РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2019Справа № 910/4324/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/4324/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Кордон-СБ";
ДоПублічного акціонерного товариства "Агрохолдінг Авангард" в особі філії "Птахофабрика "Перше травня";
Простягнення 47 292,33 грн.
без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кордон-СБ" звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Агрохолдінг Авангард" в особі філії "Птахофабрика "Перше травня" 9 534,78 грн. 3 % річних та 37 790,33 грн. інфляційних нарахувань як міри відповідальності за порушення строку виконання грошового зобов`язання зі сплати 540 456,99 грн. боргу, присудженого судовим рішенням.

Позовні вимоги мотивовані порушенням строків виконання відповідачем обов`язку зі сплати боргу за рішенням суду.

На підтвердження заявлених вимог суду було подано рішення від 01.10.2018 у справі № 910/10670/18, договір, за яким виник борг з додатками і додатковою угодою до нього, акти здачі-прийняття робіт за договором, договір про прощення боргу та реструктуризацію заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 відкрито провадження у справі № 910/4324/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

В установлений строк відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечуються повністю, вказуючи що позивач здійснив розрахунок 3 % та інфляційних нарахувань всупереч ви магм чинного законодавства (не щодо кожної видаткової накладної).

Відповідь на відзив позивач не подавав.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кордон-СБ" (охоронне агентство або охорона) та Публічне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард" в особі філії "Птахофабрика "Перше травня" (замовник) уклали договір про надання охоронних послуг № 01-10-16, за яким позивач зобов`язався забезпечити недоторканість об`єкту охорони, що передається замовником під охорону згідно з актом прийняття об`єкту під охорону (додаток 4 до договору), а замовник зобов`язався щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену цим договором плату.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань за вказаним договором через несвоєчасну та неповну оплату наданих послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кордон-СБ" звернулося до суду з позовом про стягнення 502 666,66 грн. боргу з оплати вартості наданих послуг з охорони за жовтень 2016 - квітень 2017 років , 180 119,90 грн. пені, 18 468,00 грн. 3 % річних та 65 896,30 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2018 у справі № 910/10670/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кордон-СБ" задоволено частково, стягнуто 502 666,66 грн. боргу, 133 398,21 грн. пені, 18 468,00 грн. 3 % річних, 61 916,36 грн. інфляційних втрат на 8 946,74 грн. судового збору.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, як стверджує позивач, присуджена до стягнення за рішенням суду заборгованість надійшла на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Кордон-СБ" лише 19.03.2019.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач просить стягнути з відповідача 9 534,78 грн. 3 % річних та 37 790,33 грн. інфляційних втрат, які розраховані за період з 01.08.2018 по 19.03.2019.

Відповідач факт прострочення за договором про охорону об`єкта від 01.10.2016 № 01-10-16 в сумі 502 666,66 грн. не заперечив та не спростував, проте позовні вимоги просив відхилити повністю, оскільки позивач неправильно, на його думку, розрахував ціну цього позову.

Статтею 512 Цивільного кодексу України до однієї з підстави заміни кредитора у зобов`язанні віднесено правонаступництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказувалося вище, факт невиконання грошового зобов`язання в сумі 502 666,66 грн., щодо якого у 2018 році винесено судове рішення відповідачем фактично підтверджено.

Обставини того, що 19.03.2019 на рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 605 395,97 грн. на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/106701/18 підтверджуються належними засобами доказування, а саме: випискою з банківського рахунку.

Також матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду у 2018 році з позовом про стягнення боргу за договором від 01.20.2016, позивач нараховував пеню, 3 % річних та інфляційну складову боргу за період з 10.05.2017 по 31.07.2018, а тому нарахування за цим позовом 3 % річних та інфляційних втрат з 01.08.2018 є цілком правомірним.

Отже, факт прострочення відповідача є доведеним та може слугувати законною підставою для нарахування позивачем та стягнення судом 3 % річних та інфляційних втрат.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Чинне господарське процесуальне законодавство ґрунтується на принципі змагальності сторін, а у ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За приписами ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з відзивом.

Відповідач заявлені вимоги не спростував, а його заперечення проти позову не містять ґрунтованих підстав, які б дозволили вести мову про необґрунтованість чи недоведеність позовних вимог.

Перевіривши розрахунок позивача, суд зауважує, що за уточненим розрахунком суду розмір 3 % річних мав би становити 9 534,78 грн., а інфляційних нарахувань - 42 654,45 грн. за період з 01.08.2018 по 19.03.2019. Проте, оскільки суд не вправі виходити за межі позовних вимог, позов задовольняється відповідно до розрахунку позивача.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача згідно з приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-80, 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Агрофірма Авангард" (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 121-В, ідентифікаційний код 00851519) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кордон-СБ" (21090, м. Вінниця, вул. Київська, 4, оф. 206, ідентифікаційний код 38948349) 9 502 (дев`ять тисяч п`ятсот дві) грн. 3 % річних, 37 790 (тридцять сім тисяч сімсот дев`яносто) грн. 33 коп. інфляційних втрат та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко