СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р. Справа № 922/3184/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Секретар судового засідання Соляник Н.В.

за участю:

від позивача (апелянта) Кухтик В.М.

від відповідача Мар`їна І.О.

від 3-ої особи Коваленко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м.Київ (вх. №1332 Х/2)

на рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2019 року у справі № 922/3184/18 (суддя Присяжнюк О.О., ухвалене в м. Харкові 20.03.2019 о 13:15 год., повний текст складено 21.03.2019)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м.Київ, Кловський узвіз 9/1)

до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, Харківська область , м. Харків, вул. Москалівська, буд.57/59)

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", в якій просило суд стягнути з відповідача 6200368,44 грн. основного боргу, 50817,17 грн. пені за період з січня 2016 по грудень 2017, 3% річних в сумі 464592,15 грн. за період з травня по жовтень 2015 та з січня 2016 по грудень 2017, інфляційні втрати в сумі 1893615,54 грн. за період з травня по жовтень 2015 та з січня 2016 по грудень 2017, втрати по сплаті судового збору в сумі 129140,90грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо надання послуг з транспортування магістральними трубопроводами природного газу, відповідно до умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2019 у справі № 922/3184/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем здійснено формування та направлення відповідачу коригуючих актів, на підставі яких утворилася заборгованість, поза межами строку, встановленого п.3.3 договору № /П40 від 28.09.2011 року, інших первинних документів позивачем до матеріалів справи не надано.

Відхиляючи доводи позивача про те, що Відповідачу з травня по жовтень 2015 року надані послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу саме в обсягах, зазначених в коригуючих актах, про що свідчать Реєстри реалізації природного газу споживачам за травень-жовтень 2015 року, суд першої інстанції зазначив, що реєстри реалізації природного газу не відповідають вимогам первинного документу, та не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку господарської операції.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості в сумі 6200368,44 грн. належними та допустимими доказами.

У зв`язку з відсутністю підстав для стягнення основної заборгованості за умовами договору № /П40 від 28.09.2011 у розмірі 6200368,44 грн., відмовлено також у задоволенні додаткових вимог про стягнення 50817,17 грн. пені, 464592,15 грн. трьох процентів річних, 1893 615,54 грн. інфляційних втрат.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2019 у справі № 922/3184/18, в якому просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт посилається на те, що він у встановленому порядку повідомляв відповідача про надані йому послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, однак відповідач відмовився від підписання вказаних актів та скріплення їх печаткою, що, в свою чергу, не звільняє відповідача від виконання обов`язків, передбачених договором, щодо оплати наданих послуг.

Апелянт вважає, що несвоєчасне надсилання акту на адресу відповідача є лише простроченням кредитора та не припиняє зобов`язань відповідача з оплати наданих послуг.

Апелянт зазначає, що посилання суду першої інстанції на недоведеність первинними доказами позовних вимог, спростовується наявними в матеріалах справи актами №05-15-/П40/КОР, №06-15-/П40/КОР, №07-15-/П40/КОР, №08-15-/П40/КОР, №09-15-/П40/КОР, №10-15-/П40/КОР, які підтверджують надання послуг відповідачу.

Апелянт посилається на те, що відповідачем не заперечується отримання природного газу об`ємом 12519,95 тис.м.куб. у ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Однак ПАТ «НАК «Нафтогаз» не постачало відповідачу природний газ та не замовляло у позивача послуг з транспортування природного газу.

АТ "Укртрансгаз" вважає, що у будь-якому випадку вигодонабувачем від отриманого природного газу є відповідач, тому на нього покладається обов`язок сплатити заборгованість позивачу АТ "Укртрансгаз".

Апелянт також посилається на те, що судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано відмову у стягненні пені у сумі 50817,17 грн., 41326,85 грн. - три проценти річних, 117235,80 грн. інфляційних втрат за період з січня 2016 по грудень 2017 за актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, які підписані сторонами.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" посилається на те, що позивач не довів невиконання зобов`язань відповідачем, оскільки наявними в матеріалах справи актами звірки розрахунків, підписаними між сторонами, станом на 31.12.2018 підтверджено належне виконання умов договору №/П40 від 28.09.2011.

Відповідач вважає, що надані до матеріалів справи коригуючі акти за період з травня по жовтень 2015 є безпідставними, оскільки умовами договору не передбачено їх оформлення.

Відповідач зазначає, що реєстри реалізації первинного газу, надані позивачем, не є первинними документами.

Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", посилаючись на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості, вважає, що відсутні підстави для стягнення 3%, пені, індексу інфляції, оскільки жодних прострочень з боку АТ «Харківміськгаз» не відбулося.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на те, що немає жодної заборгованості перед позивачем станом на 31.12.2018.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України", посилаючись на постанову Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №910/3487/17, зазначає, що вказаним судовим рішенням встановлені факти щодо відсутності замовлення послуг транспортування за непідписаними актами у період з січня 2014 по травень 2016, липень-вересень 2016 і відсутність надання послуг транспортування газу за даними актами.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2019 у справі №922/3184/18, розгляд справи призначено на 12.06.2019.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

28.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством Харківміськгаз (замовником) та Дочірньою компанією Укртрансгаз Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (далі за текстом - АТ Укртрансгаз) (газотранспортне підприємство) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П40, у відповідності до умов якого, Позивач зобов`язується надати Відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а Відповідач зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього договору.

Пунктом 2.1. Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 28.09.2011 року) передбачено, що підставою для транспортування природного газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку Оператором Єдиної газотранспортної системи України (далі-Оператор), відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу, наявності в замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби (далі - підтверджені обсяги).

Згідно з п. 2.2. Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 28.09.2011 року) замовник передає газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства.

Відповідно до п. 2.4. Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 28.09.2011 року) газотранспортне підприємство приймає газ від замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

Згідно з п. 2.5. Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 28.09.2011 року) приймання-передача газу в пунктах приймання-передачі та на ГРС здійснюється сторонами відповідно до порядку доступу до Єдиної газотранспортної системи України, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до 3.1 Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 28.09.2011 року) послуги з транспортування газу оформляються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

Пунктом 3.3. Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 28.09.2011) встановлено, що замовник протягом двох днів з дати одержання акту наданих послуг зобов`язується повернути Відповідачу один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або у судовому порядку.

Відповідно до п. 5.4. Договору (у редакції Додаткової угоди №1 від 28.09.2011) вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

Згідно з п.5.5 Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 28.09.2011), оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснювати транспортування природного газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з п. 5.8. Договору (у редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011), газотранспортне підприємство і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щоквартально до двадцять п`ятого числа першого місяця, наступного за кварталом, на підставі відомостей про фактичну оплату послуг з транспортуванню газу та актів наданих послуг. Звірка розрахунків оформляється сторонами актом звірки.

Відповідно до п.11.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 28.09.2011) цей договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами, умови договору застосовуються до відносин Сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.10.2011. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2012, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги до повного виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором.

Цей Договір вважається продовженим на кожний календарний рік, якщо не менше, ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не заявляли про припинення дії договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П40 від 28.09.2011.

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у розмірі 6200368,44 грн. за період травень - жовтень 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем оформлені акти наданих послуг за травень 2015 року на обсяг 1 572,211 тис.куб.м; за червень 2015 року на обсяг 2144,725 тис.куб.м., за жовтень 2015 року на обсяг 13,701 тис.куб.м.

Акти підписані та скріплені печатками. Розбіжності між сторонами відсутні.

З матеріалів справи вбачається відсутність заборгованості за договором № /П40 від 28.09.2011 року за надані послуги з транспортування природного газу за січень 2016 грудень 2017 року (т.1, а.с.16-17).

Крім того, відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунків станом на 31.03.2017 заборгованість за договором № /П40 від 28.09.2011 року за надані послуги з транспортування природного газу відсутня (т.1, а.с. 96).

Судом встановлено, що 29.06.2016 року позивач направив на адресу відповідача коригуючі акти за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2015 року.

Порядок, строки оформлення та підписання актів наданих послуг по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами, наслідки відмови від його підписання, урегулювання розбіжностей визначаються розділом 3 Договору № /П40 від 28.09.2011 року.

Відповідно до п. 3.2. Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 28.09.2011), газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику 2 примірника акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені гербовою печаткою газотранспортного підприємства.

Пунктом 3.4. Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 28.09.2011), акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, позивачем сформовано та направлено коригуючі акти поза межами строку, встановленого умовами п.3.3 договору № /П40 від 28.09.2011 року.

Вищенаведеним спростовуються доводи апелянта про те, що АТ Укртрансгаз у встановленому порядку повідомляло відповідача про надані йому послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Матеріалами справи підтверджено, що за договором № /П40 від 28.09.2011 року, в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу, який призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу природного газу №13-183-ВТВ від 04.01.2013, укладеного ПАТ НАК «Нафтогаз України» (продавець) та ПАТ «Харківміськгаз» (покупець), яким передбачено передачу продавцем покупцеві газу, що використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних втрат та нормованих втрат.

В той же час у спірних коригуючих актах позивач вказав, що він надав відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання відповідно до договору № /П40 від 28.09.2011 року, що суперечить фактичним обставинам справи.

Договором № /П40 від 28.09.2011 не передбачено надання позивачем послуг відповідачу з транспортування природного газу для виробничо-технологічних втрат та нормованих втрат і за цим договором відповідач не є замовником таких послуг.

Положеннями договору № /П40 від 28.09.2011 року також не передбачено складання позивачем в односторонньому порядку коригуючих актів послуг транспортування для промислових споживачів щодо обсягів газу для виробничо-технологічних втрат та нормованих втрат відповідача.

Вищенаведеним спростовуються доводи апелянта про покладення на відповідача саме за умовами договору № /П40 від 28.09.2011 року обов`язку зі сплати позивачу заборгованості за отриманий від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» природний газ об`ємом 12519,95 тис. м. куб.

У позовній заяві позивач, посилаючись на Реєстри реалізації природного газу споживачам за травень-жовтень 2015 року, зазначав, що надав Відповідачу з травня по жовтень 2015 року послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу саме в обсягах, зазначених в коригуючих актах.

Факт проведення позивачем господарських операцій з надання комплексу послуг, що стосується виконання ним зобов`язань за вказаним договором, повинен підтверджуватись первинними бухгалтерськими документами.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва документу (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Реєстри реалізації природного газу не відповідають вимогам первинного документу та не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку господарської операції, зокрема, щодо надання послуг транспортування природного газу.

Апелянт посилався на те, що відкорегував свої податкові зобов`язання згідно п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України на підставі актів про надання послуг № 05-15-/П40/КОР,№06-15-/П40/КОР,№07-15-/П40/ КОР, № 08-15-/П40/КОР, № 09-15-/П40/КОР, № 10-15-/П40/КОР, складених у 2016 році та зареєстрованих в ЄРПН розрахунку коригування податкового зобов`язання з ПДВ, тому вважає, що вищезазначені акти є належними первинними документами, які підтверджують надання послуг відповідачу.

Посилання апелянта на вчинення ним вищезазначених дій не є належними та допустимими доказами, які підтверджують викладені у позові обставини.

В матеріалах справи відсутні інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують обставини та факти виникнення обов`язку відповідача по оплаті актів № 05-15-/П40/КОР, № 06-15-/П40/КОР, № 07-15-/П40/КОР, № 08-15-/П40/КОР, № 09-15-/П40/КОР, № 10-15-/П40/КОР, складених відповідно до умов договору № /П40 від 28.09.2011 року.

Згідно п. 2.7 Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 28.09.2011 року) газотранспортне підприємство забезпечує на виході з ГРС подачу зазначеної у договорі кількості газу з підтриманням робочого тиску згідно з технічними характеристиками регулюючого обладнання ГРС за умови: надходження газу замовника в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства в обсягах, зазначених у п. 2.1 Договору; дотримання замовником та/або його споживачами, які безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу, добової норми відбору газу (або узгодженого з газотранспортним підприємством графіка); здійснення оплати послуг замовником відповідно до умов договору.

Позивачем не доведено, що обсяги газу, що вказані у складених АТ «Укртрансгаз» в односторонньому порядку коригуючих актах, транспортувалися позивачем та надходили до магістральних газопроводів.

Судова колегія дійшла до висновку, що позивачем не доведено підстав для стягнення з відповідача основної заборгованості у сумі 6200368,44 грн. за зобов`язаннями, які виникли на підставі актів № 05-15-/П40/КОР, № 06-15-/П40/КОР, №07-15-/П40/КОР, №08-15-/П40/КОР, №09-15-/П40/КОР, №10-15-/П40/КОР, та обов`язку відповідача сплатити основну заборгованість у сумі 6200368,44 грн. за надані йому послуги з транспортування обсягу газу 12519,853 тис. куб. м за умовами договору № /П40 від 28.09.2011 за період з травня по жовтень 2015 року.

За таких обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення основної заборгованості за умовами договору № /П40 від 28.09.2011 у розмірі 6 200 368,44 грн.

Судом також враховано лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 7044/16.3.2/7-17 від 27.06.2017, який адресований ПАТ Укртрансгаз та Операторам газорозподільними систем.

З вищезазначеного листа вбачається, що, відповідно до положень розділу 14 Кодексу газорозподільних систем оператор газотранспортної системи є відповідальним за визначення місячного небалансу замовників послуг транспортування для кожного місяця. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок заходів, передбачених пунктом 7 глави 3 розділу 14 Кодексу. Згідно з положеннями глави 4 розділу 14 Кодексу розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування. Отже кодексом передбачено що оператор ГТС має надати замовнику послуг транспортування акти про надання послуг балансування до 14-го числа місяця, наступного за звітним. Інших термінів оформлення послуг балансування діючим законодавством України не передбачено. Крім цього, чинними нормативно-правовими актами не передбачено здійснення оператором ГТС коригування розрахунків небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яким оператор ГТС вже здійснив балансування. Надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу 14 Кодексу. НКРЕКП звертає увагу оператора ГТС на необхідність неухильного дотримання вимог чинного законодавства України, зокрема положень Кодексу у частині надання послуг балансування.

З урахуванням вищенаведеного, доводи Акціонерного товариства Укртрансгаз щодо наявності підстав для стягнення з відповідача основної заборгованості у сумі 6200368,44 грн. за договором № /П40 від 28.09.2011 не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано відмову у стягненні пені, інфляційних та 3% річних спростовуються наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача основну заборгованість у сумі 6200368,44 грн., а також 50 817,17 грн. пені, 464 592,15 грн. три проценти річних, 1893615,54 грн. інфляційних втрат за порушення зобов`язань оплати відповідачем за період з травня по жовтень 2015, з січня 2016 по грудень 2017 за надані послуги з транспортування природного газу за договором № /П40 від 28.09.2011 року, відповідно до приписів ст.536 ЦК України та ч.2 ст.625 ЦК України.

Судом апеляційної інстанції з тексту позовної заяви встановлено, що позивач просив стягнути за умовами договору № /П40 від 28.09.2011: основну заборгованість у сумі 6200368,44 грн.; 50 817,17 грн. пені за період з січня 2016 по грудень 2017; три проценти річних у сумі 432265,30 грн. - за період з травня по жовтень 2015 та у сумі 41326,85 грн. за період з січня 2016 по грудень 2017; інфляційні втрати у сумі 1776379,74 грн. за період з травня по жовтень 2015 та у сумі 117235,80 грн. за період з січня 2016 по грудень 2017.

Приписами ст. ст. 13,14 Цивільного кодексу України законодавчо закріплено, що цивільні права та цивільні обов`язки здійснюються та виконуються в межах наданих договором або актами цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язкових для неї.

Суд першої інстанції послався на відсутність за умовами договору № /П40 від 28.09.2011:

у позивача - права на здійснення коригувань обсягів газу для виробничо-технологічних втрат та нормованих втрат та права на складання таких актів за умовами договору;

у відповідача обов`язку на підписання та оплату спірних актів,

та дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення 6200368,44 грн. основного боргу на підставі договору № /П40 від 28.09.2011 року та актів № 05-15-/П40/КОР, № 06-15-/П40/КОР, № 07-15-/П40/КОР, № 08-15-/П40/КОР, № 09-15-/П40/КОР, № 10-15-/П40/КОР є безпідставними, недоведеними та не ґрунтуються на умовах договору або актах законодавства.

Отже, відсутність основної заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011 виключає можливість застосування штрафних санкцій у вигляді пені, нарахування 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання і нарахування інфляційних втрат на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції, врахувавши вищенаведене, дійшов висновку, що додаткові вимоги про стягнення пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Разом з тим, посилання апелянта на наявність прострочення оплати за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за договором №/П40 від 28.09.2011 з січня 2016 по грудень 2017, у зв`язку з чим відповідач повинен сплатити пеню у сумі 50817,17 грн., 41326, 85 грн. - три проценти річних, 117235,80 грн. інфляційних втрат, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд, відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Позивачем до матеріалів справи додані:

акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 31.05.2017, 31.10.2017, 30.11.2017, які підписані сторонами;

та акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.04.2016, 31.12.2017, які підписані лише АТ "Укртрансгаз".

Інших актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за заявлений період з січня 2016 по грудень 2017 матеріали справи не містять.

Належних та допустимих доказів, які підтверджують, що відповідач прострочив оплату за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011 за період з січня 2016 по грудень 2017 позивач до матеріалів справи не додав..

Розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат від заборгованості ПАТ «Харківміськгаз» перед АТ «Укртрансгаз» (т.1, а.с. 18-22) не підтверджений відповідними доказами.

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено факт прострочення відповідачем здійснення платежів за надані АТ «Укртрансгаз» послуги у період з січня 2016 по грудень 2017 за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення вищенаведеної заборгованості та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі Акціонерного товариства Укртрансгаз, не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваному процесуальному документі.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2019 року у справі №922/3184/18 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2019 року у справі №922/3184/18 підлягає залишенню без змін за мотивами, викладеними у постанові суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2019 року у справі №922/3184/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2019 року у справі №922/3184/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.06.2019

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко