ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" червня 2019 р. м ХарківСправа № 922/1815/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН", м. Полтава
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Трейд Оіл", м. Харків
про стягнення 46180360,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Трейд Оіл", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 46180360,70 грн. заборгованості, право вимоги якої перейшло до позивача за договором про відступлення права вимоги №08/16-4, що був укладений між позивачем та ТОВ "Капітал Х" 03.08.2016.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, додані до позовної заяви додатки не містять належних відміток про їх засвідчення, передбачених п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, перелічених вище.

До позовної заяви позивачем додане клопотання про відстрочення сплати судового збору. Вказане клопотання позивач обґрунтовує вкрай незадовільним майновим станом підприємства позивача, відсутністю будь-якого ліквідного майна у власності підприємства та наявністю дебіторської заборгованості у розмірі 719352,00 грн.

Розглянувши клопотання позивача про надання відстрочки оплати судового збору за подання позову по даній справі суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 5 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які, зокрема, підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру передбачено наступну ставку судового збору: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначені обставини свідчать про обов`язок позивача при зверненні до суду з позовом по даній справі сплатити судовий збір за подання позову за ставками, передбаченими для сплати вимог майнового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проаналізувавши норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд констатує, що позивач не входить до переліку осіб, які мають право на відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про відстрочку оплати судового збору не підлягає задоволенню.

При цьому суд зауважує, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, в порушення вимог ст. 162 ГПК України, позовна заява не містить відомості про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, враховуючи відмову у задоволенні клопотання позивача про відстрочення оплати судового збору, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про відстрочку оплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" - залишити без руху.

Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду:

- докази оплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

- належним чином засвідчені докази, додані до позовної заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Роз`яснити позивачу що в разі усунення недоліків у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала підписана 13 червня 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова