ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Справа № 915/402/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

без виклику сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 915/402/19

за позовом міського комунального підприємства Миколаївводоканал

54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161;

до державного підприємства Миколаївський Суднобудівний завод,

54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38;

про стягнення основного боргу за договором від 18.02.2015 № А/324 на централізоване водопостачання і водовідведення, основного боргу, пені, 3 % річних та суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а всього грошових коштів у сумі 26253 грн. 66 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал (далі МКП Миколаївводоканал) пред`явлено позов до державного підприємства (ДП) Миколаївський Суднобудівний завод про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 26253 грн. 66 коп. з яких: 21297 грн. 57 коп. вартості витрат води, 2964 грн. 51 коп. - пеня; 458 грн. 94 коп. 3 % річних; 1532 грн. 64 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, з посиланням на неналежне виконання ДП Суднобудівний завод ім. 61 Комунара грошових зобов`язань за укладеним між ними договором від 18.02.2015 № А/324 на централізоване водопостачання і водовідведення, а саме, зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати вартості послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі (основний борг), на яку позивачем здійснено відповідні нарахування на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також на підставі п. 7 додатку № 6 до Договору нараховано пеню.

МКП Миколаївводоканал також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.02.2019 відкрито провадження в даній справі і визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов; поштові відправлення з ухвалою від 27.02.2019 про відкриття провадження у справі отримав 05.03.2019.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч .5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір від 17.02.2015 № А/324 на централізоване водопостачання та водовідведення з додатками до нього (далі договір). Згідно з умовами цього договору, МКП Миколаївводоканал (виробник) зобов`язалося надавати ДП Суднобудівний завод ім. 61 Комунара правонаступником якого є ДП Миколаївський Суднобудівний завод (споживачу) послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в точках розподілу відповідно до умов договору, а споживач здійснювати своєчасну оплату наданих виробником послуг на умовах договору, дотримуватися Правил користування, Тимчасових правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в м. Миколаєві (далі Тимчасові правила), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, (далі Правила приймання), Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізацію м. Миколаєва, (далі Місцеві правила приймання) та цим договором, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за договором (п.п. 1, 2.1 договору).

Облік поставленої води та кількості прийнятих стоків здійснюється за показаннями засобів обліку, зареєстрованих за споживачем у виробника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у споживача декількох об`єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх засобів обліку, зареєстрованих за споживачем у виробника (п.п. 3.1, 3.1.1 договору).

Відповідно до додатку № 2 до Договору (Дислокація об`єктів) за даним підприємством рахуються наступні об`єкти:

- по вул. Адміральській, 38 кількість отриманих послуг нараховується на підставі додатку № 3А до Договору за розрахунком місячного споживання питної води та приймання стічних вод.

Нарахування проводиться згідно пунктів 3.5, 3.6 Правил користування, а саме окремих випадках (сезонне водоспоживання, недоцільність установки засобів обліку тощо) розрахунок витрат води споживачами, що не мають засобів обліку, за розрахунковий пер за погодженням з виробником здійснюється за нормативами питного водоспоживання затвердженими у встановленому порядку.

Оплата споживачами за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду 19.02.2002 N 37, зареєстрованою в Мін`юсті 26.04.2002 за N 402/6690.

- офіс № 2 по вул. Чкалова, 108, кількість отриманих послуг нараховувалась у жовтні 2017 року по лічильнику № НОМЕР_1 Х, у листопаді 2017 року по середньо водомірному у зв`язку із зняттям лічильника на повірку, а з грудня 2017 року по лічильнику № 00298596Х.

На підставі п. 3.1.2. Договору зняття показань з засобів обліку здійснювалось щомісячно про що зазначалось у відомості зняття показань показів лічильника.

За жовтень та листопад 2017 року нарахування проводились на підставі додатку №3А до Договору, узгодженого 08.04.2015 року, а з грудня 2017 року нарахування проводились на підставі додатку № 3А узгодженого 06.12.2017 року.

Відповідно до п. 3.3 Договору та додатоку №6 до цього Договору оплата вартості послуг здійснюється споживачем в наступному порядку.

Розрахунковим вважається період з 30-го числа попереднього календарного місяця до такого ж числа поточного календарного місяця. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому Споживач зобов`язаний надати Виробнику дані про обсяг спожитих послуг. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується.

Покази засобів обліку відповідно до переліку об`єктів Споживача і точок обліку фіксуються Споживачем на останній день кожного розрахункового періоду та оформлюються Споживачем письмовим Звітом про обсяги фактично спожитих Послуг (Додаток № 7 до цього Договору) із зазначенням обсягу Послуг, спожитих кожним із Субспоживачів окремо (за наявності). Звіт Субспоживача про обсяги фактично спожитих Послуг узгоджується з основним Споживачем. Цей Звіт надається Споживачем Виробнику в останній день звітного розрахункового періоду і є підставою для здійснення остаточних розрахунків за звітний розрахунковий період. У випадку співпадання дати надання Звіту з вихідним чи святковим днями, Споживач надає цей Звіт у найближчий банківський (операційний) день, що передує вихідному чи святковому дню.

В день надання Звіту про обсяги фактично спожитих Послуг Споживач зобов`язаний отримати рахунки за фактично спожиті Послуги за звітний (поточний) розрахунковий період.

Ненадання протягом двох послідовних розрахункових періодів звітів про обсяги фактично спожитих Споживачем Послуг є підставою для припинення надання Послуг.

Розрахунки за Послуги проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на рахунок Виробника. За згодою Виробника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на рахунок Виробника або дата внесення Споживачем готівки в касу Виробника.

Рахунки за фактично спожиті Послуги мають бути оплаченими Споживачем на поточний рахунок Виробника протягом 5-й банківських (операційних) днів з дня їх отримання.

В пункті 10.1 договору сторони обумовили, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та укладається на строк до 31 грудня 2015, а в частині розрахунків до повного їх завершення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Так, матеріали справи свідчать, що позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури на оплату послуг в період з жовтня 2017 року по грудень 2018 року на загальну суму 21348 грн. 42 коп., але оплату здійснив частково, що підтверджується виписками з банку особового рахунку відповідача.

За спірний період з жовтня 2017 року по грудень 2018 року на адресу відповідача надійшли рахунки на загальну суму 21348 грн. 42 коп.

Відповідачем погашено заборгованість у розмірі 31 грн. 75 коп.

Отже, борг за договором №А/324 від 18.02.2015 р. у відповідача станом на момент розгляд у справи перед позивачем складає суму 21297 грн. 57 коп.

МКП Миколаївводоканал направлено відповідачу претензію від 09.11.2018 р. №18-П/юр про погашення заборгованості протягом семи днів з моменту отримання претензії, що підтверджується копією фіскального чеку від 12.11.2018 р. № 1604, проте зазначену претензію відповідачем залишено без реагування та виконання.

Цивільним законодавством передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.901 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

З огляду на викладене, суд визнає, що відповідачем не виконані грошові зобов`язання за укладеним договором з МКП Миколаївводоканал, а тому вимога про стягнення з ДП Миколаївський Суднобудівний завод грошових коштів у сумі 21297 грн. 57 коп. основного боргу, є обґрунтованою і підлягає задоволенню повністю.

Суд також визнає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахувань на суми допущених прострочень платежів, а саме 3 % річних та індексу інфляції. Такі нарахування узгоджуються з положеннями чинного законодавства, якими передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд погоджується з поданими позивачем розрахунками: 1) 3 % річних, нарахованих на суми прострочених платежів у період з 08.11.2017 р. по 14.01.2019 р. в загальній сумі 458 грн. 94 коп.; 2) суми, на котрі збільшився основний борг, з урахуванням установлених індексів інфляції у період листопад 2017 року - грудень 2018 року, котрі становлять загалом 1532 грн. 64 коп.

Суд визнає доведеними вимоги про стягнення зазначених сум нарахувань, і вважає, що ці вимоги належить задовольнити.

Є обґрунтованими й позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати наданих послуг.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно умов договору, в разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, споживач сплачує виробнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення грошового зобов`язання (п. 7 додатку №6 до договору).

Викладена умова договору не суперечить приписам чинного законодавства, яким закріплено свободу договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України, ч. 4 ст. 179 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань установлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України). У відповідності до ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним.

Суд погоджується з поданим МКП Миколаївводоканал розрахунком пені, нарахованої на прострочені платежі за надані послуги у період з 08.11.2017 р. по 14.01.2019 р., в загальній сумі 2964 грн. 51 коп., і визнає, що зазначену суму нарахованої пені належить стягнути з ДП Миколаївський Суднобудівний завод на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги МКП Миколаївводоканал підлягають задоволенню повністю.

Визначаючи розмір судових витрат, суд виходить із наступного. Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України). Витрати МКП Миколаївводоканал на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 25.01.2019 № 844 у сумі 1921 грн., яка є мінімальним розміром судового збору, передбаченого законодавством про судовий збір для оплати вимог майнового характеру, належить відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства Миколаївський Суднобудівний завод (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 3, ідентифікаційний код 14313240) на користь Міського комунального підприємства Миколаївводоканал (54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161, ідентифікаційний код 31448144), 21297 грн. (двадцять одна тисяча двісті дев`яносто) грн. 57 коп. основного боргу, 1532 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять дві) 64 коп. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 458 (чотириста п`ятдесят вісім) грн. 94 коп. - 3% річних; 2964 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) 51 коп., а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль.