ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Справа № 924/1127/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Здоренко В.В.

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області, ухвалене 19.03.2019р., повне рішення складено 21.03.2019р., у справі № 924/1127/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг України", м. Київ

до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив", м. Хмельницький

про стягнення 51 587,09 грн.

В грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Перший національний аграрний кооператив» про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 00011755 від 04.12.15 року в розмірі 51 587, 09 грн., з яких: 46 391, 89 грн. плата за користування об`єктом лізингу, 1 297, 87 грн. 3% річних, 3 897, 33 грн. інфляційні.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує, що на виконання укладеного між сторонами договору лізингу, він передав відповідачу об`єкт лізингу. Відповідач зобов`язаний оплачувати лізингові платежі згідно установленого договором графіку. Однак, відповідач, за період з грудня 2016 року по серпень 2017 року допустив заборгованість по лізингових платежах. В зв`язку з цим 16.08.17 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про відмову від договору. В подальшому, 09.02.18 року через механізм виконавчого напису нотаріуса, об`єкт лізингу повернуто позивачу.

Відтак, позивачем на підставі п.6.18 Контракту нараховано плату за фактичне користування об`єктом лізингу в період з вересня 2017 року по лютий 2018 року на загальну суму 51 587, 09 грн., яку заявлено до стягнення разом з нарахованими інфляційними та 3 % річних /а.с. 2-8/.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019 року у справі № 924/1127/18, у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Перший національний аграрний кооператив» про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання Договору № 00011755 від 04.12.15 року в розмірі 51 587,09 грн., з яких: 46 391,89 грн. плата за користування об`єктом лізингу, 1 297,87 грн. 3% річних, 3 897,33 грн. інфляційні, - відмовлено /а.с. 141-144/.

Позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019 року у справі № 924/1127/18 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- у відповідності до вимог законодавства, внаслідок власного волевиявлення, сторони погодили умови Договору, які є чинними і не скасовані, однак внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з повернення об`єкту лізингу, позивач має право на отримання плати за весь час користування об`єктом лізингу відповідачем, що фактично є способом захисту майнових прав власника;

- зі змісту положення п. 12.9 Договору, вбачається, що воно є самостійним і саме на підставі вказаного пункту Договору, позивач має право виставити рахунок на відшкодування упущеної вигоди, а в заявлених у позові вимогах, відсутня вимога про стягнення з відповідача суми збитків, як упущеної вимоги в порядку п.12.9 і відповідно дане положення Договору не може окремо застосовуватись, як обов`язок на вчинення дій позивача з реалізації об`єкта лізингу, вартість якого не виплачена відповідачем;

- п.6.18 Договору сторони погодили, що у випадку розірвання Договору/відмови від Договору за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до п.12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу. Згідно з п. 12.3 Договору, встановлено чинність зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань і зважаючи на те, що об`єкт лізингу був повернутий пізніше ніж визначено у Договорі, слід дійти висновку, що зобов`язання із повернення припинились в день такого повернення, а зобов`язання із оплати припиняються в день виконання грошових зобов`язань. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню плата за фактичне користування об`єктом лізингу.

Таким чином, на думку скаржника, оскаржуване рішення місцевого господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 року прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповноти та неправильності встановлення обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також за неправильного і неповного дослідження доказів та їх оцінки, а тому підлягає до скасування /а.с. 159-165/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» на рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019 року у справі № 924/1127/18, розгляд справи призначено на 05.06.2019 року об 11:00 год. /а.с. 154/.

10.05.2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Порше Лізинг України» надійшло клопотання (вх.№ 17324/19 від 10.05.2019 року) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема в Голосіївському районному суді м. Києва /а.с. 175-176/.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 28.05.2019 року № 01-04/335 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії по справі № 924/1127/18 - Дужича С.П. у період з 27.05.2019 року по 07.06.2019 року та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі № 924/1127/18 /а.с. 184/.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 року визначено для розгляду справи колегію суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. /а.с. 185/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 року у справі № 924/1127/18, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» на рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019 року у справі № 924/1127/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. /а.с. 186/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 року клопотання ТОВ «Порше Лізинг Україна» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 924/1127/18 задоволено, забезпечення проведення відеоконференції доручено Голосіївському районному суду м. Києва /а.с. 187-188/.

21.05.2019 року Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Перший національний аграрний кооператив» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 18918/19 від 21.05.2019 року), в якому відповідач заперечує проти апеляційної скарги та просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін /а.с. 190-191/.

03.06.2019 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Перший національний аграрний кооператив» надійшло клопотання (вх.№ 20514/19 від 03.06.2019 року) про проведення всіх судових засідань у режимі відеоконференції із Голосіївським районним судом м. Києва.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року у справі № 924/1127/18, клопотання Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Перший національний аграрний кооператив» (вх.№ 20514/19 від 03.06.2019 року) про проведення всіх судових засідань у режимі відеоконференції із Голосіївським районним судом м. Києва - залишено без розгляду.

В судовому засіданні 05.06.2019 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати, а позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином /а.с. 158/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 18.04.2019 року явка представників сторін в судове засідання 05.06.2019 року обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.12.2015 року між лізингодавцем ТОВ «Порше Лізинг Україна» (позивач), лізингоодержувачем сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Перший національний аграрний кооператив» (відповідач) та ТОВ «Стар Кар», укладено Договір фінансового лізингу № 00011755, яким визначено, що: об`єктом лізингу є транспортний засіб типу VW LNF Crafter GP 35 LR HD RELOAD, 2015 року виробництва, двигун CKU 067871; вартість об`єкту лізингу - 778 963 грн.; авансовий платіж - 233 688, 90 грн.; процентна ставка - 24,9; кількість лізингових платежів - 60; строк лізингу (місяців) 60; лізинговий платіж - 17 603, 87 грн. /а.с. 26/.

Додатками до договору є графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) /а.с. 27-32/ та загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (Загальні умови) /а.с. 33-44/.

Згідно з п.3.2 Загальних умов позивач придбаває об`єкт лізингу (отримує право власності на об`єкт лізингу) та передає лізингоодержувачу об`єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосованого українського законодавства та цього контракту. Після завершення строку дії цього контракту та здійснення останнього лізингового платежу, інших платежів за цим контрактом і виконання всіх зобов`язань лізингоодержувачем, право власності на об`єкт лізингу перейде до лізингоодержувача (п.4.2 Договору).

За п.6.1 Загальних умов, для експлуатації об`єкта лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь позивача лізингові платежі відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, що являє собою невід`ємну частину цього контракту та інших положень контракту. Кожен лізинговий платіж включає:

- частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об`єкту лізингу);

- проценти (винагорода позивачу за отримання та використання лізингоодержувачем об`єкту лізингу);

- комісії;

- покриття витрат, пов`язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачений цим контрактом, та інші витрати передбачені або прямо пов`язані з контрактом.

Сторони погоджуються, що у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативою позивача відповідно до п. 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.

Якщо лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 лізингового платежу, при цьому, якщо прострочення лізингового платежу триває більш ніж 30 днів, позивач має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об`єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса (п. 8.3.2 Загальних умов).

Строк лізингу за цим контрактом визначається у договорі про фінансовий лізинг та графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) (п. 12.1.). Строк лізингу починається з дати підписання акту прийому-передачі лізингоодержувачем об`єкта лізингу (п. 12.2. Загальних умов).

День, що вважається датою розірвання / відмови від контракту, визначається позивачем у відповідному повідомленні. Позивач надсилає відповідачу письмове повідомлення про розірвання / відмову від контракту за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача. У випадку неотримання лізингоодержувачем повідомлення/вимоги з будь - яких причин, лізингоодержувач вважається належним чином повідомленим на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою ДП «Укрпошта» про прийняття повідомлення для відправки (п.12.7 Загальних умов).

Позивач має право в односторонньому порядку розірвати цей контракт / відмовитися від контракту та право на повернення об`єкту лізингу у випадку коли лізингоодержувач не сплатив 1 наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 календарних днів (п.12.6.1 Загальних умов).

Відповідно з п.12.9 Загальних умов, у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п.12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено п.4.2., а також якщо позивач вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження позивача, якщо інша адреса не вказана позивачем, впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує позивачу будь яку різницю між вартістю об`єкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що була фактично отримана позивачем в результаті продажу об`єкта лізингу або, якщо об`єкт лізингу залишився у власності позивача, ринковою вартістю об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою позивача та має бути відшкодована лізингодавцю лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов`язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання лізингоодержувачем, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контракту.

Якщо, сума грошових коштів, що була фактично отримана позивачем внаслідок продажу об`єкта лізингу (або у разі якщо об`єкт лізингу залишається у власності позивача - ринкова вартість об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) дорівнює або перевищує лізингові платежі, що залишилися нездійсненими відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а також інші платежі, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту, цей п. 12.9 не застосовується.

Пунктом 13.1 Загальних умов визначено, що якщо лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об`єкта лізингу, позивач має право вилучити (повернути) об`єкт лізингу без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку, у тому числі в примусовому порядку, відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п.13.6 Загальних умов).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Згідно з актом прийому-передачі від 18.12.15 року (підписаний та скріплений печатками ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Інтер Авто Центр»), ТОВ «Інтер Авто Центр» передало позивачу автомобіль VW Crafter, 2015 року випуску, а позивач прийняв вказаний автомобіль /а.с. 45/.

Згідно з рахунком, виставленим ТОВ «Інтер Авто Центр» позивачу, вартість автомобіля - 778 963 грн. Також додано свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля за ТОВ «Порше Лізинг Україна» на праві власності /а.с. 46-47/.

Згідно з рахунками-фактурами від 01.11.17 року на суму 16 256, 61 грн., від 01.12.17 року на суму 16 256,61 грн., від 03.01.18 року на суму 16 054,70 грн., останні виставлені позивачем відповідачу за відшкодування частини вартості об`єкта лізингу, процентів та комісії /а.с. 48-50/.

21.08.2017 року ТОВ «Порше лізинг Україна» надіслано СОК «Перший національний аграрний кооператив» вимогу вих.№ 00011755 від 16.08.2017р. про сплату заборгованості за Договором, повідомлення про відмову від Договору № 00011755 від 04.12.15 року та повернення об`єкту лізингу протягом десяти робочих днів, яку останнім отримано 28.08.2017 року згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с 51-54/.

21.12.2017 року ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований реєстрі за № 872, яким запропоновано зобов`язати повернути: від Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Перший Національний аграрний кооператив» на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» об`єкт фінансового лізингу т/з марка «Volkswagen, модель Crafter 35, номер шасі НОМЕР_1 1ZZZ2EZF6030321, рік випуску 2015, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був переданий у користування на підставі Договору про фінансовий лізинг від 04.12.2015 № 00011755 за несплачені лізингові платежі в період з 16.06.2017 по 16.08.2017 /а.с.55/.

08.02.2018 року державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55456803 щодо виконання виконавчого напису нотаріуса № 872, виданого 21.12.2017 року /а.с.56-57/.

09.02.2018 року державним виконавцем Подільського РВ ДВС м.Києва складено акт державного виконавця про повернення від Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Перший національний аграрний кооператив» на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» т/з НОМЕР_3 , модель CRAFTER 35 /а.с.34/.

12.02.2018 року державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55456803 щодо виконання виконавчого напису нотаріуса № 872, виданого 21.12.2017 року /а.с.59-60/.

15.05.2018 року позивачем направлено відповідачу повідомлення від 11.05.2018 року про заборгованість за Договором у сумі 132 131,07 грн./а.с. 76-77/.

04.07.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення від 27.06.2018 року про заборгованість за Договором у сумі 37 340,88 грн. /а.с. 78-79/.

Також, позивачем надано до суду акт звірки розрахунків, без підпису сторін, лист позивача від 01.06.2017, адресований відповідачу з розрахунком коригування процентної ставки за Договором № 00011755 з графіком покриття витрат і виплат лізингових платежів, зведену облікову виписку з рахунку СОК «Перший національний аграрний кооператив», докази направлення листів (рекомендоване повідомлення про вручення з штампом пошти від 22.08.2017 року, опис кореспонденції з штампом пошти, рекомендоване повідомлення про вручення з штампом пошти від 23.06.2017 року, опис кореспонденції з штампом пошти) //а.с. 80-81,92-103/.

Отже, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору та неповернення об`єкту лізингу до 09.02.2018 року, позивач у відповідності до умов п.6.18 Договору нарахував відповідачу плату за фактичне користування об`єктом лізингу за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року на загальну суму 46 391,89 грн., а також 3 % річних за час прострочення оплати за користування об`єктом лізингу в розмірі 1297,87 грн. та втрати від інфляції в розмірі 3897,33 грн., про стягнення яких просить суд.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції з посиланням на п.12.9 Договору лізингу вказав про погодження сторонами додаткової умови сплати відповідачем різниці між вартістю об`єкта лізингу та лізинговими платежами (та іншими передбаченими договором платежами), які залишилися несплаченими відповідно графіка, після дострокового закінчення строку лізингу. Тобто, виникнення обов`язку відповідача оплатити всі несплачені по договору платежі (лізингові платежі та компенсації) ставиться в залежність від того, чи здійснив позивач продаж об`єкту лізингу після його повернення (або чи провів він визначення вартості об`єкта лізингу з допомогою професійного оцінювача, після отримання об`єкту лізингу від відповідача). Відсутність у справі доказів продажу об`єкта лізингу, а також доказів проведення визначення ринкової вартості об`єкта лізингу після повернення останнього до позивача (за виконавчим написом) свідчить про невиконання позивачем вказаної умови. Оскільки, виконання таких дій є обов`язковою передумовою застосування п.12.9 (щодо 10 денного строку оплати всіх платежів по договору після закінчення строку лізингу), подання даного позову є передчасним.

Окрім цього, за висновком суду, наслідком розірвання договору є відсутність обов`язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати. Право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача не перейшло, позовні вимоги щодо стягнення з останнього такої складової частини лізингового платежу, як відшкодування вартості цього майна, яке залишилося у власності позивача, є безпідставними.

Проте, судова колегія не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача плати за фактичний час користування об`єктом лізингу, оскільки такі висновки не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, шо правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору фінансового лізингу № 00011755 від 04.12.2015 року.

Відповідно до ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містяться в статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

У п.6.1 Загальних умов сторони погодили, що для експлуатації об`єкту лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь лізингодавця лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування). Кожний лізинговий платіж включає: частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об`єкта лізингу); проценти (винагорода лізингодавця за отримання та використання лізингоодержувачем об`єкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов`язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом, та інші витрати, передбачені або прямо вказані контрактом.

Таким чином, Договір фінансового лізингу № 00011755 є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст. 697 ЦК України, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Судом з`ясовано, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» залишається власником предмета лізингу (п.4.1 Загальних умов), а перехід права власності на об`єкт лізингу передбачався у разі здійснення лізингоодержувачем всіх платежів за договором (п. 4.2 Загальних умов).

Відповідач в порушення умов Договору лізингу припинив сплачувати лізингові платежі, у зв`язку з чим позивач скористався своїм правом, передбаченим пунктами 8.3, 8.3.2, 12.6.1, 12.13 Договору лізингу, та розірвав Договір в односторонньому порядку.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, наслідком розірвання договору є відсутність у позивача обов`язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність відповідача і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати. Тобто, у разі розірвання договору лізингу невнесена лізингоодержувачем у складі лізингових платежів покупна вартість об`єкту лізингу не підлягає стягненню з лізингоодержувача, у зв`язку з припиненням зустрічного зобов`язання лізингодавця по переданню у майбутньому об`єкта лізингу у власність.

Водночас, як вже було частково зазначено вище, лізинговий платіж складається не лише з покупної вартості об`єкту лізингу, але й винагороди лізингодавця за отримання та використання лізингоодержувачем об`єкта лізингу; комісій; покриття витрат, пов`язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених Договором лізингу.

В силу приписів ст. 806 ЦК України та ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» на правовідносини, що склалися між сторонами з приводу користування об`єктом лізингу поширюються загальні положення про оренду (найм).

Частиною 1 ст.785 ЦК України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, однак не була застосована судом першої інстанції, встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

З огляду на наведені положення статтей 653, 785, 795 ЦК України, у разі якщо умови укладеного між сторонами у справі договору про фінансовий лізинг передбачають можливість нарахування лізингодавцем плати за користування об`єктом лізингу після закінчення або дострокового розірвання договору лізингу, то нарахування плати за фактичне користування об`єктом лізингу припиняється з моменту повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу лізингодавцю, та, відповідно, нарахування плати за фактичне користування об`єктом лізингу за відповідний період є правомірним.

Укладений між сторонами у справі Договір про фінансовий лізинг хоча і був дострокового розірваний позивачем в односторонньому порядку, однак в частині умов, які передбачали право позивача нарахувати та обов`язок відповідача сплатити плату за користування об`єктом лізингу після розірвання договору, залишався чинним до моменту повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу лізингодавцю та припинився саме з 09.02.2018 - з моменту повернення державним виконавцем об`єкта лізингу лізингодавцю.

За умови продовження фактичного користування об`єктом (предметом) лізингу після розірвання Договору лізингу колишнім лізингоодержувачем, ця особа звільняється від сплати лише покупної вартості об`єкту лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 911/3483/16, від 03.07.2018 року у справі № 904/6270/16, від 11.04.2019 року у справі № 924/590/18, від 13.05.2019 року у справі № 924/569/18, від 15.04.2019 року у справі № 924/568/18.

Місцевим господарським судом особливостей наведеного не було враховано, що призвело до прийняття помилкового рішення про відмову у стягненні заборгованості за час фактичного користування відповідачем об`єктом лізингу.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про передчасність подання позову у зв`язку із недотриманням позивачем умов п.12.9 Загальних умов.

Так, відповідно до цього пункту Загальних умов у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п.12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено п.4.2, а також якщо лізингодавець вимагає повернення об`єкту лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження лізингодавця, якщо інша адреса не вказана лізингодавцем впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує лізингодавцю будь яку різницю між вартістю обєкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано лізингодавцем в результаті продажу об`єкта лізингу або, якщо об`єкт лізингу залишився у власності лізингодавця, ринковою вартістю об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно контракту. Якщо сума грошових коштів, що була фактично отримана лізингодавцем внаслідок продажу об`єкту лізингу (або у разі якщо об`єкт лізингу залишається у власності лізингодавця - ринкова вартість об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) дорівнює або перевищує лізингові платежі, що залишилися нездійсненими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також інші платежі, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту, цей пункт 12.9 не застосовується.

Як вірно наголошує позивач у своїй апеляційній скарзі, зміст даного пункту Загальних умов врегульовує питання відшкодування різниці між вартістю об`єкта лізингу (сумою грошових коштів, що було фактично отримано лізингодавцем в результаті продажу об`єкта лізингу або, якщо об`єкт лізингу залишився у власності лізингодавця, ринковою вартістю об`єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем на момент припинення Договору лізингу.

Водночас стягнення такої різниці не є предметом спору у даній справі, а тому це положення Договору лізингу не застосовується до спірних правовідносин, у зв`язку з чим посилання місцевого господарського суду на недотримання позивачем п.12.9 Загальних умов як на підставу для відмови в позові в частині стягнення суми плати за користування об`єктом лізингу є неправомірним.

З урахуванням вищевикладеного та даних зведених облікових виписок з рахунку клієнта, п.6.18 Загальних комерційних умов, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача 46 391, 89 грн. платежів за фактичний час користування об`єктом лізингу, які підлягають стягненню з відповідача.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1297,87 грн. 3% річних за період з 16.11.2017 до 22.11.2018 року 430,52 грн., за період з 16.11.2017 до 22.22.11.2018 року 456,97 грн., за період з 16.01.2018 до 22.11.2018 року 410,38 грн. та вимогу про стягнення 3 897,33 грн. інфляційних втрат за період з 16.11.2017 до 22.11.2018 року 1 330,97 грн., за період з 16.11.2017 до 22.22.11.2018 року 1377,95 грн., за період з 16.01.2018 до 22.11.2018 року 1188,41 грн. (згідно з поданим розрахунком) /а.с. 15/.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, апеляційний суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, зазначає, що останні заявлені в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення 1297,87 грн. 3 % річних та 3 897,33 грн. інфляційних нарахувань також підлягають до задоволення.

Відповідно до част.1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Згідно з ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019 року у справі № 924/1127/18 скасувати, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019 у справі № 924/1127/18 задоволити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019 у справі № 924/1127/18 скасувати та ухвалити нове рішення:

"1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Перший національний аграрний кооператив (29017, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, буд.3/2, блок 5/2-1, ідентифікаційний код 39847648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна (02152, м.Київ, проспект Павла Тичини, 1-В, ідентифікаційний код 35571472) суму боргу за договором фінансового лізингу № 00011755 від 04.12.2015 р. в розмірі 51 587,09 грн. із розрахунку: 46391,89 грн. - сума плати за користування об`єктом лізингу; 1297,87 грн. - 3 % річних; 3897,33 грн. інфляційні втрати, 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви".

3. Стягнути з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу Перший національний аграрний кооператив (29017, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, буд.3/2, блок 5/2-1, ідентифікаційний код 39847648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна (02152, м.Київ, проспект Павла Тичини, 1-В, ідентифікаційний код 35571472) 2643,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Хмельницької області видати накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Справу № 924/1127/18 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "10" червня 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.