ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 Справа № 917/554/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Сіроша Д.М., при секретарі судового засідання Бойченко Л.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Кременчуцької міської ради

до Фізичної особи - підприємця Галети Дмитра Миколайовича

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

без участі представників сторін.

Обставини справи: Кременчуцька міська рада звернулася в суд з позовом до фізичної особи- підприємця Галети Дмитра Миколайовича про стягнення 10890,23 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 10.04.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, судове засідання призначив на 07.05.2019 - 14:30.

Відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзив на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала суду від 10.04.2019 про відкриття провадження у справі, надіслана відповідачеві рекомендованим листом, на адресу, зазначену в позовній заяві повернулася до суду з відміткою поштового відділення: "За закінченням терміну зберігання".

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 19.12.2017 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2014 згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ліньковою І.Б., відповідач у справі набув право власності на павільйон міні-магазину по АДРЕСА_1 , загальною площею 31,6 кв.м, що знаходиться на орендній земельній ділянці площею 59 кв.м, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення: роздрібна торгівля та комерційні послуги, вид використання земельної ділянки: для експлуатації обслуговування павільйону міні-магазину, згідно з договором оренди землі від 23.03.2011, укладеного між Кременчуцькою міською радою та Зозулею О.С., зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Кременчуці Полтавської області 28.03.2014.

20.05.2014 Фізична особа - підприємець Галета Дмитро Миколайович звернувся з заявою до міського голови про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 59 кв.м. для експлуатації та обслуговування павільйону міні-магазину по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.08.2014 "Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок юридичним та фізичним особам в м. Кременчуці", відповідачу, як суб`єкту підприємницької діяльності наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 59 кв.м. для експлуатації та обслуговування павільйону міні-магазину по АДРЕСА_1

17.06.2016 Фізична особа - підприємець Галета Дмитро Миколайович звернувся з заявою до міського голови щодо передачі в оренду земельної ділянки, площею 59 кв.м. (кадастровий № НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування павільйону міні-магазину (землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг) по АДРЕСА_1.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.06.2016 "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці", відповідачу затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування павільйону міні-магазину АДРЕСА_1 та передано, за умови виконання пункту 26.2 цього рішення, в оренду строком на п`ятнадцять років земельну ділянку площею 59 кв.м. (кадастровий № НОМЕР_3) для експлуатації та обслуговування павільйону міні-магазину (землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг) по АДРЕСА_1.

Зазначеним рішенням встановлено плату за землю в розмірі 5% від грошової оцінки землі щорічно.

Пунктом 26.2 вказаного рішення зобов`язано відповідача:

- виконувати обов`язки землекористувача відповідно до статті 96 Земельного кодексу України (пункт 26.2.1);

в шестимісячний термін:

- замовити документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою;

- зареєструвати право оренди земельної ділянки в установленому законом порядку (пункт 26.2.2);

в п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки надати копію договору оренди землі з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та копію довідки до Кременчуцької міської ради Полтавської області (пункт 26.2.3);

в місячний термін після державної реєстрації права оренди земельної ділянки:

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 59 кв.м за період з 28.03.2014 - дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна до дня прийняття цього рішення;

- нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне користування земельної ділянки площею 59 кв.м у розмірі 5% від грошової оцінки землі за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки (пункт 26.2.4).

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.02.2019, відповідач є власником павільйону міні-магазину, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Так, у період з 04.04.2016 по 03.04.2019 включно відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації та обслуговування павільйону міні-магазину, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю в сумі 10890,23 грн, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно з вимогами статей 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області №1328 від 12.10.2018 "Про затвердження акта комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1" затверджено, що фізична особа-підриємець Галета Дмитро Миколайович наніс Кременчуцькій міській раді Полтавської області збитки.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву та подання суду доказів, які спростовують твердження позивача про те, що земельна ділянка, якою користується відповідач, надана йому для використання не в комерційних цілях.

Відповідно до пункту 15 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку Господарського судочинства.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Як убачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Водночас згідно з статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці.

При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондиційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майне набувалося, згодом відпала.

Згідно з статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

З огляду на викладене відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України, визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Як убачається з матеріалів справи відповідач у період з 04.04.2016 по 03.04.2019 включно не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю, у встановленому законом розмірі.

Також, необхідно зазначити, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 59 кв.м є сформованою та їй призначено кадастровий НОМЕР_3

Як убачається з матеріалів справи, листом-повідомленням від 06.08.2018 за вих. № 01-44/1703 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області направлено на адресу відповідача лист-повідомлення, яким останнього запрошували на засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення законодавства.

Також, листом-повідомленням від 15.08.2018 за № 01-44/1742 відповідача повторно викликали на засідання вищезазначеної комісії.

Актом з визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства від 04.09.2018 комісія по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, що діє на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23.06.2016 за № 544 встановила, що термін використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів на землю з 01.09.2015 по 01.09.2018, також, встановлено розмір збитків, завданих територіальній громаді м. Кременчука у розмірі 10558, 56 грн.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 12.10.2018 за № 1328 "Про затвердження акта комісії з визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1", затверджено зазначений акт.

Листом 18.10.2018 за вих. № 01-50/2221 відповідачу запропоновано добровільно відшкодувати Кременчуцькій міській раді Полтавської області, визначені збитки за використання земельної ділянки з порушенням норм земельного законодавства, проте вказані збитки останнім не відшкодовані.

04.12.2018 листом за № 01-50/2590 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області повідомлено відповідача про те, що йому необхідно звернутися до Центру надання адміністративних послуг у м. Кременчуці з метою внесення відповідних змін до вказаного рішення міськради та оформлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідач у вказаний період не вчинив жодних дій, спрямованих на укладення договору оренди з Кременчуцькою міською радою Полтавської області.

Зважаючи на те, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.01.2019 у справі № 916/2927/17).

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 10890,23 грн за період з 04.04.2016 по 03.04.2019 включно підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Галети Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) - 10890,23 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 1921,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 11.06.2019.

Суддя Д.М. Сірош