ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2019 р. Справа№ 910/15130/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

без виклику представників сторін,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 (повний текст складено 26.01.2019)

у справі №910/15130/18 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов'язання повернути кошти у розмірі 55 000,00 грн,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст.269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач), в якому просить суд зобов'язати відповідача повернути кошти у розмірі 55 000,00 грн, списані Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в рахунок погашення неправомірно нарахованих штрафів за не очищення вагонів.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 позов Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" задоволено частково. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" повернути Акціонерному товариству "ДТЕК Західенерго" кошти в сумі 55 000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

12.04.2019 Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 у справі № 910/15130/18 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця"; призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Апеляційна скарга вмотивована тим, що, на думку скаржника, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що очистка вагонів від залишків вантажу є обов'язком, а не правом відповідача і тому штрафні санкції за не очищення вагонів, які передбачені як Статутом залізниць України так і договором про надання послуг №00077/ЦТЛ-2018 від 16.02.2018, застосовують за сам факт не очистки вагонів.

Окрім цього, апелянт зазначає про обставини справи, які були помилково визнані судом достовірними. Зокрема, скаржник зазначає про те, що наявні в матеріалах справи копії пам'яток про забирання вагонів форми ГУ-45 №430, №431, №439, №441, №444, №499, №510, №519, №520 складені на ст. Бурштин та підписані між позивачем та апелянтом про те, що вагони були прийняті представниками апелянта від позивача у належному стані, без будь-яких зауважень, є помилковим. Оскільки, вищезазначені пам'ятки ГУ-45, є недостовірним доказом саме факту не очищення вагону, оскільки вказаний бланк відображає тільки приймально-передавальні операції. А достовірним доказом, який засвідчує факт не очистки вагону від залишків вантажу згідно ст.129 Статуту залізниць України є акт загальної форми. При цьому, нормативно-правова база не встановлює заборон щодо оформлення актів загальної форми на інших станціях, аніж на станції, де вагон звільнено з-під вивантаження.

Окремо, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив докази, наявні в матеріалах справи. Зокрема, апелянтом разом з позовом було подані оригінали накопичувальних карток, які містяться на станції Бурштин і які відрізняються від актів поданих позивачем, як доказ в обґрунтування своїх позовних вимог. Різниця полягає у тому, що накопичувальні картки (долучені апелянтом під час розгляду справи судом першої інстанції), не містять зауважень та написів від представника позивача, оскільки він не з'явився для їх підписання, про що був складений відповідний акт ГУ-45.

Таким чином, апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу у даній справі, скасувати рішення місцевого господарського суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апелянта, в частині того, що акти загальної форми не є та не можуть бути підставою для матеріальної відповідальності позивача, а саме нарахування апелянтом штрафу за не очищення вагонів.

Також, позивач зазначив, що в пам'ятці ф. ГУ-45 є колонка з примітками, в якій апелянт мав можливість надати свої зауваження, але цього не зробив. При цьому акти загальної форми в момент прийняття вагонів від позивача апелянтом не складались, отже фактично, спірні вагони були прийняті як такі, які є очищеними та придатними в комерційному відношенні, оскільки спірні вагони на під'їзну колії позивача на доочищення не повертались, як це передбачено статтею 35 Статуту залізниць України.

Окрім цього, позивач не погоджується з доводами апелянта в частині достовірності доказів, а саме накопичувальних карток, які були подані позивачем разом із позовною заявою. Позивач зазначає, що подані апелянтом оригінали накопичувальних карток не можуть бути визнані достовірними та допустимими доказами, оскільки, на думку позивача, вони були надруковані та підписані апелянтом повторно.

Таким чином, позивач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, і залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

16.02.2018 між Акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" (замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) був укладений договір про надання послуг №00077/ЦТЛ-2018 (надалі - договір), предметом якого у відповідності до п.1.1 є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється в національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у п. 14.2 Розділу 14 договору.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати:

- вартості послуг за перевезення, зазначеної в накладній;

- додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг);

- додаткових послуг за вільними тарифами;

- плати за користування вагонами за межами України, наведеній у зведеній відомості, що формується на підставі інформаційних повідомлень;

- штрафів та пені на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами).

Згідно пункту 5.7 договору у разі не очищення вагонів перевізника від залишків вантажу, елементів кріплення та сміття після вивантаження замовник сплачує штраф у розмірі 1 500,00 грн за вагон.

Як вказує позивач, що не заперечується відповідачем, у період з 18.03.2018 по 01.04.2018 Акціонерному товариству "ДТЕК Західенерго" на станцію призначення Бурштин надійшли наступні вагони: №№ 67192765, 65282774, 67854109, 66173956, 62996251, 67857318, 66935743, 67357715, 63269575, 60672946, 67706606, 66374901, 66136888, 67602102, 67154468, 65705436, 66819921, 67879809, 62539747, 65292450, 67655878, 66940131, 65726234, 66243379, 67856021, 62094677, 66206665, 65705576, 60401678, 60676616, 67386086, 65732760, 66039207, 60501335, 67653907, 67700583, 65339012 з вугіллям під вивантаження вантажу (на станції "Вуглерозвантажувальна"), після вивантаження яких 18.03.2018 відправлялись в порожньому стані на станції наступного навантаження.

Після вивантаження вагонів №№ 67192765, 65282774 останні прибули на станцію Скалат, де за наслідками їх комерційного огляду представниками відповідача було виявлено, що дані вагони є не очищеними від вугілля, за наслідками чого було складено акт загальної форми №414 від 18.03.2018.

Після вивантаження наступних вагонів: №№ 67854109, 66173956, 62996257, 67857318, 66935743, 67357715, 63269575, 60672946, 67706606, 66374901, 66136888, 67602102, 67154468, 65705436, 66819921, 67879809, 62539747, 65292450, 67655878, 66940131, 65726234, 66243379, 67856021, 62094677, 66206665, 65705576, 60401676, 60676616, 67386086, 65732760, 66039207, 60501335, 67653907, 67700583, 65339012 останні прибули на станцію Нігин, де за наслідками їх комерційного огляду представниками відповідача було виявлено, що дані вагони є не очищеними від вугілля, за наслідками чого було складено акти загальної форми №133 від 20.03.2018, №134 від 20.03.2018, №141 від 20.03.2018, №161 від 29.03.2018, №167 від 01.04.2018.

Як правомірно з'ясовано судом першої інстанції, у зв'язку з встановленням фактів не очищення вагонів Акціонерному товариству "ДТЕК Західенерго" було нараховано та стягнуто штраф у загальному розмірі 55 500,00 грн та відображено дані відомості в особовому рахунку використання замовником коштів.

При цьому, за наслідками нарахування штрафів були сформовані відповідні накопичувальні картки, в яких представником позивача було зазначено, що позивач заперечує проти нарахування відповідних штрафів з огляду на те, що вказані вагони були прийняті працівниками станції Бурштин до перевезення без зауважень, про що свідчать оформлені пам'ятки на забирання вагонів.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525-527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як правомірно зазначено судом першої інстанції з посиланням на ст. 908 Цивільного кодексу України та ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про залізничний транспорт" розрахунки відправників та одержувачів вантажу з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойку здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Відповідно до ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами.

Місцевим господарським судом правомірно зазначено, що спір у даній справі виник у зв'язку з твердженнями позивача про неправомірність нарахування відповідачем та стягнення штрафних санкцій у загальному розмірі 55 500,00 грн за не очищення вагонів, у зв'язку з чим Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" просило суд повернути кошти у розмірі 55 000,00 грн шляхом їх перерахування на особовий рахунок позивача.

Так, згідно зі ст. 35 Статуту залізниць України одержувач або організація, яка здійснює вивантаження, зобов'язана: повністю вивантажити (злити) вантаж із вагона (цистерни) і контейнера; повністю прибрати з вагона (контейнера) скріплюючий дріт, дротові закрутки з люків і штурвалів, стояки, бруски та інші елементи кріплення вантажів, крім інвентарних засобів кріплення, які підлягають поверненню; прибрати також папір, картон, фанеру, листовий метал, дошки та інші засоби упаковки і збереження вантажів. У разі неповного розвантаження вагони залишаються в одержувача з внесенням ним платежів за період користування вагонами; очистити зовнішню поверхню кузова вагона (контейнера) від залишків, які її забруднюють, захисної плівки, наклейок, бірок і написів, а всередині вагонів (контейнерів) - від залишків вантажу, емульсій, профілактичних засобів проти змерзання. Залізниця має право не приймати не очищені після вивантаження (злиття) вагони і контейнери. Вантажна операція вважається незакінченою до повного очищення вагонів (контейнерів), а з одержувача стягується плата за користування вагонами (контейнерами) за весь час їх затримки під очищенням.

Згідно з п. 26 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, у разі здавання одержувачем, портом після вивантаження неочищеного рухомого складу або контейнерів одержувач, порт сплачують залізниці штраф у розмірі, передбаченому статтею 123 Статуту залізниць України, а саме - у розмірі 50 відсотків добової плати за користування вагонами і контейнерами.

Як вбачається з матеріалів справи, після вивантаження позивачем вказаних вагонів на станції призначення (Бурштин Львівської залізниці) та у подальшому після прибуття цих вагонів на станції: Нігин та Скалат, вони були оглянуті представниками вказаних станцій, за результатами чого у були складені наступні акти загальної форми: №414 від 18.03.2018, №133 від 20.03.2018, №134 від 20.03.2018, №141 від 20.03.2018, №161 від 29.03.2018, №167 від 01.04.2018, у яких зазначено про виявлення залишків раніше перевезеного вантажу (вугілля). Вказані акти у подальшому були направлені на станцію призначення - Бурштин.

На станції Бурштин за наслідками одержання вказаних актів було складено наступні накопичувальні картки: №18040139 від 18.04.2018, у якій позивачу був визначений штраф, нарахований за неочищення вагонів згідно акту загальної форми №134 від 20.03.2018, у загальній сумі 10 500,00 грн.; №19040143 від 20.04.2018, у якій позивачу був визначений штраф, нарахований за неочищення вагонів згідно актів загальної форми №414 від 18.03.2018 №161 від 29.03.2018, у загальній сумі 7 500,00 грн.; №20040146 від 20.04.2018, у якій позивачу був визначений штраф, нарахований за неочищення вагонів згідно акту загальної форми №141 від 20.03.2018, у загальній сумі 6 000,00 грн.; №23040151 від 23.04.2018, у якій позивачу був визначений штраф, нарахований за неочищення вагонів згідно акту загальної форми №167 від 01.04.2018, у загальній сумі 9 000,00 грн.; №24040153 від 24.04.2018, у якій позивачу був визначений штраф, нарахований за неочищення вагонів згідно акту загальної форми №167 від 01.04.2018, у загальній сумі 9 000,00 грн.; №26040156 від 26.04.2018, у якій позивачу був визначений штраф, нарахований за неочищення вагонів згідно акту загальної форми №№133 від 20.03.2018, у загальній сумі 13 500,00 грн.

На підставі зазначених накопичувальних карток відповідач списав з особового рахунку Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" суму нарахованих штрафів у загальному розмірі 55 500,00 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з неправомірністю нарахування та списання такого штрафу відповідачем, що обґрунтовується наступним.

Так, суд апеляційної інстанції враховує доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що акти загальної форми №414 від 18.03.2018, №133 від 20.03.2018, №134 від 20.03.2018, №141 від 20.03.2018, №161 від 29.03.2018, №167 від 01.04.2018, у яких зазначено про виявлення залишків раніше перевезеного вантажу (вугілля), були складені в односторонньому порядку.

Більше того, не погоджуючись з накладеним штрафом, АТ "ДТЕК Західенерго" звернулося до відповідача із претензіями вих. №119/1404 від 11.07.2018 та вих. №119/1791 від 12.09.2018, у яких просив здійснити перевірку правомірності застосування штрафу, здійснити його коригування та відобразити відкореговану інформацію на особовому рахунку позивача протягом 45 днів з моменту отримання даної претензії.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що з урахуванням положень ст. 35 Статуту залізниць України, що вантажна операція вважається незакінченою до повного очищення вагонів (контейнерів), а з одержувача стягується плата за користування вагонами (контейнерами) за весь час їх затримки під очищенням. Вантажоодержувач вносить залізниці установлену відповідно до статті 119 цього Статуту плату за час знаходження цистерн і бункерних напіввагонів на промивально-пропарювальній станції залізниці під очищенням від залишків продуктів. При цьому, вантажоодержувач відшкодовує також витрати залізниць, пов'язані з очищенням порожніх вагонів у пунктах їх наступного навантаження.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ПАТ "Українська залізниця" витрат, пов'язаних з очищенням порожніх вагонів у пунктах їх наступного навантаження. Крім того, як зазначалось самим відповідачем, ПАТ "Українська залізниця" не здійснювало очищення відповідних вагонів, а лише зафіксувало факти не очищення, що і стало підставою для нарахування Акціонерному товариству "ДТЕК Західенерго" штрафних санкцій.

Водночас, як наступним користувачем спірних вагонів після складання відповідних актів загальної форми було Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго".

Тобто, жодних прав (інтересів) наступного користувача у поданні відповідачем вагонів в очищеному стані порушено не було, а відтак відсутні підстави вважати, що до ПАТ "Українська залізниця" надходили скарги (претензії) щодо стану поданих вагонів. Вказана обставина є окремою підставою для відмови в позові.

І в цій частині суд апеляційної інстанції не приймає доводи апелянта, що підставою нарахування штрафу є сам факт не очищення вагонів, оскільки саме в ст. 35 Статуту залізниць України нарахування таких штрафів є наслідком понесених залізницею додаткових витрат на їх очищення. А тому доводи апелянта в цій частині не є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про неправомірність списання ПАТ "Українська залізниця" з рахунку позивача штрафу за не очищення вагонів на загальну суму 55 500,00 грн, та за результатами розгляду апеляційної скарги дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 у справі № 910/15130/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 у справі № 910/15130/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, у зв'язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

4. Матеріали справи № 910/15130/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко