ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи для судового розгляду по суті

"03" червня 2019 р. Cправа №902/11/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі.", м.Жмеринка Жмеринського району Вінницької області

про стягнення 21024,77 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом

за участю представників сторін:

позивача: Гончаренко І.В., діє на підставі довіреності;

відповідача: Бардіни О.О., діє на підставі ордера.

Прокурор в судове засідання не з`явився

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 03.01.2019 надійшов позов Чернігівської місцевої прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі." на користь держави плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 21024,77 грн, що еквівалентно на час проведення розрахунків сумі 653,80 євро.

За вказаним позовом ухвалою суду від 08.01.2019 відкрито провадження у справі №902/11/19 для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання.

26.02.2019 судом постановлено перейти до розгляду справи №902/11/19 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

За наслідками судового слухання, 21.05.2019, судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 03.06.2019.

На визначену судом дату (03.06.2019) з`явились представники обох сторін. Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується підписом останнього в розписці суду (а.с.97, т.2).

03.06.2019 на адресу суду надійшов лист відповідача, в якому наведені додаткові доводи до клопотання про зупинення провадження у справі. Так, останній зазначає, що на даний час в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувають дві справи (№640/8841/19 та №826/3889/18), результати розгляду яких можуть вплинути на вирішення господарської справи (№902/11/19). На думку заявника, предметом спору в адміністративних справах є вирішення питання стосовно правомірності проведення Укртрансбезпекою зважування під час габаритно-вагового контролю по причині відсутності методики проведення відповідних зважуван, в зв`язку з чим до їх вирішення не може бути розглянута дана справа (предметом якої є стягнення плати за проїзд, нарахованої саме в результаті зважування під час габаритно-вагового контролю).

Суд зазначає, що 26.02.2019 на адресу суду надійшло клопотання відповідача (вх. №02.1-34/1726/19 від 26.02.2019) про зупинення провадження у даній справі до вирішення Окружним адміністративним судом м.Києва справ: №826/3889/18, №8236/5176/17 та №826/5803/17. Подана заява мотивована тим, що у разі задоволення адміністративних позовів ТОВ "Вантаж Бі.Ем.Джі." до Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних підрозділів, докази, на яких ґрунтується позов у даній справі (№902/11/19), будуть неналежними, недопустимими, недостовірними та недостатніми в значенні статей 76-79 ГПК України. В додаток до вказаного клопотання представником відповідача долучено копії ухвал про відкриття провадження у вказаних справах.

Вирішення питання щодо вказаного клопотання судом було відкладено, у зв`язку із тим, що подані заявником докази в обґрунтування його доводів були недостатніми для вирішення питання щодо наявності чи відсутності об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення адміністративних справ.

Враховуючи, що станом на 03.06.2019 представником відповідача усунуті обставини, які зумовлювали неможливість розгляду поданого клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Виходячи із викладеного, під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти наявність обставин, які не можуть бути встановлені в ході розгляду даної справи та можуть бути встановленні в ході іншої справи, що в свою чергу позбавляє суд можливості надати всебічну та об`єктивну оцінку обставинам (фактам), які є предметом судового розгляду.

Так, представник відповідача зазначає про можливість встановлення обставин, під час розгляду адміністративної справи №826/3889/18, які матимуть значення для вирішення даної справи (902/11/19).

Судом досліджено позовну заяву ТОВ "Вантаж Бі.Ем.Джі." №561-4 від 06.03.2018 (а.с.223-227, т.2), на підставі якої відкрито провадження в адміністративній справі №826/3889/18. У вказаній позовній заяві останнім заявлено наступні вимоги:

1. Визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті, що полягають у здійсненні державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності відносно суб`єкта господарювання ТОВ "Вантаж Бі.Ем.Джі.".

2. Зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті та її територіальні підрозділи утриматись від дій, що полягають у здійсненні державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності ТОВ "Вантаж Бі.Ем.Джі.", до закінчення строку мораторію.

3. Зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті та її територіальні підрозділи до закінчення строку мораторію утриматись від дій, що полягають у винесені постанови про застосування до ТОВ "Вантаж Бі.Ем.Джі." адміністративно-господарських штрафів та звернення їх до примусового стягнення.

І змісту п.п. 2, 3 вказаних вимог слідує, що вони направлені на настання правових наслідків у майбутньому, які не пов`язані з позовними вимогами у даній справі. При цьому, вирішення спору відносно першої вимоги у справі №826/3889/18 не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин при розгляді справи №902/11/19, оскільки в даному випадку предметом судового дослідження є обставини щодо дотримання відповідачем положень ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також обґрунтованість розміру заявленої до стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Тоді як, у справі №826/3889/18 предметом судового дослідження є питання дотримання Державною службою України з безпеки на транспорті положень Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Щодо адміністративної справи №640/8841/19 про визнання дій Укртрансбезпеки з проведення зважування транспортних засобів протиправними та зобов`язання утриматися від дій, суд зазначає, що станом на момент розгляду справи №902/11/19 провадження у вказаній справі не відкрито. Натомість, наявна ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2019 по справі №640/8841/19 про залишення позовної заяви без руху. При цьому, відповідач зазначає, що обставина, яка зумовила прийняття вказаного процесуального документа, а саме несплата судового збору, буде усунута в належному порядку, що матиме наслідком відкриття провадження у справі.

Водночас суд зазначає, що станом на момент проведення підготовчого судового засідання (03.06.2019) відповідачем не надано доказів усунення визначених ухвалою адміністративного суду від 23.05.2019 недоліків. Таким чином, твердження відповідача про відкриття провадження у справі №640/8841/19 ґрунтуються на припущеннях, що не узгоджується із змістом ст.73 ГПК України.

При цьому, суд враховує, що в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №826/5176/17 надано оцінку обставині щодо наявності у Державної служби України з безпеки на транспорті повноважень на здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, розгляд вказаних відповідачем адміністративних справ не є перешкодою для перевірки суттєвих обставин, які можуть бути встановлені судом у даній справі, а конкретні обставини даної справи надають можливість розглянути даний спір без очікування рішення по справі №826/3889/18 та №640/8841/19 (у разі відкриття провадження у справі).

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Під час підготовчого судового засідання (03.06.2019) судом розглянуто клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду (вх. № 02.1-34/4671/19 від 03.06.2019). Вказане клопотання, поміж іншого, обґрунтовано відсутністю у прокурора підстав для його звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Державної служби з безпеки на транспорті. Оскільки, прокурор в позовній заяві не навів жодної причини, яка б перешкоджала захисту інтересів держави належним суб`єктом.

Під час судового засідання (03.06.2019) представник відповідача підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити. Натомість представник позивача проти вказаного клопотання заперечив, зазначаючи про неможливість самостійного звернення до суду з даним позовом, у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору за його розгляд.

Вирішуючи подане клопотання суд враховує наступне.

За змістом частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Так, відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Так, відповідно до ч.1, абз.1 ч.3 та абз.1 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

Так, в даній справі, прокурором обґрунтовуючи порушення інтересів держави, що зумовило звернення з даним позовом до суду зазначено, що несплата відповідачем коштів за проїзд автомобільним дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, призводить до ненадходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та відповідно, до зменшення коштів на фінансування розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування, що суттєво порушує економічні інтереси держави, виникає необхідність захисту інтересів держави.

Аналіз положень частин 3-5 статті 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1)якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

При цьому, як зазначено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 26 лютого 2019 року у справі №905/803/18, перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Так, в даній справі прокурор обґрунтовуючи підстави звернення за даним позовом до суду в інтересах позивача зазначає, що Державною службою України з безпеки на транспорті за наявності підстав, жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України не вжито, що підтверджується листом управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 21.06.2018 № 1069/40-18.

Судом досліджено зміст вказаного листа №1069/40-18 від 21.06.2018 та встановлено, що управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області звернулося до Прокурора Чернігівської області з проханням розглянути можливість представництва інтересів держави в особі Укртрансбезпеки в суді з питання стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування. Обґрунтовуючи вказане звернення останній зазначає, про відсутність у нього адміністративної процесуальної дієздатності для подання даного позову, про що зазначено в відповідних ухвалах адміністративних судів про повернення позовної заяви без розгляду (а.с. 19-21).

Вирішуючи питання щодо наявності у позивача процесуальної правоздатності суд погоджується з позицією представника відповідача, викладеною в клопотанні про залишення позову без розгляду, щодо наявності у Укртрансбезпеки підстав на стягнення плати за проїзд, великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування, що зумовлено внесенням змін постановою Кабінету Міністрів України № 320 від 25.04.2018 до підпункту 27 п.5 Положення №103, якими після слова нарахування доповнено словами: "вживає заходів щодо стягнення", які набрали чинності 03.05.2018.

Водночас, судом встановлено, що до моменту звернення Прокурора з даним позовом до Господарського суду Вінницької області, а також після подання Прокурором позову, Державна служба України з безпеки на транспорті, в особі якої звернувся Прокурор - Позивач, не звертався до суду з позовом про стягнення з Відповідача на користь держави плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні периметри, яких перевищують нормативні. Окрім того, останнім не вживалися заходи направлені на врегулювання, будь-яким іншим чином, питання щодо стимулювання відповідача до виплати нарахованої плати.

Таким чином, дії позивача свідчать саме про пасивність поведінки останнього, який, розуміючи порушення інтересів Держави та маючи відповідні повноваження для їх захисту, за відповідним захистом не звертався.

Також, варто зазначити, що прокурор у цій справі звернувся до суду за захистом інтересів держави Україна, а не конкретного органу державної влади, яким є Позивач. При цьому, суд зауважує, що в судовому засіданні, 03.06.2019, представником позивача надано пояснення про неможливість самостійного належного захисту майнових інтересів держави, обґрунтовуючи це відсутністю відповідного фінансування на сплату судового збору для звернення до суду з даним позовом.

Додатково суд враховує, що в матеріалах справи містяться докази дотримання Прокурором частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідного органу державної влади про звернення з даним позовом до суду. Зокрема Прокурор повідомив про це Позивача листом від 27.12.2018 року №11504 вих18 (а. с. 71).

З огляду на все вищевказане суд приходить до висновку, що Прокурор довів належними та допустимими доказами неможливість реалізації захисту інтересів держави самим Позивачем, яке зумовлене об`єктивною причиною, а саме не здійснення захисту інтересів держави уповноваженим органом.

Вирішуючи питання щодо постановляння ухвали за результатами судового засідання, 03.06.2018, суд враховує наступне.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.2 ст.177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п.3 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд має право постановити ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У зв`язку з виконанням завдань підготовчого провадження, а також враховуючи закінчення строку, визначеного положеннями п. 3 ст.177 ГПК України для проведення підготовчого провадження, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті для вирішення спору за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.2 ст.185, ст.ст. 74, 120, 185, 232, 234, 235 ГПК України

У Х В А Л И В :

1. Закрити підготовче провадження у справі №902/11/19.

2. Призначити справу №902/11/19 для судового розгляду по суті.

3. Повідомити учасникам справи, що розгляд справи №902/11/19 по суті відбудеться 25 червня 2019 р. о 10:00 в приміщенні Господарського суду Вінницької області (м. Вінниця, вул.Пирогова, 29), в залі №303.

4. Повідомити учасникам справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою .

5. Ухвала суду від 03.06.2019 у справі №902/11/19 набрала законної сили негайно після її оголошення.

6. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

7. Ухвалу надіслати рекомендованими листами згідно переліку з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - прокурору (вул.Шевченка, 1, м.Чернігів, 14000);

3 - позивачу (пр.Перемоги, буд.14, м.Київ, 03135);

4 - відповідачу (вул.Соборна, буд.1, приміщення 3, м.Жмеринка, Віницька область, 23100)