ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.06.2019 Справа № 917/1136/18

Господарський суд Полтавської області у складі Безрук Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат"

на дії приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича

щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій за виконавчим документом (наказом Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019 № 917/1136/18) у справі

за позовною заявою Приватного підприємства "ВЄХ-2000"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат"

про стягнення 316133,28 грн.

За участю представника боржника: Сластьон С. В.;

інші учасники справи - не з`явилися

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшла скарга на дії приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича (виконавчий округ місто Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019р. № 917/1136/18 та вчинення примусових дій в даному провадженні.

Ухвалою від 29.05.2019 суд поновив Товариству з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" строк для подання скарги; прийняв до провадження скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" в частині вимог про:

- визнання неправомірними дій приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича щодо відкриття виконавчого провадження ВП 58865044 за заявою ПП "ВЄХ-2000" про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019р. № 917/1136/18 та вчинення примусових дій в даному провадженні;

- визнання недійсними та скасування:

постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 58865044 від 10.04.2019р., постанови про арешт майна боржника від 10.04.2019р.,

постанови про арешт коштів боржника від 10.04.2019р.,

- стягнення з приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" незаконно списаних коштів у межах виконавчого провадження ВП 58865044.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що виконавче провадження відкрито не за місцезнаходженням боржника, у місті Києві у боржника відсутнє будь-яке майно; отже у приватного виконавця не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій.

Стягувач в поясненнях (вхід. № 5905 від 06.06.2019р.) на скаргу посилається на те, що дії державного виконавця є законними; у боржника боржника відкрито декілька рахунків у банківських установах міста Києва; наявність рахунків боржника, відкритих у банківських установах міста Києва, є підставою для прийняття виконавчих документів до виконання відповідно до ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва.

Приватний виконавець Мілоцький Олег Леонідович в письмових поясненнях (вхід № 5913 від 06.06.2019) проти скарги заперечує, посилаючись на те, що у боржника є рахунки, відкриті у банківських установах - АТ "Райффайзен Банк Аваль", в АТ "Укрексімбанк", які знаходяться у місті Києві; наявність рахунків боржника відкритих у банківських установах міста Києва є підставою для прийняття виконавчих документів до виконання відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва.

Про час та місце розгляду заяви стягувач, боржник, приватний виконавець Мілоцький Олег Леонідович повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 30.05.2019р.

Також суд на виконання ст.340 ГПК України повідомив приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича про надходження скарги шляхом направлення повідомлення на електронну адресу приватного виконавця.

Крім того, на офіційному сайті господарського суду Полтавської області було розміщено оголошення про дату та час розгляду даної скарги.

Приватний виконавець Мілоцький Олег Леонідович в письмових поясненнях (вхід № 5913 від 06.06.2019) також прохає розгляд скарги провести без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В судовому засіданні 10.06.2019р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

За результатом розгляду справи № 917/1136/18 господарським судом Полтавської області прийнято рішення від 05.12.2018р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Овруцький молочноконсервний комбінат на користь Приватного підприємства ВЄХ-2000 264466 грн. 67 коп. - основного боргу, 32573 грн. 75 коп. - інфляційних, 10985 грн. 31 коп. 3% річних, 4620 грн. 38 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору (а.с.133-137).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019р. повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Овруцький молочноконсервний комбінат на рішення господарського суду Полтавської області від 05.12.2018р. (а.с.158-159).

Отже, рішення суду набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Полтавської області був виданий відповідний наказ від 14.03.2019р. № 917/1136/18 (а.с.161).

10.04.2019 стягувач звернувся до Приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича виконавчого округу міста Києва з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019р. № 917/1136/18. В заяві стягувач зазначив про відомі йому рахунки боржника, відкриті у банківських установах - АТ "Райффайзен Банк Аваль", в АТ "Укрексімбанк".

10.04.2019р. Приватним виконавцем Мілоцьким Олегом Леонідовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58865044 з примусового виконання вказаного наказу суду від 14.03.2019р. № 917/1136/18 про стягнення 264466грн. 67 коп. - основного боргу, 32573грн. 75 коп. - інфляційних, 10985грн. 31 коп. 3% річних, 4620грн. 38 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

10.04.2019р. Приватним виконавцем Мілоцьким Олегом Леонідовичем винесено постанову про арешт коштів боржника на рахунках у банківських установах - АТ "Райффайзен Банк Аваль", в АТ "Укрексімбанк" в межах суми 344680,72 грн. - суми стягнення з урахуванням осноної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

10.04.2019р. Приватним виконавцем Мілоцьким Олегом Леонідовичем винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми 344680,72 грн. - суми стягнення з урахуванням осноної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

11.04.2019р. на запит приватного виконавця надійшла відповідь від Державної фіскальної служби України про номери рахунків боржника у банках, а саме: 380805 АТ «Райффайзен Банк Аваль» 2 UAH; 322313 AT «Укрексімбанк» 6017 UAH; 322313 AT «Укрексімбанк» 6017 USD; 322313 AT «Укрексімбанк» 6017 EUR; 322313 AT «Укрексімбанк» 9738 НОМЕР_1 ; 322313 AT «Укрексімбанк» 9738 НОМЕР_2 ; 322313 AT «Укрексімбанк» 9738 EUR.

За платіжним дорученням №58865044 від 15.04.2019р. стягнуто на вимогу приватного виконавця грошові кошті боржника на суму83,60 грн., що були наявні на рахунку боржника у банку АТ «Райффайзен Банк Аваль».

12.04.2019р. приватним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо нерухомого майна ТОВ Овруцький молочноконсервний комбінат (а.с.13-25).

Скаржник у скарзі посилається на те, що виконавче провадження відкрито не за місцезнаходження боржника, у боржника відсутнє майно на території міста Києва, тому на думку скаржника у приватного виконавця не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій.

Проте, з такими висновками cкаржника суд не може погодитися з наступних мотивів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" no. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень. Поряд з цим Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон) визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 частини 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України "Про виконавче провадження" і Закон визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною 3 статті 25 Закону право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (частина 6 статті 25 Закону та абзац 2 частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Судом встановлено, що боржник оскаржує дії приватного виконавця з виконання наказу суду у цій справі від 14.03.2019 про стягнення грошових коштів, що належать відповідачу та підлягають до сплати позивачу.

Підставою оскарження боржником дій приватного виконавця Мілоцького О. Л. з виконання наказу суду від 14.03.2019 є, на думку боржника, порушення виконавцем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття ним виконавчого провадження з виконання вказаного судового рішення та вчинення ним у межах цього виконавчого провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, що приватний виконавець Мілоцький О. Л. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва. Це підтверджується витягом з Єдиного реєстру приватних виконавців України та посвідченням приватного виконавця.

Частиною 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію, як того вимагає скаржник (пункти 11, 12), у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

В частині 4 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження АТ «Райффайзен Банк Аваль» та AT «Укрексімбанк» зареєстровано у м. Києві.

У зв"язку із викладеним та враховуючи, що рахунки боржника 380805 АТ «Райффайзен Банк Аваль» 2 UAH; 322313 AT «Укрексімбанк» 6017 UAH; 322313 AT «Укрексімбанк» 6017 USD; 322313 AT «Укрексімбанк» 6017 НОМЕР_3 ; 322313 AT «Укрексімбанк» 9738 НОМЕР_1 ; 322313 AT «Укрексімбанк» 9738 НОМЕР_2 ; 322313 AT «Укрексімбанк» 9738 EUR відкриті в банківських установах, які знаходяться на території міста Києва, а подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, суд зазначає, що дії приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 10.04.2019р. про відкриття виконавчого провадження № ВП 58865044 та подальші виконавчі дії з винесення постанов від 10.04.2019р. у виконавчому провадженні № 58865044 про арешт коштів на всіх рахунках боржника та про арешт майна боржника не суперечать наведеним нормам законодавства, а тому суд відхиляє протилежні доводи скаржника.

Посилання скаржника у скарзі на відсутність коштів на рахунках у банках спростовується поданими суду доказами, а саме: платіжним дорученням №58865044 від 15.04.2019р. про стягнення на вимогу приватного виконавця грошових коштів боржника, наявних на рахунку у банку АТ «Райффайзен Банк Аваль».

При розгляді даної скарги господарським судом також врахована правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові від 10 вересня 2018р. у справі № 905/3542/15 з подібних правовідносин.

З огляду на наведене, вбачається що наявність рахунків боржника відкритих у банківських установах міста Києва та наявність коштів на цих рахунках (зокрема на рахунку в АТ "Райффайзен Банк Аваль") є підставою для прийняття виконавчих документів до виконання відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, оскаржувані дії приватного виконавця були вчинені у відповідності до діючого законодавства. Тому відсуті підстави для визнання їх неправомірними, також відсутні підстави для визнання недійсними оспорюваних постанов від 10.04.2019 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника, та про стягнення коштів з приватного виконавця, оскільки ці вимоги є похідними.

Отже, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 342, 343, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" на дії приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд (через Господарський суд Полтавської області) згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений: 12.06.2019р.

Суддя Т. М. Безрук