номер провадження справи 15/86/13-17/80/14-5/49/17-17/109/18-35/9/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.06.2019 Справа № 15/5009/1800/11

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Петриченко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід, заявлений відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Галантос» у справі № 15/5009/1800/11

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, Київська область, м. Київ, пров. Шевченка, 12)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіто» (69084, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 60) правонаступник відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Галантос» (49101 м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, б. 23, приміщ. 17)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіто Дніпро» (49021, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Саранська, 95 (юридична адреса відповідно до витягу з ЄДР: 49044, м. Дніпро, вул. Т. Шевченка, буд. 10, офіс 229)

про: звернення стягнення на майно та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників учасників справи:

від позивача: Кучерева Н.В., довіреність № 09/12/139 від 18.02.2019;

від відповідача(правонаступник ТОВ «Галантос»): Богданова А.А., довіреність № б/н від 10.06.2019;

від 3-ї особи: не з`явився;

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 закрито провадження за заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі №15/5009/1800/11.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 скасовано, справу за заявою ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі №15/5009/1800/11 передано господарському суду Запорізької області для розгляду по суті. Залучено до участі у справі ТОВ «Галантос» як процесуального правонаступника ТОВ «Авіто».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.04.2019 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 залишено без змін.

13.05.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 15.05.2019 заяву ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі № 15/5009/1800/11 прийнято для розгляду по суті; присвоєно справі номер провадження 15/86/13-17/80/14-5/49/17-17/109/18-35/9/19; ухвалено розглядати заяву за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання призначено на 11.06.2019.

В судовому засіданні 11.06.2019 оголошено перерву до 18.06.2019.

В судовому засіданні 18.06.2019 представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантос» надала клопотання про відвід судді Топчій О.А., яка обґрунтована наступним:

15.05.2019 ухвалою Суду по справі № 15/5009/1800/11 було прийнято Заяву Банка про перегляд за нововиявленими обставинами Рішення до розгляду, судове засідання назначено на 11.06.2019.

11.06.2019 ухвалою господарського суду відкладено судове засідання на 18.06.2019 у зв`язку із клопотанням представника відповідача про ознайомлення з матеріалами даної справи.

Після засідання представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, та зазначив, що ухвалу суду відповідачем не отримано, а отже часу для підготовки відзиву у відповідача не достатньо.

В судовому засіданні 18.06.2019 представник відповідача надала заяву про відвід судді Топчій О.А., в свої заяві представник відповідача зазначає, що розгляд справи має здійснюватися виключно з дотриманням зазначених обов`язкових критеріїв, а саме: по-перше, справедливість, що є найголовнішим обов`язком Суду; по друге, неупередженість (будь-який сумнів у сторін в об`єктивності Суду є підставою для відводу судді ) та розумність строку, оскільки відповідачу не достатньо часу для формування правової позиції та підготовки відзиву, вказує на наявність ознак протиправності та не справедливості, має ознаки того , що Суддя не зберігає об`єктивність і неупередженість. Також представник відповідача в своїй заяві про відвід зазначає, що власником Банка є Державна корпорація «Банк розвитку та зовнішньоекономічної діяльності» Російська Федерація, а отже має вплив на здійснення Суддею правосуддя при розгляді справи.

Розглянувши заяву ТОВ "Галантос" про відвід, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та безпідставність виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1). Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом частини 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу врегульовано статтею 39 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський процесуальний кодекс не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зауважує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів та не обґрунтувано доводи які б свідчили про упередженість чи необ`єктивність судді Топчій О.А.

Виходячи із положень ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд має завжди бути "встановлений Законом". Це формулювання засвідчує принцип Верховенства права, притаманний цій системі Конвенції та її протоколів. Вислів "встановлений Законом" стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі "Булуй проти Австрії" від 22.02.1996 р. та інші.

Термін "Закон", про який ідеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу суддів (рішення у справі "Коєм та інші проти Бельгії".

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").

При цьому, суд наголошує, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас згідно ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Наведені заявником доводи про відвід не ґрунтуються на положеннях ст. 35 Господарського процесуального кодексу України та є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

За правилами п. 9 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленого п. 5 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до вирішення питання про відвід.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне провадження у справі №15/5009/1800/11 зупинити до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Топчій О.А. складом суду, який визначається у порядку ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 39, п. 5 ч. 1 ст. 228, п. 9 ч. 1 ст. 229, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву про відвід судді Топчій О.А. у справі №15/5009/1800/11, залишити без задоволення.

2. Зупинити провадження у справі №15/5009/1800/11 до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Топчій О.А. іншим складом суду.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині зупинення провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 18.06.2019.

Суддя О.А. Топчій