ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.2019 Справа № 905/481/19 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тк Грінбуд»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамліс»

про стягнення заборгованості у розмірі 32767,39 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави спору.

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тк Грінбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамліс» про стягнення заборгованості у розмірі 32 767,39 грн у тому числі: основної заборгованості у розмірі 30 000, 00 грн.; пені у розмірі 2 543, 01 грн.; 3% річних у розмірі 224,38 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконав грошового зобов`язання за договором поставки № 1910 від 19.10.2018. На виконання умов договору позивач здійснив поставку відповідачу товару, а відповідач отримавши його не здійснив розрахунок з позивачем у повному обсязі. Неоплаченим залишається товар, що поставлений на виконання договору № 1910 від 19.10.2018 за видатковою накладною: № 781 від 29.11.2018.

Заперечення учасників процесу.

Згідно з позовною заявою та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамліс» значиться: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Залізнична, буд. 2с, .

Ухвала господарського суду Донецької області від 09.04.2019 про відкриття провадження у справі №905/481/19 надіслана 09.04.2019 на адресу відповідача зазначену у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Поштове відправлення №792, в якому надсилалась ухвала суду від 09.04.2019 №905/481/19 не було отримане відповідачем за вказаною адресою та повернуто на адресу суду, з відміткою пошти «закриття підприємства», відмітка пошти зроблена 12.04.2019.

Також позивачем у позовній заяві вказано фактичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамліс»: 8440, Донецька область, м. Лиман, вул. Хвойна, буд. 15. На вказану адресу судом 09.04.2019 здійснено відправлення ухвали господарського суду Донецької області від 09.04.2019 про відкриття провадження по справі №905/481/19. Поштове відправлення №06, в якому надсилалась ухвала суду від 09.04.2019 №905/481/19 не отримано відповідачем та повернуто до суду, з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання»,відмітка пошти зроблена 14.05.2019.

Відповідач іншого свого місця знаходження суду не повідомив.

Відповідно до ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини ст.120 цього Кодексу.

Згідно з п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, з огляду на приписи п.п. 4,5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження є врученою та днем отримання відповідачем ухвали суду від 09.04.2019 є дата поставлення відділом зв`язку відповідної відмітки (штемпель) у відділенні, тобто12.04.2019.

За таких обставин, відповідач про відкриття провадження по справі №905/481/19 повідомлений належним чином.

Окрім того, у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду від 09.04.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач відзив на позов не надав, будь - яких інших заяв чи клопотань не подавав.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.03.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тк Грінбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамліс» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду від 14.03.2019 позивачем подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.04.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами.

19.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тк Грінбуд» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамліс» (покупець, відповідач) підписаний договір поставки № 1910 (договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар партіями, а асортименті, кількості та за цінами вказаними в рахунку до цього договору, які погоджуються сторонами окремо, а покупець зобов`язуються оплатити та прийняти зазначений товар.

Відповідно до п.2.2. договору ціна товару, що поставляється за цим договором, встановлюється сторонами в українській валюті - гривні, та зазначається в рахунку на кожну партію товару.

Оплата за товар, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, на умовах 100 % передоплати. (п. 2.3. договору)

Датою оплати товару вважається дата зарахування коштів на розрахунковий,рахунок постачальника. (п. 2.4. договору)

Відповідно до пункту 3.1. договору постачальник здійснює поставку товару за цим договором окремими партіями, зазначеними у рахунку не пізніше 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту отримання грошових коштів за Товар.

Згідно з пунктом 3.3. договору поставка товару здійснюється на умовах: FСА - склад постачальника за адресою:м. Дніпро вул. Академіка Янгеля, 40, згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів у редакції «Інкотермс-2010».

Умови поставки кожної партії товару вказуються у відповідних рахунках на кожну партію товару (п. 3.4. договору)

Пунктом 4.1. договору визначено, що прийом товару за кількість та якістю здійснюється покупцем у присутності повноважного представника постачальника. Після відвантаження товару зі складу постачальника претензії по кількості товару не приймаються за умовами FСА - склад постачальника.

Договір діє з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання. У разі відсутності письмового повідомлення, від будь якої із Сторін про бажання розірвати даний договір після закінчення терміну його дії, договір вважається пролонгованим на таких же умовах на наступний рік. (п. 7.1. договору)

Договір підписаний керівниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку відповідачу товару за видатковою накладною №781 від 29.11.2018 на суму 52358,40 грн (з ПДВ).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач сплатив грошові кошти за поставлений товар відповідно до видаткової накладної №781 від 29.11.2018 частково, а саме у розмірі 22368,40 грн.

А отже за твердженням позивача у відповідача наявна заборгованість у сумі 30000,00 грн.

Відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження виконання грошових зобов`язань по договору № 1910 від 19.10.2018 не надав, заборгованість у розмірі 30000,00 грн по договору не спростував.

Отже, матеріалами справи підтверджені, а відповідачем не спростовано наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за договором поставки № 1910 від 19.10.2018 у сумі 30000,00 грн.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи договору поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як роз`яснено у п.п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» передбачено, що - якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що сторонами договору погоджений строк оплати як 100% попередня оплата. Разом з тим, відповідач здійснив часткову попередню оплату, вартість отриманого товару у повному розмірі не оплатив.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладене, позов у частині вимог про стягнення суми боргу у розмірі 30000,00 грн. є доведеним позивачем та таким, що підтверджується матеріалами справи, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача: 3% річних у розмірі 224,38 грн; пеня у розмірі 2543,01 грн виходячи з подвійної облікової ставки НБУ чинної в період прострочення, за видатковою накладною: №781 від 29.11.2018 за період з 29.11.2018 по 28.02.2019.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.2. договору у разі прострочення виконання покупцем зобов`язань з оплати товару, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочення.

За розрахунком суду розмір пені становить 2722,19 грн., у той час як позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 2543,01 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення 3% річних у сумі 224,38 грн, проте за розрахунком суду розмір 3% річних становить 226,85 грн.

Враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 2543,01 грн та 3% річних у розмірі 224,38 грн.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та 3% річних обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст.73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 191, 231, 234, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамліс» (юридична адреса: вул. Залізнична, буд. 2с, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тк Грінбуд» (юридична адреса: вул. Мохова, буд. 223, м. Дніпро, 49000, ) заборгованість у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп - основний борг; пеня у розмірі 2543 (дві тисячі п`ятсот сорок три) грн. 01 коп; 3 % річних у розмірі 224 (двісті двадцять чотири) грн 38 коп; та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 10 червня 2019 року.

Суддя Д.М. Огороднік