ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

12 червня 2019 року Справа № 915/1565/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» (54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, Інгульський район, вулиця 7 Слобідська, будинок 70 в/1; ідентифікаційний код 39589483)

до відповідача: Степівського дитячого будинку-інтернату (57107, Миколаївська обл., Миколаївський район, село Степове, вулиця Козацька, будинок 45; ідентифікаційний код 03190587)

про: стягнення 318651,57 грн,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Степівського дитячого будинку-інтернату 318651,57 грн, з яких: заборгованість в сумі 262026,21 грн, пеню в розмірі 27667,10 грн, 3% річних в сумі 2325,93 грн, інфляційні втрати в сумі 6288,63 грн, а також збитки за перевищення обсягу постачання газу в січні 2019 року в сумі 20343,70 грн та судових витрат.

Крім того, позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів за порушення останнім договірних зобов`язань: - в частині повноти та своєчасності оплати за поставлений природний газ; - по фактичним обсягам споживання природного газу, що перевищують підтверджений обсяг газу на спірний період.

Підставою договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АВ547-293-19 від 25.01.2019 з додатком до нього; акт приймання-передачі природного газу № МКП0058414 від 31.01.2019; акт № МК389001655 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 25.01.2019 року № 41АВ547-293-19 від 31.01.2019; застосування норм статей 11, 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України, статей 173, 174, 193 Господарського кодексу України.

Досліджуючи вищевказану позовну заяву, судом встановлено, що остання має деякі недоліки, викликані недотриманням позивачем вимог п.п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, які, проте, не тягнуть за собою наслідків у вигляді залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, а саме: позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Отже, враховуючи відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 176 ГПК України, приймає позовну заяву до розгляду та відкриває провадження у даній справі.

Відповідно до частин 3-5 статті 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи вищевикладене, категорію та складність справи, характер правовідносин між сторонами, обсяг доказів, ціну позову, суд дійшов висновку, що дана справа є справою незначної складності та є малозначною, оскільки правовідносини між сторонами регулюються одним договором, обсяг доказів не є значним, предметом спору є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів, загальний розмір яких не перевищує встановлений законом максимальний граничний розмір ціни позову для даної категорії справ (500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Вказана справа не належить до категорії справ, які розглядаються виключно в порядку загального позовного провадження.

Таким чином дана справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Керуючись ст. ст. 12, 165-167, 176, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 915/1565/19.

2. Клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження задовольнити.

3. Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

4. Визначити ВІДПОВІДАЧУ 5-денний строк від дня отримання даної ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

5. Розгляд справи по суті призначити на 09.07.2019 о 10 год. 30 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду

за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, 9 поверх.

6. Встановити ВІДПОВІДАЧУ 15-денний строк від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву державною мовою з посиланням на номер справи, оформлений у відповідності до вимог ст. 165 ГПК України, з доданням до нього: доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

7. ПОЗИВАЧ має право в 5-денний строк від дня отримання відзиву оформити та направити суду та іншим учасникам справи відповідь на відзив з дотриманням правил, встановлених статтею 166, частинами 3-6 статті 165 ГПК України.

8. ВІДПОВІДАЧ має право в 5-денний строк від дня отримання відповіді на відзив оформити та направити суду та іншим учасникам справи заперечення з дотриманням правил, встановлених статтею 167, частинами 3-6 статті 165 ГПК України.

Звернути увагу учасників справи на таке:

- заяви і клопотання у справі необхідно оформлювати згідно вимог ст. 170 ГПК України і надавати їх суду лише у письмовій формі та завчасно до судових засідань (ст. 169 ГПК України);

- згідно з п. 3.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України справа формується з документів, які пройшли реєстрацію службою діловодства суду;

- докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. ч. 3, 4 ст. 74 ГПК України);

- якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. ч. 4, 8-9 ст. 80 ГПК України);

- копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог ст. 91 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.27 «Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії;

- на веб-сторінці Господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається;

- у разі направлення у судове засідання уповноважених представників учасників справи, останнім слід мати при собі відповідно до ст. 60 ГПК України документи, що підтверджують їх повноваження, а також документи, що посвідчують особу;

- відповідно до абз. 1 пп. 11 п. 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018; у судах першої інстанції - з 01.01.2019 (крім представництва органів державної влади та органів місцевого самоврядування). Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Г. Смородінова