ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Справа № 915/196/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

за участі секретаря Говоріної А.Е.

без участі представників сторін, які в засідання не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/196/19

за позовом Державної екологічної інспекції у Миколаївській області,

вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, 54055;

до садівничого товариства Рябінушка,

с. Кир`яківка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57125;

про стягнення грошових коштів у сумі 225890 грн. 38 коп.

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція у Миколаївській області (далі Екоінспекція) звернулася до садівничого товариства (СТ) Рябінушка з позовом про стягнення з останнього, в порядку ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища та ст. 111 Водного Кодексу (ВК) України, грошових коштів у загальній сумі 225890 грн. 38 коп. збитків, завданих державі внаслідок порушення відповідачем законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема, ст.ст. 44, 49 ВК України, шляхом самовільного та за відсутності дозвільних документів використання водних ресурсів у період 21.03.2014-21.03.2017, про що державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області складено відповідний акт.

Інспекція також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою від 20.02.2019 відкрито провадження в даній справі.

Від Екоінспекції, представника якої належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в попередньому засіданні суду 13.05.2019, представник у засідання не з`явився.

Від відповідача представник у засідання також не з`явився, поштове відправлення з ухвалою суду від 13.05.2019 про призначення справи до судового розгляду по суті повернено поштовим відділенням у зв`язку з закінченням терміну зберігання, про що на цьому відправленні 28.05.2019 проставлено відповідну відмітку, проте суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, так як: 1) ухвалу від 13.05.2019 (як і всі попередні ухвали в даній справі) направлено на адресу реєстрації СТ Рябінушка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 2) усі судові рішення в даній справі в установленому законодавством порядку оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень; крім того, інформацію по справі можна у відкритому доступі отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://mk.arbitr.gov.ua.

Ураховуючи викладене, а також те, що відповідачем, належним чином повідомленим про відкриття провадження в даній справі, у встановлений судом строк не подано відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Екоінспекцією в особі старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області Кабашного А.Б. та державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області Бєлова В.І. та Бешляги Г.М. на підставі чинного законодавства, відповідних наказу начальника Екоінспекції від 21.03.2017 № 26 Про проведення позапланової перевірки СТ Рябінушка у сфері водних ресурсів та направлення від 21.03.2017 № 54 на проведення позапланової перевірки, у період 21-29.03.2017 здійснено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами СТ Рябінушка.

За результатами вищевказаної перевірки складено відповідний акт, із змісту якого випливає, зокрема, що СТ Рябінушка у період 21.03.2014-21.03.2017 здійснювався водозабір зі свердловин №№ 2834,2997 без дозволу на спеціальне водокористування, чим порушено ст.ст. 44, 48, 49 Водного Кодексу (ВК) України. Зазначений акт підписано уповноваженою особою відповідача головою товариства Івановим В.А. без зауважень.

Внаслідок вчинення указаних вище порушень посадову особу відповідача, голову СТ Рябінушка Іванова В.А., притягнуто до адміністративної відповідальності, в порядку ст.ст. 48, 60 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в сумі 85 грн., що підтверджується відповідним протоколом від 28.03.2017 № 000965 про адміністративне правопорушення та постановою Екоінспекції від 29.03.2017 № 02/21 про накладення адміністративного стягнення. Штраф Івановим В.А. сплачено у повному обсязі в добровільному порядку, що підтверджується квитанцією від 30.03.2017 № QS01.

На усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства Екоінспекцією надано припис від 30.03.2017 № 02/11, яким зобов`язано відповідача, зокрема, до 30.05.2017 оформити дозвіл на спеціальне водокористування для джерел підземного водозабору закріплених за СТ Рябінушка, а саме, свердловин №№ 2834, 2997, розташованих за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Кир`яківка; з 30.03.2017 та у подальшому постійно вести первинний облік кількості забраної води з указаних свердловин; до 10.04.2017 надати на адресу Екоінспекіцї довідку щодо кількості забраної з указаних свердловин води за періоди: 21.03.2014-31.12.2015 (включно); 01.01.2016-31.12.2016(включно); 01.01.2017-21.03.2017(включно); до 30.06.2017 встановити на свердловинах СТ Рябінушка водомірне обладнання. У приписі зазначено, що на його підставі відповідачу належить у десятиденний термін розробити план організаційно-технічних заходів з усунення виявлених недоліків; копію наказу та указаного вище плану надати Екоінспекції.

Результати перевірки Екоінспекції та припис від 30.03.2017 відповідачем не оскаржувалися; натомість, відповідачем надано Екоінспекції звіт від 05.04.2017 № 15/3 про хід виконання припису, в якому повідомлено, зокрема, про подання у Дозвільний центр Миколаївського міськвиконкому необхідні документи для оформлення дозволу на спеціальне водокористування із свердловин №№ 2834, 2997, розташованих на території СТ Рябінушка; заведення Журналу первинного облікуводи, забраної із свердловин для поливу земельних насаджень на ділянках садовників, згідно ст. 44 ВК України; збір цільових внесків на встановлення водомірного обладнання на свердловинах; надання Екоінспекції довідок про кількість забраної із свердловин води за спірний період.

Екоінспекцією у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783, та на підставі наданої відповідачем довідки про кількість забраної із свердловин води за 2014-2017 роки, здійснено розрахунок від 28.04.2017 розміру збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спецводокористування) СТ Рябінушка у період 21.03.2014-21.03.2017, згідно якого розмір указаних вище збитків склав 225890 грн. 38 коп.

Позивач листом від 18.05.2017 № 02/02-05/996, направлення якого відповідачу підтверджується фіскальним чеком МД ПАТ Укрпошта від 07.06.2017 № , повідомив СТ Рябінушка про визначений Екоінспекцією розмір збитків та запропонував відшкодувати збитки в сумі 225890 грн. 38 коп., перерахувавши зазначену суму в бюджет Кир`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про що проінформувати Екоінспекцію, проте цю пропозицію відповідачем залишено без реагування та виконання.

За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, на даний час заподіяні збитки СТ Рябінушка не відшкодувало.

Відповідно до преамбули Водного Кодексу України (далі ВК України), усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами.

Завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування. Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України Про охорону навколишнього природного середовища (далі Закон) та іншими актами законодавства (ст. 2 ВК України).

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ (ч. 1 ст. 5 Закону).

Відповідно до ст. 42 ВК України, водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними, зокрема, первинні водокористувачі це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води. Забір та використання води із каналів, водогонів (водопроводів) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів здійснюються на підставі дозволу на спеціальне водокористування та договору про водопостачання (поставку води), укладеного з підприємствами та організаціями, які забезпечують перекидання води у маловодні регіони. Перелік підприємств та організацій, які забезпечують перекидання води у маловодні регіони, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Отже, СТ Рябінушка є первинним водокористувачем у розумінні ст. 42 ВК України.

Статтею 48 ВК України визначено, що спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування, який видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (п. 9 ч. 1 статті 44, ч.ч. 1-2 ст. 49 ВК України).

Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність; відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть, зокрема, особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. (ч. 1, п. з ч.ч. 2- 4 ст. 68 Закону).

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації у повному обсязі (ч.1 ст. 69 Закону).

Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Пунктом е ст. 41 Закону передбачено, зокрема, такий економічний захід забезпечення охорони навколишнього природного середовища, як відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Викладене кореспондується з приписами ст. 111 ВК України, згідно яких підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

У відповідності до ст. 11, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання-юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю). На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що СТ Рябінушка, як первинний водокористувач, яким порушені приписи водного законодавства та законодавства про охорону навколишнього природного середовища, має відшкодувати збитки, завдані цим порушенням.

Законодавством про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органам на місцях (ст.ст. 16, 22, 35 Закону).

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням; пред`явлення претензій про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступу позивачем та відповідачем у судах (ст. 20-2 Закону).

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція), згідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

У відповідності до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 04.11.2011 за № 429 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2011 за № 1347/20085 (далі Положення № 429), яке діяло на момент проведення згаданої вище планової перевірки, як і згідно діючого на даний час Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 за № 312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948 (далі Положення № 312), Екоінспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі останньої та їй підпорядковується.

Однією із функцій Екоінспекції є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів щодо: наявності та дотримання умов виданих дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; використання вод (водних об`єктів) відповідно до цілей та умов їх надання; обсягів використання водних ресурсів, їх обліку й достовірності звітних даних про обсяги використаної води (пп. в ст. 4 Положення № 429).

Екоінспекція, зокрема, проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням (розділу II Положення № 312).

У відповідності до п. 2 розділу I, п 7 розділу II Положення про державну екологічну інспекцію у Миколаївській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 № 652, Екоінспекція є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується; повноваження Еконспекції поширюються на територію Миколаївської області, за винятком території та об`єктів, віднесених до зони діяльності Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря. Екоінспекція, зокрема, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Таким чином, саме Екоінспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі, зокрема, самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), встановлений Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Мінприроди України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783 (далі Методика №389).

Згідно п.п. 9.1-9.2 Методики № 389, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою Зсам = 5 Ч W Ч Тар (грн.), де

W об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м-3;

Тар розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3).

Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника Інші водні об`єкти, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.

Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Поданий позивачем розрахунок розміру збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спецводокористування) СТ Рябінушка у період 21.03.2014-21.03.2017, у сумі 225890 грн. 38 коп., виконаний Екоінспекцією у відповідності до п.п. 9.1-9.2 Методики № 389, суд визнає правильним.

З огляду на викладене, позовні вимоги Екоінспекції підлягають задоволенню в повному обсязі, а указана вище сума збитків має бути стягнута з відповідача.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Ураховуючи викладене, витрати Екоінспекції на оплату позовної заяви судовим збором, згідно з платіжним дорученням від 20.12.2017 № 505 у сумі 3388 грн. 35 коп., належить покласти на відповідача.

У судовому засіданні 10.06.2019, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державної екологічної інспекції у Миколаївській області задовольнити повністю.

2. Стягнути з садівничого товариства Рябінушка, с. Кир`яківка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57125, ідентифікаційний код 24778968, на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, 54055, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 37992292, у бюджет Кир`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на р/р 4235, код бюджетної класифікації 24062100, , МФО 899998, банк Казначейство України, УК у Миколаївському районі Миколаївської області, грошові кошти в сумі 225890 (двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. 38 коп. збитки, завдані державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

3. Стягнути з садівничого товариства Рябінушка, с. Кир`яківка, Миколаївський район, Миколаївська область, 57125, ідентифікаційний код 24778968, на користь Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, 54055, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 37992292, на розрахунковий рахунок № 1032 в Держказначейській службі України м. Київ, , банк ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 820172, судовий збір в сумі 3388 (три тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 35 коп.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2019.

Суддя Т.М. Давченко