ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" червня 2019 р. Cправа № 902/213/19

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна (вул. Заводська,9, смт. Оржів, Рівненський район, Рівненська обл., 35313)

до:Фізичної особи Пилипак Оксани Василівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 44306,4 грн.

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Резніченко Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: Овсіюк В.В.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

18.03.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи Пилипак Оксани Василівни про стягнення 44 306,40 грн. попередньої оплати.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 6 ГПК України - у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

20.03.2019 р. судом був здійснений запити до Управління ДМС у Вінницькій області з проханням надати відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області про Пилипак Оксану Василівну (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), у строки, визначені ч. 7 ст. 176 ГПК України.

15.04.2019 року Господарському суду Вінницької області надано інформацію Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УМВС України у Вінницькій області якою повідомлено, що Пилипак Оксана Василівна проживає та зареєстрована за адресою: ( АДРЕСА_1 ) з 25.09.2001 року.

Ухвалою суду від 15.04.2019 р. відкрито провадження у справі № 902/213/19. Визначено, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи по суті на 08.05.2019 р.

Ухвалою суду від 08.05.2019 р. розгляд справи було відкладено на 05.06.2019 р.

В судове засідання призначене на 05.06.2019 р. з`явився представник позивача, яким позов підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, яке наявне в матеріалах справи. Водночас відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" та фізичною особою-підприємцем Пилипак Оксаною Василівною було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 24 від 02.04.2018 р., згідно якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти лісоматеріали круглі для лущення названі в подальшому "товар" протягом 2018 р., на умовах: FCA склад продавця згідно правил ІНКОТЕРМС-2010. Відшкодування складських, навантажувально-розвантажувальних, перевалочних пакувальних, транспортних послуг з придбання запасів, входить в ціну товару відповідно до умов постачання, передбачених договором. Об`єм товару визначається в кількості - 500 м. куб. (п.п.1.1.,1.2. договору).

Ціна за один щільний кубічний метр товару фіксується в гривнях і приймається згідно додатку № 2 даного договору. Сума договору орієнтовно складає 600 000,00 грн. ( п.2.1.,2.2. договору).

Згідно з п.3.1 договору, оплата поставленого товару проводиться покупцем в національній валюті України шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця. Термін розрахунків між сторонами - через 5 банківських днів з моменту здійснення поставки товару. Однак, п.3.2. договору допускає передоплату коштів покупцем на рахунок продавця. У такому випадку відповідно до указаного пункту продавець зобов`язаний поставити покупцеві товар на суму передоплати протягом десяти банківських днів з моменту надходження коштів на рахунок: продавця.

Відповідно до п. 4.8. договору право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання уповноваженими особами покупця товарно-транспортних документів.

02.04.2018 р. між сторонами було укладено додаток №2, яким погоджено вартість товару.

Додатковою угодою від 24.05.2018 р. сторони погодили нову редакцію додатку № 2 (вартість товар) до договору № 24 від 02.04.2018 р.

02.04.2019 р. між сторонами було укладено додаток № 3 до договору № 24, яким погодили графік поставки товару.

Як встановлено матеріалами справи та стверджується позивачем після укладення договору ТОВ «ОДЕК» Україна здійснювало оплату за договором (в тому числі - передоплату згідно п.3.2. Договору). Так, в період з 05.04.2018 р. по 27.06.2018 р. позивач здійснив оплату за товар в сумі 475000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову поставку товару згідно наступних товарно-транспортних накладних (надалі - ТТН): ТТН № 831476 від 05.04.2018 р. на суму 35225,95 грн; ТТН № 831477 від 06.04.2018 р. на суму 30840,30 грн; ТТН №831478 від 06.04.2018 р. на суму 31852,50 грн; ТТН №831479 від 06.04.2018 р. на суму 34065,10 грн; ТТН № 831480 від 06.04.2018 р. на суму 3 7718,90 грн; ТТН № 831481 від 27.04.2018 р. на суму 23297,00 грн; ТТН №831482 від 27.04.2018 р. на суму 31810,30 грн; ТТН № 831483 від 27.04.2018 р. на суму 33657,30 грн; ТТН № 831484 від 24.05.2018 р. на суму 37591,50 грн; ТТН № 831485 від 04.06.2018 р. на суму 35278,35 грн; ТТН № 831485 від 15.06.2018 р. на суму 31837,05 грн; ТТН № 831485 від 19.06.2018 р. на суму 39670,65 грн; ТТН № 073776 від 27.06.2018 р. на суму 27848,70 грн. Всього було поставлено товару на загальну суму 430693,60 грн.

Тобто позивачем виконано зобов`язання за договором у частині оплати товару в повній мірі. Однак, станом на день подання позову зобов`язання за договором відповідачем у повному обсязі не виконано.

Згідно умов поставки для виконання договору та отримання товару, покупець зобов`язується поставити транспортний засіб під завантаження на склад продавця. Відповідно до п. А7 Інкотермс-2010 продавець зобов`язаний направити письмове повідомлення щодо часу, коли товар буде доступний для відвантаження.

Проте, продавцем не було направлено будь-якого повідомлення, а тому покупець відповідно не мав підстав для направлення транспортного засобу для завантаження. Продавцем було порушено основні норми права, що застосовуються до договору купівлі - продажу.

З врахуванням викладеного позивач зазначає, що оскільки відповідач не здійснив передачі товару за договором, сума попередньої оплати в розмірі 44306,40 грн підлягає поверненню відповідачем на користь позивача.

На підставі встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову (постанова Верховного Суду України від 28.11.2011 у справі № 3-127гс11; постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від № 910/5444/17 від 07.02.2018).

Позивач 06.11.2018 р. звертався з претензією до відповідача вих. № 479 про повернення коштів (суми попередньої оплати), яка залишена без задоволення.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт сплати позивачем суми попередньої оплати відповідачу та відсутність повної та своєчасної поставки товару.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 44306,40 грн. попередньої оплати правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК "Україна" в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

05.06.2019 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на 5 днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи Пилипак Оксани Василівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна (вул. Заводська,9, смт. Оржів, Рівненський район, Рівненська обл., 35313, ) 44306,40 грн. попередньої оплати та 1921,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 10 червня 2019 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Заводська,9, смт. Оржів, Рівненський район, Рівненська обл., 35313)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)