ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 Справа № 914/757/19

За позовом: Публічного акціонерного товариства Банк інвестицій та заощаджень, м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства Тювик, м. Сколе, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут», м. Київ

про стягнення 15 214, 94 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Шафранський Р. Г.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства Банк інвестицій та заощаджень до Приватного підприємства Тювик про стягнення 15 214, 94 грн.

Ухвалою суду від 23.04.2019 було відкрито провадження у справі № 914/757/19 за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут», розгляд справи призначено на 13.05.2019.

В судове засідання 13.05.2019 представники сторін та третьої особи не з`явилися, незважаючи на те, що були належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 13.05.2019 відкладено розгляд справи на 03.06.2019.

Представник позивача у судове засідання 03.06.2019 не з`явився, однак, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання 03.06.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення відповідачу 27.04.2019 року поштового відправлення (ухвали суду про відкриття провадження у справі).

Представник третьої особи у судове засідання 03.06.2019 з`явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 03.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Публічне акціонерне товариство Банк інвестицій та заощаджень звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства Тювик про стягнення 15 214, 94 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 04.10.2017 між сторонами у справі було укладено договір про надання банківської гарантії № 12611/17-ТГ, на підставі якого, позивач (гарант) надав банківську гарантію від 04.10.2017 № 12611/17-ТГ на користь бенефіціара - Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця», з метою забезпечення тендерної пропозиції, наданої принципалом (відповідачем), на участь у відкритих торгах, оголошених бенефіціаром, на закупівлю Технічне переоснащення тягової підстанції В. Березний (заміна трансформаторів струму та напруги 110 кВ) - за кодом CPV за ДК 021:20-3 Електромонтажні роботи, згідно Тендерної документації для учасників процедури закупівлі за ДСТУ БД 1.1-1:2013, затвердженої на засіданні тендерного комітету Філії Енергозбут ПАТ Українська залізниця протокол від 19.09.2017 № 324.

На підставі вказаного договору позивач видав Банківську гарантію в забезпечення тендерної пропозиції № 12611/17-ТГ на суму 10 755, 00 грн.

Позивач зазначає, що у зв`язку із не підписанням ПП Тювик, після визнання його переможцем торгів, договору про закупівлю, бенефіціар звернувся до гаранта із листом-вимогою щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за банківською гарантією від 04.10.2017 № 12611/17 ТГ.

На виконання умов наданої гарантії, позивач сплатив бенефіціару гарантійну суму 10 755, 00 грн, згідно меморіального ордеру від 18.01.2018 № 13542 та звернувся до відповідача із вимогами від 11.01.2018 вих. № 05-1/2-134 та від 03.04.2019 вих. 05-1/2/2002 про відшкодування сплаченої за гарантією

суми.

У зв`язку із тим, що відповідач на вимогу позивача коштів сплаченої гарантії не відшкодував, останній звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача 10 755, 00 грн фактично сплаченої суми гарантії та 4 459, 94 грн пені за прострочення виконання зобов`язання по гарантії.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів відшкодування позивачу гарантійного платежу не представив.

Третя особа АТ «Українська залізниця» в особі Філії «Енергозбут» у своїх поясненнях зазначила, що у зв`язку із неможливістю відповідача виконати умови тендерної пропозиції, у строки визначені у тендерній документації (про що відповідач повідомив Філію «Егнергозбут» листом від 15.11.2017 № 195), тендерний комітет Філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» прийняв рішення про відхилення тендерної пропозиції відповідача. В подальшому, в результаті зазначених обставин, Філія «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» звернулася до позивача, яким було видано гарантію на забезпечення тендерної пропозиції відповідача, із письмовою вимогою щодо сплати гарантійної суми. З огляду на зазначене, третя особа у справі вважає заявлений позов підставним.

Обставини справи встановлені судом.

04.10.2017 між Публічним акціонерним товариством Банк інвестицій та заощаджень (позивач, за договором гарант) та Приватним підприємством Тювик (відповідач, за договором принципал) було укладено договір про надання банківської гарантії № 12611/17-ТГ (далі договір).

За умовами п. 1.1. договору, гарант надає за заявою принципала банківську гарантію забезпечення тендерної пропозиції (надалі гарантія), а саме пропозиції на участь у відкритих торгах на закупівлю Технічне переоснащення тягової підстанції В. Березний (заміна трансформаторів струму та напруги 110 кВ) - за кодом CPV за ДК 021:20-3 Електромонтажні роботи, згідно Тендерної документації для учасників процедури закупівлі за ДСТУ БД 1.1-1:2013, затвердженої на засіданні тендерного комітету Філії Енергозбут ПАТ Українська залізниця протокол № 324 від 19 вересня 2017 р., на користь Філії Енергозбут ПАТ Українська залізниця (надалі - бенефіціар) з метою участі принципала у відкритих конкурсних торгах. Гарантія видається гарантом у вигляді Банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції № 12611/17-ТГ на суму 10 755, 00 грн, яка є невід`ємною частиною цього договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі. Гарантія видається гарантом у формі електронного документа з електронним цифровим підписом, створеного відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 1.2. договору, строк дії гарантії до 03 лютого 2018 року включно.

Відповідно до банківської гарантії від 04.10.2017 гарант зобов`язався протягом 5 банківських днів сплатити бенефіціару гарантійну суму (10 755, 00 грн), за його першою письмовою вимогою з поясненням у чому полягає порушення принципалом (ПП Тювик) зобов`язання, забезпеченого цією гарантією, за умови одночасного письмового підтвердження бенефіціаром, що принципал відмовляється виконувати свої зобов`язання, які передбачаються його тендерною пропозицією, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, яка сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 цього Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Письмова вимога бенефіціара про сплату повинна бути підписана уповноваженою особою та надіслана гаранту рекомендованим листом через банк бенефіціара, який засвідчить, що наявні підписи на даній вимозі є дійсними, мають юридичну силу та законне відношення до бенефіціара.

Пунктом 3.4.1. договору про надання банківської гарантії передбачено, що принципал зобов`язується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду), та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступними):

а) суми, фактично сплачені гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією;

б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

в) судові витрати, понесені гарантом за гарантією.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2017 Філія Енергозбут Публічного акціонерного товариства Українська залізниця надіслала на адресу ПАТ Банк інвестицій та заощаджень лист-вимогу щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за банківською гарантією від 04.10.2017 № 12611/17 - ТГ, в якому зазначено, що учасник, якого визнано переможцем торгів (ПП Тювик), не виконав зобов`язання, передбаченого його пропозицією, а саме, не підписав договір про закупівлю. У листі адресант вказав, що факт невиконання переможцем торгів зобов`язання з підписання договору підтверджується листом ПП Тювик від 15.11.2017 № 195 та протоколом розгляду відхилення тендерної пропозиції Філії Енергозбут ПАТ Укрзалізниця від 20.11.2017 № 452, копії яких були долучені до вимоги.

Зокрема, у своєму листі від 15.11.2017 № 195 відповідач зазначив, що він не має можливості виконати роботи, у строк, що передбачений договором, а саме до 31.12.2017, та просив розглянути можливість пролонгації договору на 2018 рік.

У зв`язку з цим, протоколом Філії Енергозбут ПАТ Укрзалізниця від 20.11.2017 № 452 було прийнято рішення щодо відхилення тендерної пропозиції учасника ПП Тювик на закупівлю Технічне переоснащення тягової підстанції В. Березний (заміна трансформаторів струму та напруги 110 кВ).

Позивачем 11.01.2018 було надіслано на адресу відповідача вимогу № 05-1/2-134 про відшкодування суми фактично сплаченої гарантії в розмірі 10 755, 00 грн, протягом 2 банківських днів з моменту сплати гарантом грошових сум бенефіціару. У вимозі позивач зазначив, що принципал у разі несплати вказаної суми буде нести відповідальність, передбачену п. 4.2. договору про надання банківської гарантії.

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав, вимогу бенефіціара задоволив у повному обсязі, а саме відповідно до меморіального ордеру від 18.01.2018 № 13542 сплатив третій особі гарантійну суму в розмірі 10 755, 00 грн (копія меморіального ордеру міститься в матеріалах справи).

Відповідач, в порушення умов договору про надання банківської гарантії, сплачену позивачем суму гарантії не відшкодував. У зв`язку із чим позивач, з метою досудового врегулювання спору, звернувся до відповідача із повторною вимогою від 03.04.2019 вих. 05-1/2/2002 про відшкодування фактично сплаченої за гарантією суми в розмірі 10 755, 00 грн та нарахованої позивачем на підставі договору пені в розмірі 4 459, 94 грн. Однак, відповідач повторно вимогу позивача проігнорував та суму гарантії позивачу не відшкодував, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Норми права та мотиви з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Згідно із ч. 1 ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як передбачено ст. 562 ЦК України, зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Частиною 1 ст. 569 ЦК України передбачено, що гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак представник відповідача в судові засідання не з`явився, доводів позовної заяви не спростував, доказів відшкодування позивачу гарантійного платежу не представив.

Дослідивши обставини справи та представлені докази суд встановив, що позивач, отримавши вимогу про здійснення гарантійного платежу, а також долучені до вимоги документи, а саме лист ПП Тювик про неможливість виконання договору в строк до 31.12.2017, та копію протоколу про відхилення тендерної пропозиції, в якому третя особа повідомила про непідписання договору на закупівлю, здійснив виплату бенефіціару гарантійного платежу в розмірі 10 755, 00 грн.

Суд зазначає, що оскільки відповідачем не представлено доказів того, що він оскаржував протокол про відхилення тендерної пропозиції, чи був незгідний з ним на момент здійснення виплати, то у позивача не було підстав для відмови у виплаті гарантійного платежу на обґрунтовану вимогу бенефіціара.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначені обставини, з огляду на умови ч. 1 ст. 569 ЦК України та п. 3.4.1. договору, суд вважає, що у відповідача виник обов`язок з відшкодування гаранту суми фактично сплаченої гарантії, протягом двох банківських днів з моменту її сплати, а саме, до 23.01.2018. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 10 755, 00 грн фактично сплаченої гарантії є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов`язання є зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 4.2. договору сторони встановили, що в разі порушення принципалом строків відшкодування гаранту витрат по гарантії, передбачених п. 3.4.1. даного договору, принципал сплачує гаранту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

На підставі зазначених у п. 4.2. договору умов, у зв`язку із порушенням відповідачем строків відшкодування позивачу витрат по гарантії, останній нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 4 459, 94 грн за період з 20.01.2018 по 31.03.2019.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він проведений невірно, оскільки позивачем неправильно визначено період нарахування пені. Суд звертає увагу, що за умовами п. 3.4.1. договору, відповідач зобов`язався відшкодувати гаранту суму фактично сплаченої гарантії протягом двох банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара. Тож, оскільки виплата по гарантії була здійснена позивачем 18.01.2018, то прострочення по оплаті у відповідача виникло з 23.01.2018.

Також, суд звертає увагу на вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, якою встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи зазначене, здійснивши перерахунок пені, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору суд встановив, що обґрунтованою до стягнення з відповідача, за порушення ним строків відшкодування позивачу витрат по гарантії, є сума пені в розмірі 1 791, 22 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПУ України, відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Тювик (82600, Львівська область, м. Сколе, вул. Стрийська, 35А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк інвестицій та заощаджень (04119, м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д, ) суму в розмірі 14 130, 27 грн, з яких:

- 10 755, 00 грн у відшкодування здійсненого гарантійного платежу;

- 1 791, 22 грн пені;

- 1 584, 05 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 06.06.2019.

Суддя Манюк П.Т.