ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Справа № 911/78/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КВОЛІТІ ФІШ, Київська

область, м.Васильків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Баліс, Київська область,

Бородянський район, смт. Бородянка,

про стягнення 26049,83 грн.

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю КВОЛІТІ ФІШ, (позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Баліс (відповідач), про стягнення боргу, пені 3% річних та інфляційних збитків у розмірі 26049,83 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 06.02.2019 р., зобов`язано позивача подати для огляду та/або долучення до матеріалів справи відповідні документи; та роз`яснено сторонам їх процесуальні права.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2019 р. відкладено підготовче засідання на 13.03.2019 р.; роз`яснено відповідачу, що в строк до 27.02.2019 р., він має право надіслати суду відзив на позовну заяву (пред`явити зустрічний позов), а також докази, що підтверджують заперечення проти позову, у разі подання ним відзиву на позовну заяву (зустрічного позову), докази направлення їх копій позивачу подати до суду;роз`яснено позивачу, що в строк до 06.03.2019 р. він має право надіслати суду відповідь на відзив, копію якого направити відповідачу, докази чого надати суду.

06.02.2019 р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи № 05/02/19 від 05.02.2019 р.

13.03.2019 р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання № 13/03/19-1 від 13.03.2019 р. про долучення до матеріалів справи документів витребуваних судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.03.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 03.04.2019 р.

27.03.2019 р. на адресу суду від позивача надійшли пояснення щодо долучених до матеріалів справи документів та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні 03.04.2019 р. без участі представника позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2019 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 17.04.2019 р.

У судовому засіданні 13.03.2019 р., розглянувши матеріали справи та заслухавши присутнього представника позивача, судом встановлено наступне.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав, вимоги ухвали суду не виконав, на оголошення про виклик до суду через офіційний веб-сайт судової влади України не відреагував.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

04.08.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю КВОЛІТІ ФІШ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Баліс (покупець) укладено договір поставки № КФ-077/08/16.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити свіжоморожену рибу та морепродукти (товар).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що ціна за кожну партію товару за цим договором узгоджується постачальником та покупцем та вказується у видаткових накладних, що є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно п. 4.2. договору загальна вартість товару, що поставляється за договором дорівнює сумі складених разом видаткових накладних.

Пунктом 5.1. договору погоджено, що покупець повинен оплатити партію товару не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки товару постачальником.

Також, п. 5.2. договору передбачено, що оплата здійснюється у розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний в цьому договорі.

Відповідно до п. 6.1. договору передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана покупцем у видатковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару продавцем. Видаткова накладна х підписом керівника та печаткою покупця засвідчує факт отримання покупцем партії товару без видачі довіреності.

Згідно п. 7.1. договору за порушення зобов`язання з оплати (п. 5.1. договору) покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час прострочення, від простроченої суми, за кожен день такого прострочення.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що сторона, яка порушила господарське зобов`язання, визначене цим договором та/або чинним законодавством України, зобов`язана відшкодувати завдані цим збитки стороні, чиї права або законні інтереси якої порушено. Збитки стягуються у повній сумі понад штрафні санкції.

Відповідно до п. 10.1. договору строк дії цього договору 3 (три) року з дня його підписання сторонами, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Якщо одна із сторін бажає розірвати договір, то вона повинна за 1 (один) календарний місяць письмово повідомити іншу сторону про своє бажання розірвати договір. При цьому сторони на протязі 10 (десяти) календарних днів з дати отримання стороною письмового повідомлення про бажання іншої сторони розірвати договір повинні підписати акт звіряння взаєморозрахунків та провести розрахунки по ньому. Договір не може бути розірваний, якщо сторони не виконали в повному обсязі зобов`язання по ньому. Договір може бути пролонгований за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до договору.

Як зазначає позивач у позовній заяві, на підставі вказаного договору покупцем отримано товар згідно видаткових накладних № КФ 000002615 від 29.08.2018 р. на суму 33250,08 грн. та № КФ 000002620 від 31.08.2018 р. на суму 49341,24 грн. (копії видаткових накладних містяться в матеріалах справи).

Разом з тим, як зазначає позивач, відповідач порушив умови договору та частково розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим на дату складання позовної заяви (27.12.2018 р.) за ним утворилась заборгованість у розмірі 17000,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача 26049,73 грн, з яких: 17000,00 грн. основного боргу, 5902,17 грн. пені, 2655,71 грн. інфляційних втрат та 491,85 грн. 3% річних.

Відповідач у судове засідання своїх представників не направив, відзиву на позов не надіслав, належних та допустимих доказів, які б заперечували або спростовували викладені позивачем обставини суду не надав.

Проаналізувавши подані позивачем документи, судом встановлено, що за видатковою КФ 000002615 від 29.08.2018 р. на підставі довіреності № 201 від 29.08.2018 р. представником відповідача було отримано, зокрема, 520 кг філе оселедця.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, довіреністю № 201 від 29.08.2018 р. представнику ТОВ Баліс було доручено отримати товар у кількості, крім іншого, 500 кг філе оселедця.

Як зазначалось, 06.02.2019 р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання № 05/02/19 від 05.02.2019 р. про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, зокрема завірених копій платіжних доручень, виписок по рахунку та картки рахунку, що підтверджують погашення відповідачем суми основного боргу за договором.

Крім того, як зазначає позивач, претензій щодо невідповідності якості та/ або кількості товару отриманого за видатковою накладною КФ 000002615 від 29.08.2018 р. зі сторони відповідача не надходило.

Статтею 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вказані дії ТОВ Баліс свідчать про прийняття до виконання договору поставки № КФ-077/08/16 від 04.08.2019 р. в частині оплати товару, отриманого за видатковою накладною КФ від 29.08.2018 р., зокрема 520,00 кг філе оселедця.

Як вбачається з матеріалів справи, після пред`явлення позову до суду, відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 17000,00 грн. гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 7 від 03.01.2019 р., № 46 від 11.01.2019 р. та № 72 від 18.01.2019 р. (копії містяться в матеріалах справи.

Крім того, на підтвердження вказаних обставин позивачем подано для долучення до матеріалів справи копію картки рахунку 361 за січень 2018 року січень 2019 року та копії виписок по рахунку від 03.01.2019 р., від 11.01.2019 р. і від 18.01.2019 р.

Пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зважаючи на те, що відповідач після звернення позивача до суду з даним позовом сплатив 17000,00 грн. основного боргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній частині позовних вимог на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 частини першої ст. 175 ГК України).

Згідно частини першої ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша ст. 530 ЦК України).

Згідно частина перша ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договорами поставки, позивачем нараховані 2655,71 грн. інфляційних втрат та 491,85 грн. 3% річних.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд приходить до висновку, що дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань, тому відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, внаслідок чого є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Той факт, що відповідачем після подання позову в суд проведена оплата всього основного боргу свідчить про несвоєчасні розрахунки.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 2655,71 грн. та 3 % річних в розмірі 491,85 грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань з оплати поставленного товару за договором поставки на підставі ст. 625 ЦК України є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлена до стягнення сума пені у розмірі 5902,17 грн. за період прострочення з 13.09.2018 по 27.12.2018.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення строків оплати покупцем, або строків відвантаження товару постачальником, винна сторона сплачує на користь потерпілої, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого чи не відвантаженого товару за кожен день прострочення.

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення строків оплати, за поставлену продукцію, то вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 5902,17 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 5902,17 грн. пені, 2655,71 грн. інфляційних втрат та 491,85 грн. 3% річних, в решті вимог провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Баліс (07800, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 4А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КВОЛІТІ ФІШ (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 72; ) грошові кошти в сумі 5902 (п`ять тисяч дев`ятсот дві) гривні 17 копійок пені, 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 85 копійок 3% річних, 2655 (дві тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 71 копійок інфляційних втрат та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок судового збору.

3. Закрити провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 17000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання 06.06.2019 р.

Суддя А.В. Лопатін