ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4043/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Кушніра І. В., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

представник позивача - Дзюба М. О., адвокат, Іванніков А. Ю., адвокат,

відповідач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"

представник відповідача - Немирська І. А., адвокат,

третя особа-1 - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України

представник третьої особи-1 - Бриль П. О.

третя особа-2 - Національний банк України

представник третьої особи-2 - не з`явився,

Спеціалізована антикорупційна прокуратура - Семак І. А., Генеральна прокуратура України

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 (головуючий суддя Мальченко А. О., судді Жук Г. А., Дикунська С. Я.) у справі Господарського суду міста Києва за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національного банку України, за участю Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, про зобов`язання вчинити дії,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 03.04.2018 Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Позивач, Комбінат) звернулося до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - Відповідач, Банк) з позовом про зобов`язання прийняти до виконання платіжне доручення Позивача від 07.03.2018 № 104 щодо здійснення перерахування суми грошових коштів в іноземній валюті євро, еквівалентній 1 979 071,72 доларів США згідно з курсом до євро Європейського центрального банку на дату здійснення платежу; зобов`язання здійснити переказ суми грошових коштів в іноземній валюті євро, еквівалентній 1 979 071,72 доларів США згідно з курсом до євро Європейського центрального банку на дату здійснення платежу згідно з зазначеними у позові банківськими реквізитами (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 23.05.2018 № 18/4555).

1.2. Позовна заява мотивована тим, що, починаючи з 23.01.2018 та станом на час подання позову у цій справі, Відповідач безпідставно відмовляє в прийнятті заяв на конвертацію валюти з подальшим перерахуванням її відповідно до платіжного доручення для здійснення остаточного розрахунку за контрактом від 28.01.2014 № 70/13 (далі - Контракт) на користь нерезидента - Steuermann Investitions- und Handelagesellschaft mbH. Так, у період з 23.01.2018 по 05.03.2018 з метою здійснення остаточного розрахунку Позивач направив Банку в електронній системі клієнт-банк 29 заявок на конвертацію валюти та платіжних доручень для здійснення перерахування коштів. Дії Відповідача грубо порушують права Позивача на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку та ведуть до неможливості виконання зобов`язань перед контрагентом, що загрожує застосуванням штрафних санкцій.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. 02.08.2018 Господарський суд міста Києва (суддя Джарти В. В.) прийняв рішення, яким позов задовольнив; зобов`язав Банк прийняти до виконання платіжне доручення Позивача № 104 від 07.03.2018 щодо здійснення перерахування суми грошових коштів в іноземній валюті Євро, еквівалентній 1 979 071,72 доларів США, згідно з курсом Європейського центрального банку на дату здійснення платежу; зобов`язав Банк здійснити переказ суми грошових коштів в іноземній валюті Євро, еквівалентній 1 979 071,72 доларів США згідно з курсом Європейського центрального банку на дату здійснення платежу згідно з зазначеними банківськими реквізитами.

2.2. Судове рішення мотивоване тим, що платіжне доручення від 07.03.2018 №104 відповідає вимогам законодавства щодо оформлення платіжного документа, містить всі реквізити, а складений Банком висновок не свідчить про наявність підстав вважати, що перерахування коштів за платіжним дорученням від 07.03.2018 №104 є здійсненням Банком ризикової фінансової операції. Проаналізувавши індикатори фінансової операції, суд дійшов висновку про відсутність ознак здійснення банком ризикової діяльності та/або підстав вважати, що характер або наслідки фінансової операції можуть нести реальну або потенційну загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або наявності/відсутності підозр. Таким чином наявність або відсутність індикатору фінансової операції, як факт, не може бути покладений в основу відмови Банку від виконання свого договірного обов`язку щодо виконання платіжного доручення клієнта.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 28.01.2019 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2018; ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовив повністю.

3.2. Постанова суду мотивована тим, що Банк, відмовляючи у виконанні платіжного доручення від 07.03.2018 № 104, не порушив умови договору № 181-М190 та вимоги нормативно-правових актів, у тому числі актів Національного банку України. Суд зазначив, що висновок Банку від 07.03.2018 є документарним оформленням рішення Банку і сам по собі не може свідчити про здійснення банком ризикової фінансової операції, так як висновок складається банком на підставі індикаторів ризикової фінансової операції, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність ознак здійснення банком ризикової діяльності є передчасним. При цьому висновок Банку Позивачем не оскаржений.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2018.

5. Доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі

5.1. При вирішенні справи та постановленні рішення суд апеляційної інстанції взяв до уваги лише доводи Відповідача, чим порушив принципи законності та змагальності сторін і, відповідно, статті 7, 13, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

5.2. Відсутні правові підстави для відмови у здійсненні розрахунків за Контрактом, оскільки Відповідачем здійснені усі заходи з перевірки фінансових операцій, з урахуванням ризик-орієнтовних підходів, визначених Положенням № 369 та не направлено будь-яких запитів на отримання додаткових документів або пояснень від Позивача, а також здійснено перерахування 100 000 Євро на користь Steuermann Snvestitions - und Handelagesellschaft mbH.

5.3. Відповідно до пункту 8.1 статті 8, підпунктів 32.1, 32.2 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", статей 1066, 1068, 1074 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) обмеження банком прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

5.4. При прийнятті постанови судом апеляційної інстанції застосовано норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, а саме норми Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення".

5.5. Судом апеляційної інстанцій не враховано, що стаття 17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення", на яку послався суд, передбачає право зупинення здійснення фінансової (фінансових) операцій лише на два робочі дні з дня зупинення (включно), а в день зупинення фінансової операції банк зобов`язаний повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансові операції (операцію) учасника, а також про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій) та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. При цьому відповідно до частин першої - п`ятої зазначеної статті спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), на загальний строк, що не перевищуватиме 30 робочих днів. А строки, зазначені в частинах першій - п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Втім Відповідач не здійснював зупинення виконання/відмовив у виконанні фінансової операції у встановленому Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" порядку, спеціальний орган про таке зупинення у встановленому порядку не повідомляв, останній рішення про подальше зупинення фінансової операції не приймав.

5.6. Станом на час розгляду цієї справи Контракт є чинним і ніким не оспорений, позовів щодо визнання його недійсним пред`явлено не було, тому відсутні підстави вважати, що цей контракт укладено з порушенням вимог закону.

Дії Банку порушують права Позивача на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, що має наслідком неможливість виконання зобов`язань перед контрагентом, що загрожує застосуванням штрафних санкцій, визначених умовами Контракту.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. У відзиві на касаційну скаргу Відповідач просить залишити скаргу без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 залишити без змін.

6.2. Суд апеляційної інстанції правильно застосував вимоги Положення про порядок здійснення банками аналізу та перевірки документів (інформації) про фінансові операції та їх учасників, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 369 від 15.08.2016 (далі - Положення № 369).

6.3. Невиконання Банком платіжного доручення Позивача від 07.03.2018 № 104 повністю відповідає як нормам чинного законодавства, зокрема статтям 1066, 1074 ЦК України, так і умовам укладеного Договору банківського рахунку.

6.4. У відзиві на касаційну скаргу Прокурор просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

6.5. Оскаржувана постанова, на думку Прокурора, ґрунтується на застосуванні Положення № 369 та на обставині винесення відповідно до цього Положення обґрунтованого висновку від 07.03.2018, за наявності якого Банк не міг без порушення законодавства провести спірну операцію.

7. Встановлені судами обставини

7.1. 29.10.2013 між Банком та Позивачем укладено Договір банківського рахунка №181-М190 (далі - Договір), відповідно до якого для зберігання грошових коштів (в національній валюті України, в іноземній валюті), банківських металів та здійснення усіх видів операцій у відповідності з чинним законодавством України Банк відкрив Позивачеві поточний рахунок в національній валюті України та/або в іноземних валютах та/або в банківських металах згідно з наданими клієнтом заявами про відкриття поточного рахунку, які є невід`ємною частиною цього Договору: №1.980 у відділенні №190/03 АБ "Укргазбанк", код банка 320478 (пункт 1.1 Договору) (т.1 а.с.14-18).

7.2. Згідно з пунктом 1.2 Договору обслуговування поточного рахунку Позивача здійснюється відповідно до режиму поточного рахунку, встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України, а саме: а) касове обслуговування прийом та видача готівкових грошових коштів та/або банківських металів з фізичною поставкою на підставі касових документів у відповідності з чинним законодавством України та згідно з правилами касової роботи банку; б) розрахункове обслуговування зарахування на поточний рахунок та списання з поточного рахунку грошових коштів або банківських металів на підставі платіжних інструментів (визначених підпунктами 3.2.1 пункту 3.2 розділу 3 цього Договору), а також заяви про купівлю/продаж/конвертацію іноземної валюти/банківських металів, у відповідності з чинним законодавством України, та згідно з правилами роботи банку. Розрахункові та касові документи надаються підприємством до банку за формою, встановленою банком, згідно з вимогами чинного законодавства України.

7.3. Умовами пункту 1.3. Договору передбачено, що розрахункові документи Позивача приймаються протягом операційного дня та виконуються Банком самостійно і відображаються у його внутрішніх документах (правилах), з якими підприємство може ознайомитись на дошках об`яв або звернувшись до співробітника банку.

7.4. До обов`язків Банку належить, зокрема, приймати до виконання розрахункові та касові документи підприємства за умови, якщо сума/маса, зазначена в цих документах, не перевищує залишок грошових коштів/банківських металів на відповідному поточному рахунку на початок операційного дня. Проведення розрахунків за межами залишку на поточному рахунку здійснювати на підставі окремого договору щодо надання овердрафту (пункт 2.1.7 Договору).

7.5. Банк має право відмовити в здійсненні розрахункових і касових операцій підприємства при наявності фактів порушення вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх положень банку, а також у випадку сумнівів дійсності розрахункових та касових документів (пункт 3.1.1 Договору).

7.6. Відповідно до пунктів 3.2.2, 3.2.4 Договору підприємство має право самостійно розпоряджатися коштами та/або банківськими металами, що знаходяться на його поточному рахунку, в межах, встановлених чинним законодавством. Давати доручення щодо списання коштів або банківських металів з поточного рахунку та проведення операцій у формі електронних розрахункових документів на підставі відповідного договору про обслуговування клієнта за допомогою електронних розрахунково-інформаційних програмних продуктів.

7.7. У подальшому сторонами внесено зміни до Договору шляхом укладення додаткових угод, а саме: додаткової угоди від 07.11.2013 №1, додаткової угоди від 06.11.2015 №2, додаткової угоди від 13.02.2017 №3, додаткової угоди від 27.04.2017 №4 та додаткової угоди від 24.05.2017 №5. Додатковими угодами внесено зміни щодо тарифів Банку, визначення операційного часу обслуговування, а також щодо окремих положень Договору (т. 1 а. с. 19 - 30).

7.8. 28.01.2014 між Позивачем (покупець) та Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH (продавець) укладено Контракт купівлі-продажу уранового оксидного концентрату (УОК), за умовами якого покупець має потребу та бажання придбати певну кількість уранового оксидного концентрату та інших сполук урану, і продавець має можливість та бажання продати УОК покупцю на умовах контракту. Також умовами контракту сторони погодили, що валютою контракту є долар США. При цьому, оплата поставленого УОК здійснюється, згідно з контрактом, наступним чином 90 % протягом 30 календарних днів після поставки та 10 % - протягом 60 календарних днів з дати поставки. Датою поставки, згідно з умовами укладеного Контракту, слід вважати дату видачі оформленого належним чином морського вантажного коносамента (для морського транспорту), дату видачі оформленої належним чином вантажної авіанакладної (для авіаційного транспорту), дату штампа станції на залізничній накладній СМГС (для залізничного транспорту).

7.9. У подальшому до Контракту сторонами укладено додаткові угоди, а саме: додаткову угоду від 21.03.2017 №10-1, додаткову угоду від 09.03.2017 №11, додаткову угоду від 03.2017 №14, якими сторони погоджували об`єми партій УОК, а також визначали, що валютою платежу за контрактом може бути долар США та євро (т. 2 а. с. 141 - 151).

7.10. На виконання Контракту 16.12.2017 Позивачем отримано УОК, що підтверджується копіями накладних СМГС №0025142 та СМГС №0025143 (т. 1 а. с. 31, 32).

7.11. З наявного в матеріалах справи інвойсу від 01.12.2017 № 305-212VG/001/001 вбачається, що загальна вартість поставленого згідно з контрактом УОК становить 14 101 841,72 доларів США (т. 2 а. с. 152). При цьому, згідно з листом продавця від 13.03.2018 загальна сума заборгованості за Контрактом становить 1 608 739,82 Євро (1 979 071,73 доларів США) (т. 2 а. с. 153).

7.12. З метою виконання зобов`язань з оплати поставленого товару Позивач надав до Банку платіжне доручення від 12.01.2018 №67 щодо часткової оплати на користь Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft mbH 100 000,00 євро. У графі "призначення платежу" підприємство вказало: оплата згідно з Контрактом від 28.01.2014 №70/13, додаткової угоди від 03.10.2017 №14 та інвойсу від 01.12.2017 № 305-212VG/001/001 (т. 1 а. с. 35).

7.13. Листом від 12.01.2018 №17113/549/2018 Відповідач відмовив Позивачу у здійсненні валютної операції, посилаючись на те, що листом Національного банку України від 29.06.2016 № 25-0008/72225 обслуговуючий банк продавця - MEINL BANK AKTIENGESELLSHAFT включений до переліку іноземних банків, які використовуються клієнтами банків України для здійснення фінансових операцій, діяльність яких може бути пов`язана з проведенням ризикових фінансових операцій. Крім того, Банк запропонував Позивачу звернутись до Steuermann Investitions - und Handelsgesellschaft mbH щодо зміни обслуговуючого банку (т. 1 а. с. 36, 194).

7.14. 15.01.2018 Позивач повторно звернувся до Відповідача з платіжним дорученням від 15.01.2018 №67 щодо перерахування 100 000,00 Євро на користь продавця згідно з Контрактом, додатковою угодою від 03.10.2017 №14 та інвойсом від 01.12.2017 №305-212VG/001/001 (т. 1 а. с. 37).

7.15. Однак, листом від 15.01.2018 № 5-190/03/15/2018 Банк відмовив у виконанні платіжного доручення з аналогічних підстав, викладених у листі від 12.01.2018 (т. 1 а. с. 38).

7.16. 16.01.2018 Позивач звернувся до директора Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ "АБ "Укргазбанк" з листом №38-03/489, в якому просив розглянути можливість проведення розрахунків за Контрактом відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.08.2016 №369. До вказаного листа були додані довідка щодо видів діяльності продавця, його статут, ліцензія продавця, реєстр власників акцій продавця та лист Райффайзен банк интернейшнл (т. 1 а. с. 39).

7.17. 16.01.2018 Позивач повторно надав до Банку для виконання платіжне доручення від 16.01.2018 №67 щодо перерахування грошових коштів згідно з Контрактом від 28.01.2014 №70/13, додатковою угодою від 03.10.2017 №14 та інвойсом від 01.12.2017 №305-212VG/001/001 у розмірі 100 000,00 Євро (т. 1 а. с. 63).

7.18. На підставі окремої постанови Правління Національного банку України "Про проведення ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" окремих валютних операцій" від 15.10.2015 № 708, яка була прийнята з урахуванням звернення Міненерговугілля України від 22.09.2015 та від 02.10.2015 щодо сприяння у здійсненні розрахунків за Контрактом, Банк склав висновок про відсутність ознак здійснення ризикової діяльності щодо фінансової операції на суму 100 000 євро, що стало підставою виконання платіжного доручення від 16.01.2018 № 67, що підтверджується списанням з рахунку Позивача грошових коштів, яке зафіксоване у банківській виписці про рух грошових коштів на поточному рахунку підприємства від 16.01.2018 та сторонами не заперечується (т. 1 а. с. 64).

7.19. 23.01.2018 Позивач звернувся до Банку з платіжним дорученням від 23.01.2018 №68 щодо перерахування грошових коштів у валюті євро в розмірі 1 617 020,77 євро на рахунок продавця згідно з Контрактом від 28.01.2014 № 70/13, додатковою угодою від 03.10.2017 №14 та інвойсом від 01.12.2017 №305-212VG/001/001 (т. 1 а. с. 117).

7.20. Банк листом від 23.01.2018 №5-190/03//24/2018 відмовив у виконанні вказаного платіжного доручення, з посиланням на те, що пакет документів Позивача не може бути прийнятий в роботу у зв`язку з тим, що обслуговуючий банк нерезидента (продавця) знаходиться в переліку банків, діяльність яких може бути пов`язана з проведенням ризикових фінансових операцій (т. 1 а. с. 116).

7.21. З аналогічних підстав, з посиланням на лист від 23.01.2018, Банк відмовив у прийнятті до виконання платіжних доручень: від 24.01.2018 № 70, від 25.01.2018 № 71, від 26.01.2018 № 72, від 29.01.2018 № 73, від 30.01.2018 № 74, від 31.01.2018 № 75, від 01.02.2018 № 77, від 02.02.2018 № 78, від 05.02.2018 № 79, від 06.02.2018 № 80, від 08.02.2018 № 81, від 09.02.2018 № 82, від 12.02.2018 № 83, від 13.02.2018 № 84, від 14.02.2018 № 85, від 15.02.2018 № 87, від 16.02.2018 № 88, від 19.02.2018 № 89, від 20.02.2018 № 90, від 21.02.2018 № 91, від 22.02.2018 № 93, від 23.02.2018 № 95, від 26.02.2018 № 96, від 27.02.2018 № 97, від 28.02.2018 № 98, від 01.03.2018 № 99, від 02.03.2018 № 100, від 05.03.2018 № 101, від 06.03.2018 № 102 та від 07.03.2018 № 104 (т. 1 а. с. 65 - 115, т. 2 а. с. 68).

7.22. При цьому, згідно з банківською випискою про рух грошових коштів на рахунку Позивача № НОМЕР_1 USD станом на 07.03.2018 дебетовий баланс підприємства є достатнім та становить 2 013 140,98 доларів США (т. 1 а. с. 119).

7.23. 12.01.2018 Банк у листі №17113/549/2018 запропонував Позивачу звернутись до Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH про зміну банку-одержувача коштів за Контрактом.

7.24. 15.01.2018 Банк звернувся до НБУ з листом №171/645/2018, в якому просив підтвердити правомірність наміру ПАТ "АБ "Укргазбанк" щодо обслуговування Контракту, укладеного з нерезидентом - Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH. На своє звернення Відповідач 22.02.2018 отримав відповідь №25-0007/10765, в якій НБУ вказав, що з метою додержання вимог антикорупційного законодавства та підтвердження правомірності подальшого обслуговування Контракту Банку доцільніше звернутись до Міненерговугілля України та до НАБУ (т. 1 а. с. 195 - 199).

7.25. З матеріалів справи також вбачається, що Міненерговугілля України зверталось до НБУ з листами, в яких просило прийняти рішення щодо внесення відповідних змін до постанови Правління НБУ від 23.02.2015 №124 "Про особливості здійснення деяких валютних операцій" в частині можливості здійснення Позивачем через обслуговуючі його банки (Відповідача), платежів за Контрактом без підтвердження НБУ і без обов`язкового використання акредитивної форми розрахунків (листи від 22.09.2015 №01/13-2288 та від 02.10.2015 №01/13-2400 (т. 2 а. с. 204, 205). Відповіді НБУ на адресу вищевказаного відомства з цього приводу не надходило, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

7.26. 17.01.2018 Позивач листом №38-03/546 запропонував Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH змінити банк-отримувач в Австрії через відмову Відповідача перераховувати кошти на рахунок в MEINL BANK AKTIENGESELLSHAFT.

7.27. 22.01.2018 Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH надало Позивачеві відповідь, в якій вказано, що австрійський банк MEINL BANK AKTIENGESELLSHAFT контролюється з боку Національного банку Австрії та зі сторони регулятора фінансових ринків. Жодних обмежень у діяльності австрійського банку з боку контролюючих органів не існує. Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH не може змінити обслуговуючий банк, оскільки банки Австрії відмовляються обслуговувати контракти з Україною з урахуванням ризику країни та особливості товару, що підлягає поставці.

7.28. 07.03.2018 Банком складено висновок (далі - Висновок), згідно з яким за результатами здійсненого аналізу документів щодо фінансової операції клієнта - Позивача можна зробити висновок про наявність ознак здійснення банком MEINL BANK AKTIENGESELLSHAFT ризикової діяльності та/або підстав вважати, що характер або наслідки фінансової операції можуть нести реальну або потенційну загрозу інтересам вкладників чи іншим кредиторів банку та/або наявності/відсутності підозр (т. 2 а. с. 250 - 255).

7.29. У пункті 5 частини 1 та пункті 10 Висновку Банк вказав, що рівень ризику клієнта високий, оскільки керівник підприємства ОСОБА_3 є національним публічним діячем, частка Держави в статутному капіталі підприємства більше 50%; клієнт належить до осіб, пов`язаних з національними публічними діячами (керівник підприємства, державна частка в статутному капіталі якого перевищує 50%).

7.30. У пункті 13 Висновку зазначено про наявність інших ознак ризикової фінансової операції та передумов імовірного здійснення уповноваженим банком ризикової діяльності, а саме мова йде про непрозорість структури власності контрагента (згідно з документами, наданими Позивачем, кінцевим бенефіціарним власником нерезидента Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH (Австрія) вказано Alexander Abfalterer, проте інформація із відкритих джерел свідчить про його номінальність. У відкритому доступі наявна інформація (на сайті НАБУ), що реальним кінцевим бенефіціарним власником нерезидента є колишній народний депутат ОСОБА_2 ). У зв`язку з проведенням клієнтом часткових розрахунків за Контрактом, є відомим факт порушення кримінального провадження, в результаті розслідування за яким було вчинено заволодіння коштів ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" в розмірі 17,28 млн. дол. США, шляхом неправомірного укладення та подальшого виконання контракту №70/13 через австрійську компанію-посередника Steuermann Investitions-und Handelsgesellschaft mbH. В рамках кримінального провадження вручено повідомлення про підозру 6 особам, в тому числі й керівникам контрагента за контрактом № 70/13.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. Підставою для звернення Позивача з позовом у цій справі стала відмова Банку виконати розпорядження Позивача як володільця поточного рахунка з переказу коштів. Це, за твердженням Позивача, становить порушення Банком встановленої у статті 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заборони для банків встановлювати не передбачені законом або договором обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами.

8.2. Натомість Банк обґрунтовує законність відмови виконати розпорядження Позивача посиланням на необхідність виконання вимог Положення про порядок здійснення банками аналізу та перевірки документів (інформації) про фінансові операції та їх учасників, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.08.2016 № 369 (далі - Положення № 369), чинного на час відмови. Положення № 369 передбачає зокрема, що підставою для відмови банком у здійсненні (наміру здійснення) фінансових операцій клієнта є висновок про недостатність фінансової можливості проводити (ініціювати проведення) фінансову(ої) операцію(ї) на відповідну суму; відсутність економічної доцільності (сенсу) фінансової операції та/або наявність ознак(и) здійснення банком ризикової діяльності; наявність підозри; наявність підстав уважати, що характер або наслідки фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну небезпеку інтересам вкладників чи інших кредиторів банку (пункт 12 Положення).

8.3. За результатами розгляду касаційної скарги Суд доходить таких висновків.

8.4. Згідно з частинами першою та третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

8.5. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

8.6. Суди у цій справі встановили, що для здійснення всіх видів операцій Банк відкрив Позивачеві поточний рахунок, обслуговування якого відповідно до Договору здійснюється відповідно до режиму поточного рахунку, встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України (пункти 7.1, 7.2 цієї постанови). За Договором Банк має право відмовити в здійсненні розрахункових операцій підприємства зокрема при наявності фактів порушення вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України (пункт 7.5 цієї постанови).

8.7. Отже, враховуючи наведені вище положення частини першої статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Договору, Суд доходить висновку, що здійснена на підставі Положення № 369 - нормативно-правового акта Національного банку України - відмова Банку здійснити спірну фінансову операцію, ініційовану Позивачем, не становить не передбаченого законом або договором обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, забороненого статтею 1066 ЦК України. У зв`язку з цим Суд відхиляє протилежні аргументи Скаржника (пункт 5.3 цієї постанови).

8.8. Верховний Суд також погоджується з висновком апеляційного суду про існування передбачених Положенням № 369 підстав для відмови здійснити спірну фінансову операцію.

8.9. Апеляційний суд встановив, що Банк відмовив у здійсненні спірної фінансової операції з посиланням на те, що пакет документів Позивача не може бути прийнятий в роботу у зв`язку з тим, що обслуговуючий банк нерезидента (продавця) знаходиться в переліку банків, діяльність яких може бути пов`язана з проведенням ризикових фінансових операцій (пункти 7.20, 7.21 цієї постанови).

8.10. Апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що банк MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT внесено Національним банком України до переліку іноземних банків, діяльність яких може бути пов`язана з проведенням ризикових фінансових операцій. Цей перелік надано Національним банком України на виконання пункту 4.3 додатка 1 до Положення № 369 листом від 29.08.2016 р. N 25-0008/72225

8.11. Включення Національним банком України банку контрагента за фінансовою операцією до переліку іноземних банків, які використовуються клієнтами банків України для здійснення фінансових операцій, що містять / можуть містити ознаки ризикових фінансових операцій, є індикатором ризикових фінансових операцій (індикатор № 43 у додатку № 1 до Положення № 369).

8.12. Відповідно до пункту 12 Положення № 369 у редакції, чинній на час здійснення Банком відмови, Банк за результатами здійсненого аналізу документів у разі виявлення ризикової фінансової операції або наявності індикатора(ів) ризикової фінансової операції (з урахуванням відомостей, що містяться в отриманих банком додаткових документах) до проведення фінансової операції (наміру здійснення фінансової операції) має скласти обґрунтований висновок про: проведення заходів, визначених пунктом 7 цього Положення; результати проведеного аналізу, визначені в колонці 5 таблиці додатка 1, колонці 4 таблиці додатка 2 до цього Положення; відсутність/наявність ознак здійснення банком ризикової діяльності; відсутність/наявність підстав уважати, що характер або наслідки фінансових операцій можуть нести реальну або потенційну загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку; відсутність/наявність підозри (далі - висновок).

8.13. Апеляційний суд встановив, що 07.03.2018 Банком складено Висновок, згідно з яким за результатами здійсненого аналізу документів щодо фінансової операції клієнта - Позивача можна зробити висновок про наявність ознак здійснення банком MEINL BANK AKTIENGESELLSHAFT ризикової діяльності та/або підстав вважати, що характер або наслідки фінансової операції можуть нести реальну або потенційну загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або наявності/відсутності підозр.

8.14. Такий висновок є підставою для відмови банком у здійсненні (наміру здійснення) фінансових операцій відповідно до пункту 12 Положення № 369.

8.15. З урахуванням встановлених апеляційним судом результатів аналізу, викладених у Висновку (пункти 7.29, 7.30) Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що крім індикатора ризикової фінансової операції 43, Банк виявив наявність інших індикаторів ризикової фінансової операції, зокрема, непрозора структура власності контрагента, які в своїй сукупності значно підвищували вірогідність здійснення банком ризикової діяльності та наявності підстав вважати, що характер або наслідки фінансової операції можуть нести реальну або потенційну загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

8.16. Верховний Суд не погоджується із висновками апеляційного суду про застосування для обґрунтування правомірності здійсненої Банком відмови норм статті 1074 ЦК України та Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Відмова Банку здійснити спірну фінансову операцію Позивача ґрунтується на необхідності виконати вимоги Положення № 369, яке розроблене з метою зокрема недопущення здійснення банками ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, а не для реалізації Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". У зв`язку з цим Суд частково погоджується з доводами Скаржника (пункт 5.4 цієї постанови) про помилкове застосування апеляційним судом норм цього Закону і водночас відхиляє як неналежні і такі, що суперечать попередньому аргументу, доводи Скаржника (пункт 5.5) про те, що апеляційний суд не врахував окремі положення цього ж таки Закону для оцінки дій Банку.

Неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права однак не призвело до прийняття незаконного рішення, оскільки апеляційний суд також застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню для вирішення цього спору, тому викладені тут висновки не вказують на існування підстав для скасування постанови апеляційного суду.

8.17. Суд відхиляє як неналежний аргумент Скаржника (пункт 5.2) стосовно того, що раніше Банк виконав платіжне доручення від 16.01.2018 з переказу коштів за Контрактом на суму 100 000 євро. Як встановив апеляційний суд, цю фінансову операцію було здійснено на підставі окремої постанови Правління Національного банку України "Про проведення ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" окремих валютних операцій" від 15.10.2015 № 708. Суд звертає увагу на те, що Положення № 369 набрало чинності з 01.09.2016. Про внесення банку MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT до переліку іноземних банків, діяльність яких може бути пов`язана з проведенням ризикових фінансових операцій, Національний банк України також повідомив листом від 29.08.2016, тобто після видання постанови № 708.

У зв`язку з цим Суд не може погодитись, що постанова № 708 безпосередньо встановлювала виняток для фінансових операцій Позивача (з переказу коштів іноземному контрагенту на його рахунок у MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT) стосовно виконання вимог саме Положення № 369. Суд також звертає увагу на те, що існування підстав для виконання фінансової операції на суму 100 000 євро (виконання платіжного доручення від 16.01.2018 № 67) не було предметом спору у цій справі та судами не оцінювалось.

8.18. Суд також відхиляє посилання Позивача (пункт 5.6) на те, що Контракт, на виконання якого Позивач ініціював переказ, є чинним і ніким не оспореним. Суд звертає увагу на те, що підставою для відмови Банку виконати переказ були не твердження про недійсність Контракту, а невідповідність ініційованого переказу - фінансової операції вимогам, встановленим Національним банком України, про що Суд зазначав у пунктах 8.8 - 8.15 цієї постанови.

8.19. Суд також відхиляє твердження Скаржника (пункт 5.1) про те, що апеляційний суд взяв до уваги лише доводи Відповідача, чим порушив норми процесуального права. Як видно з тексту оскаржуваної постанови, апеляційний суд детально виклав мотиви, з яких він не погоджується з висновками місцевого господарського суду, який визнав вимоги Позивача обґрунтованими. Підстави позову були ґрунтовно досліджені апеляційним судом. Оцінюючи наведений тут та інші доводи касаційної скарги, Верховний Суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

8.20. З огляду на викладене, підстави для зміни чи скасування постанови суду апеляційної інстанції відсутні, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

9. Судові витрати

9.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі № 910/4043/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді І. В. Кушнір

Ю. Я. Чумак