ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокуСправа № 912/1262/19
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Гури В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1262/19

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер", 25006, м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102, кімн. 3

про стягнення 161 045,00 грн

Представники:

від позивача - Головащенко Я.О., довіреність № 5374 від 08.11.18;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" про стягнення штрафу у розмірі 161 045,00 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що стягненню з відповідача підлягають штрафні санкції за неправильно зазначену у накладних масу вантажу, нараховані у відповідності до вимог ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Ухвалою від 15.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1262/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 11.06.2019 о 14:45 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

11.06.2019 на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення Акціонерного товариства "Українська залізниця", згідно яких позивач наводить додаткове обґрунтування позовних вимог.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання.

Крім того, відповідно до приписів ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Тобто, позивач при поданні позову вже обґрунтував свої позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Додаткові пояснення не є завою по суті у розумінні ст. 161 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, відповідно до ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Суд не визнавав необхідним подання таких пояснень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем такі пояснення не були надані разом з поданням позовної заяви та позивач не обґрунтував неможливість їх подання разом з позовною заявою, а тому додаткові пояснення Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 10.06.2019 до розгляду судом не приймаються.

11.06.2019 суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник відповідача в судове засідання 11.06.2019 не з`явився.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність у нього заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Органом поштового зв`язку повернуто конверт з вкладенням (ухвала від 15.05.2019) з відміткою "за закінченням терміну зберігання", який направлявся на адресу відповідача.

Разом з цим, господарський суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, оскільки ухвала у даній справі направлялась останньому на юридичну адресу, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 32).

За правилами пунктів 2, 3 частини 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З підстав викладеного та враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, господарський суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

В судовому засіданні 11.06.2019 судом досліджено докази у справі.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази у справі, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер" (далі - вантажовідправник, відповідач) зі станції Рясна ІІ Львівської області за накладною від 16.11.2018 № 35946615 було відправлено вагон № 62516372 з вантажем - лом чорних металів на станцію призначення Сартана Донецької області (а.с. 10).

На станції призначення Сартана Донецької області 26.11.2018 в результаті комісійного переважування вагону № 62516372 виявлено різницю в масі вантажу між фактичною та зазначеною в перевізному документі.

Так, на підставі актів загальної форми № 2038 від 22.11.2018 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці та №1026/П від 07.11.2018 станції Сартана (а.с. 11 на звороті) було здійснено комісійне переважування зазначеного вагону та складено комерційний акт.

Перевантажування проводилось на 150-ти тонних вагонних вагах станції вантажоодержувача, повірених 07.09.2018 (а.с 14-15).

Технічний паспорт № 1 засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) вагонної ваги на станції Сартана Донецької залізниці, власником якої є "ПрАТ МК "Азовсталь", із змісту якого вбачається, що ваги, на яких Залізниця проводила переважування вантажу у вагоні №62516372, вагонні тензометричні, 50-1-50, Зав. № 1416, виробник ПП "МІКА", м. Дніпропетровськ, власник: ПрАТ "МК "Азовсталь" результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 характеристика (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) - середній клас.

Тобто, наявна у матеріалах справи копія технічного паспорту засобу вимірювальної техніки (ваги) станції Сартана Донецької залізниці дають підстави вважати, що дані ваги є придатними до використання, перебувають у справному технічному стані та у встановлений строк пройшли державну перевірку.

Результат зафіксовано в Журналі контрольного зважування вхідних вантажів та відомості зважування - вхідні вантажі (а.с. 13) і складено комерційний акт №484809/385 від 26.11.2018.

Відповідно до Правил складання актів (стаття 129 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, за результатами контрольного зважування 26.11.2018 працівниками залізниці складено комерційний акт № №484809/385 (а.с. 10).

Відповідно до вказаного комерційного акту, у зазначеному вище вагоні було виявлено недостачу вантажу проти зазначеного в залізничній накладній № 35946615 від 16.11.2018.

Так, у вказаній накладній у вагоні № 62516372 зазначено масу вантажу відправника 58 850 кг. При перезважуванні на вагонних вагах станції Сартана Донецької області виявлено: брутто - 80 950 кг, нетто - 58 250 кг, тара - 22 700 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення на 600 кг.

Отже, комерційним актом підтверджено факт неправильного зазначення маси вантажу у накладній.

На підставі комерційного акту №484809/385 від 26.11.2019 залізницею нарахований штраф за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній в розмірі п`ятикратної провізної плати в порядку, передбаченому ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до залізничної накладної від 16.11.2018 № 35946615 вартість перевезення вантажу у вагоні № 62516372 становить 32 209,00 грн.

Таким чином, сума штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати становить 161 045,00 грн (32 209,00 грн х 5).

Вирішуючи даний спір, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт", законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р. затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до п. 5 Статуту залізниць України на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. №863/5084.

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (Правила) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Пунктом 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до пункту 2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема графи "Маса вантажу", якщо вона визначена відправником, та "Спосіб визначення маси".

Згідно з пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип вагів зазначається в накладній.

У накладній № 35946615 від 16.11.2018 зазначено, що вантаж завантажено вантажовідправником, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер". Маса визначена на вагонних 150-ти тонних вагах.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

За накладною № 35946615 відправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер", яке є відповідальною особою за правильність відомостей, вказаних у накладній.

Згідно пункту 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Судом встановлено, що комерційний акт №484809/385 від 26.11.2018 складено за участю заступника начальника станції Шелехова А.Ю., агента комерційного ОСОБА_1 , агента комерційного ОСОБА_2 та провідного інженера ОСОБА_3 і не містить підпису начальника вантажного двору (району), оскільки така посада не передбачена штатним розкладом, про що зазначено в розділі Д при складанні комерційного акту №484809/385. Представники вантажоодержувача Садовнича В.В. та Маслова, підписів у, комерційному акту не ставили і зазначені в акті як особи що проводили переважування. Однак їхні підписи наявні в Журналі контрольного зважування вхідних вантажів та Відомості зважування - вхідні вантажі разом з підписами заступника начальника станції Шелехова А.Ю., агента комерційного ОСОБА_1 , які приймали участь у зважуванні вагону.

Вказаний комерційний акт відповідно до п. 10 Правил складання актів підписаний трьома представниками залізниці - заступником начальника станції ОСОБА_4 , замість начальника району (вантажного) - агентом комерційним ОСОБА_2 (згідно розпорядження начальника станції Сартана) та агентом комерційним Демченко ОСОБА_5 . (яка приймала участь у зважуванні вагону та згідно розпорядження начальника станції Сартана), та представником вантажоодержувача - провідним інженером комбінату "Азовсталь" ОСОБА_3

Отже, на думку суду, комерційний акт підписаний належними, уповноваженими на те особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, факт невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу вагонів в залізничній накладній від 16.11.2018 № 35946615 належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований.

Обов`язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов`язання.

Згідно накладної № 35946615 провізна плата за вагон № 62516372 складає 32 209,00 грн.

Таким чином, сума штрафу складає 32 209,00 грн х 5 = 161 045,00 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вказаних обставин, враховуючи, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений і підтверджений матеріалами справи, відповідачем не спростований та не заперечується останнім, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у зв`язку неправильним зазначення маси вантажу в розмірі 161 045,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (25006, м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102, кімн. 3, ідентифікаційний код 32508612) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ідентифікаційний код 40150216) 161 045,00 грн штрафу, а також 2 415,67 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Акціонерному товариству "Українська залізниця" за адресою: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, а також на адресу регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця": 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Балкер" за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Генерала Родимцева, 102, кімн. 3.

Повне рішення складено 14.06.2019.

Суддя В.В.Тимошевська