першої інстанції: Літвінов С.В., дата та місце прийняття ухвали: 15.04.2019, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, просп. Шевченка, 29)

Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПАРК 2007" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ "АРБЕР", про стягнення орендної плати за договором оренди землі від 24.07.2003за №844/64 у розмірі 6 115 243, 30 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 у справі №916/1019/19 (суддя Літвінов С.В.) повернуто без розгляду позовну заяву Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПАРК 2007" (далі ТОВ «ТЕХНОПАРК 2007») та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "АРБЕР" (далі ТОВ «ТМ «АРБЕР») про стягнення 6115243,3 грн.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що заявлені позивачем вимоги випливають з різних підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, а саме стягнення заборгованості з ТОВ «ТЕХНОПАРК 2007» за невиконання за договором оренди земельної ділянки та стягнення з ТОВ «ТМ «АРБЕР» орендної плати після придбання нежитлових будівель і споруд.

Місцевий господарський суд зазначив, що з огляду на порушення Одеською міською радою правил об`єднання позовних вимог, позовна заява на підставі ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України підлягає поверненню без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Одеська міська рада звернулась до Півенно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Одеська міська рада вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, з огляду на що підлягає скасуванню.

Заявник апеляційної скарги зазначив, що з урахуванням нової практики Верховного Суду, Одеською міською радою було дотримано вимоги ч.1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України щодо об`єднання позовних вимог, оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачами вимог договору оренди землі, тобто пов`язані між собою підставами виникнення та доказами, що підтверджують ці вимоги.

Позовні вимоги Одеської міської ради виникли з договору оренди землі та пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту порушеного права територіальної громади міста Одеси, а саме стягнення заборгованості за його невиконання.

Апелянт вважає, що Господарський суд Одеської області при прийнятті ухвали від 15.04.2019 у справі №916/1019/19 дійшов помилкового висновку щодо порушення правил об`єднання вимог в позовній заяві, пославшись на те, що в одній позовній заяві об`єднані вимоги, непов`язані між собою ні підставами виникнення, ні доказами, на яких вони ґрунтуються та безпідставно повернув позовну заяву Одеської міської ради без розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду 13.05.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1019/19 за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 розгляд апеляційної скарги Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 призначено на 10.06.2019.

06.06.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «ТМ «Арбер» надійшов відзив на апеляційну скаргу Одеської міської ради, в якому заперечував проти доводів апелянта та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні, яке відбулось 10.06.2019, представник Одеської міської ради підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу передати на розгляд Господарському суду Одеської області.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, зазначеною нормою процесуального права закріплене право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (наприклад, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання, або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України надає позивачу право об`єднати декілька вимог за наявності одного із випадків, а саме: або, якщо заявлені вимоги пов`язані між собою підставою виникнення; або, якщо заявлені вимоги пов`язані між собою поданими доказами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви Одеської міської ради, позовні вимоги до двох відповідачів (ТОВ «ТЕХНОПАРК 2007», ТОВ «ТМ «АРБЕР») випливають з єдиної підстави позову - невиконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 20.08.2003.

У зв`язку з вищезазначеним, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги про стягнення коштів з ТОВ «ТЕХНОПАРК 2007» та ТОВ «ТМ «АРБЕР» пов`язані між собою єдиною підставою виникнення, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги Одеської міської ради та вважає їх обґрунтованими, а висновки суду про повернення позовної заяви без розгляду помилковими.

Крім того, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що відповідно до ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України , суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Отже, у разі, якщо суд першої інстанції дійде висновку, що спільний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, він не позбавлений можливості роз`єднати позовні вимоги.

Крім того, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що місцевий господарський суд в резолютивній частині оскаржуваної ухвали з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України зазначив про повернення Одеській міській раді позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, ст. 174 Господарського процесуального кодексу передбачає випадки повернення позовної заяви, а підстави залишення позовної заяви без розгляду зазначені в ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року по справі №916/1019/19 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення позову скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неправильним застосуванням процесуального права, які призвели до винесення помилкової ухвали, у зв`язку з чим справу №915/866/18 на підставі ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України слід направити на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року по справі №916/1019/19 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року по справі №916/1019/19 скасувати.

Справу №916/1019/19 передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.06.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.П. Разюк

А.І. Ярош