номер провадження справи 24/77/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 Справа № 908/1012/19

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: Сарібекян Н.А., довіреінсть № 316 від 02.05.2019

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1012/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (вул. Волгоградська, буд. 25, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 00130926)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гутова Олександра Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 1072,47 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 18.04.2019 № 99/33 до Фізичної особи-підприємця Гутова Олександра Геннадійовича про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин електроспоживання у розмірі 1072,47 грн. за договором про постачання електричної енергії від 20.02.2015 № 13198.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою від 02.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1012/19. Присвоєно справі номер провадження 24/77/19. Клопотання ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін задоволено. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 20.05.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 20.05.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні учасника процесу.

Учасник процесу оголосив про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові та зазначив, що 20.02.2015 між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії № 13198. Оскільки відповідач не надав в термін, обумовлений договором, відомості про розмір очікуваного у 2017 році споживання електричної енергії за формою додатку № 1, розмір очікуваного споживання електричної енергії на цей рік був встановлений позивачем за фактичними обсягами споживання у попередніх періодах. Другий екземпляр Додатку №1 отримано відповідачем особисто. У відповідності до Додатка № 1, відповідачу встановлено обсяг споживання електричної енергії у вересні, жовтні та листопаді 2017 р. у розмірі 0 кВт/г. Так, відповідачем надано Акт про спожиту електроенергію за вересень 2017 р., в якому зазначені покази приладу обліку та кількість спожитої електроенергії у поточному місяці, що склало 293 кВт/г. Враховуючи доведені Постачальником електричної енергії обсяги споживання електричної енергії на 2017р., Споживачем у даному місяці було перевищено договірну величину споживання електричної енергії, що склало 293 кВт/г. на суму 519,96 грн. У наданому Акті про спожиту електроенергію за жовтень 2017 р. Відповідачем зазначені покази приладу обліку та кількість спожитої електроенергії у поточному місяці, що склало 250 кВт/г. Споживачем у даному місяці було перевищено договірну величину споживання електричної енергії, що склало 250 кВт/г. на суму 450,13 грн. На підставі заяви відповідача від 08.11.2017 про розірвання договору було складено відповідний Акт від 23.11.2017, в якому зазначені покази лічильника 011149 кВт/г та у відповідності до якого кількість спожитої електроенергії у листопаді 2017 складає 57 кВт/г на суму 102,38 грн. Рахунок на сплату загальної суми боргу за весь період часу заборгованості у розмірі 1 072,47 грн. направлено на адресу відповідача поштою 05.01.2018. Відповідачем не виконано договірне зобов`язання щодо оплати боргу за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за вересень, жовтень та листопад 2017 року на загальну суму 1 072,47 грн. Просить суд, на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28, позов задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, при причини неявки не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 20.05.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2015 між відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (Постачальник електричної енергії) та Фізичною особою - підприємцем Гутовим Олександром Геннадійовичем (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 13198.

Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Запоріжжяобленерго" від 28.07.2016 за № 22 затверджено нову редакцію статуту та нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (витяг із статуту міститься в матеріалах справи).

Згідно Розділу 1 Договору «Предмет Договору» Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. п. 2.1 пункту 2 Договору, під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

Відповідно до п. 2.3.4. Договору Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та № 5 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Додатком № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" до Договору визначені наступні умови:

Споживач не пізніше 14-00 годин 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до Постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою Споживача та скріплених його печаткою "Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" (п. 4);

за підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого Споживачем "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" та інших умов Договору з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача (п.6);

у разі перевищення Споживачем договірної величини споживання електричної енергії визначається Постачальником електричної енергії при підбитті підсумків розрахункового періоду на основі "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію", сума платежу при остаточному розрахунку збільшується на величину вартості, визначеної виходячи із середньозваженого тарифу, різниці фактично спожитої та договірної величини споживання електричної енергії (п.7);

рахунки або платіжні вимоги-доручення віддаються уповноваженому представнику Споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою Постачальника електричної енергії журналі або направляються Постачальником електричної енергії Споживачу поштою рекомендованим листом (п.9).

Споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, які направляються йому Постачальником електричної енергії (п.10).

Пунктом 4.2.2 Договору передбачено, що за перевищення Споживачем договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 даного договору, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Відповідно до п. 5.1 Договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає Постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою додатка №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", у двох екземплярах зі своєї сторони.

Пунктом 3.1.3 договору, сторони передбачили, що Постачальник електричної енергії наділений правом визначати у порядку, передбаченому розділом 5 договору величини споживання електричної енергії та потужності.

Абзацом 4 п. 5.1 Договору визначено, що у разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік визначається Постачальником електричної енергії самостійно за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року.

Абзацом 4 п. 4.2 Правил користування електричної енергії (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин), що затверджені постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 02.08.1996 передбачено, у разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодах поточного року.

Оскільки відповідач не надав, у термін обумовлений договором, відомості про розмір очікуваного у 2017 році споживання електричної енергії за формою додатку №1, розмір очікуваного споживання електричної енергії на цей рік був встановлений позивачем за фактичними обсягами споживання у попередніх періодах. Другий екземпляр Додатку №1 отримано відповідачем особисто (докази отримання містяться в матеріалах справи).

У відповідності до Додатка №1 до Договору, відповідачу встановлено обсяг споживання електричної енергії у вересні, жовтні та листопаді 2017 р. у розмірі 0 кВт/г.

Так, на виконання умов договору відповідачем надано Акт про спожиту електроенергію за вересень 2017 року, в якому зазначені покази приладу обліку та кількість спожитої електроенергії у поточному місяці, що склало 293 кВт/г. Враховуючи доведені Постачальником електричної енергії обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік, Споживачем у даному місяці було перевищено договірну величину споживання електричної енергії, що склало 293 кВт/г. на суму 519,96 грн. Рахунок на сплату зазначеної суми відповідачем отримано особисто 30.10.2017, про що свідчить підпис відповідача у відповідному журналі.

У наданому Акті про спожиту електроенергію за жовтень 2017 року відповідачем зазначені покази приладу обліку та кількість спожитої електроенергії у поточному місяці, що склало 250 кВт/г. Враховуючи доведені Постачальником електричної енергії обсяги споживання електричної енергії на 2017 рік, Споживачем у даному місяці було перевищено договірну величину споживання електричної енергії, що склало 250 кВт/г. на суму 450,13 грн. Рахунок на сплату зазначеної суми направлено на адресу відповідача поштою 07.12.2017 (докази направлення містяться в матеріалах справи).

На підставі заяви відповідача від 08.11.2017 про розірвання Договору було складено відповідний Акт від 23.11.2017, в якому зазначені покази лічильника 011149 кВт/г та у відповідності до якого кількість спожитої електроенергії у листопаді 2017 р. складає 57 кВт/г на суму 102,38 грн. Рахунок на сплату зазначеної суми та загальної суми боргу за весь період часу заборгованості у розмірі 1072,47 грн. направлено на адресу відповідача поштою 05.01.2018.

За приписами ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договорів.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст. 193 ГК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідачем не виконано договірне зобов`язання щодо оплати боргу за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за вересень, жовтень та листопад 2017 року на загальну суму 1 072,47 грн.

Слід зазначити, що згідно п. 1. Додаткової угоди від 20.02.2015 до Договору, п. 9.4 до Договору викладено в новій редакції, а саме: "Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 25 серпня 2017 р., а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань. Умови, а також термін дії договору можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін."

Однак, після 25.08.2017 сторонами вчинялися дії щодо постачання та споживання електричної енергії за об`єктом електропостачання за адресою: АДРЕСА_3 на підтвердження чого, відповідачем надавались Акти про спожиту електроенергію за вересень та жовтень 2017 року, Позивачем виставлялися до сплати відповідні рахунки. Оплата обсягу спожитої активної електроенергії за вересень, жовтень та листопад 2017 року була здійснена шляхом раніше здійсненої відповідачем попередньої оплати у відповідності до Договору (докази оплати містяться в матеріалах справи). Після чого, 08.11.2017 відповідачем було подано заяву про розірвання Договору.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Оферта може мати письмовий вигляд коли вона має форму єдиного документа, тобто проекту договору, листа, телеграми тощо, що надсилаються акцептанту поштою чи за допомогою іншого технічного засобу зв`язку.

Наслідком надання оферти є те, що коли адресат оферти відізветься й у будь-якій формі висловить згоду укласти договір на зазначених в оферті умовах, його слід визнати укладеним.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Зі змісту ст. 642 ЦК України вбачається, що акцепт можливий й у вигляді конклюдентних дій, тобто здійснення особою, що отримала оферту, дій по виконанню вказаних в ній умов договору. Конклюдентні дії - це дії особи, що виражають її волевиявлення на встановлення правовідносин, зокрема, на укладання угоди, висловлені не в формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновки про такий намір. Для конклюдентних дій характерно, що їх здійснення свідчить про волевиявлення особи укласти договір.

Таким чином, після спливу терміну дії Договору, а саме, після 25.08.2017, конклюдентними діями сторін щодо постачання та споживання електричної енергії підтверджується наявність підстав для висновку про продовження строку дії Договору на тих же умовах і на той же строк.

В свою чергу, слід зазначити, що відповідно до положень п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

У разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за договорами на постачання електричної енергії.

Крім того, абз. 2 п. 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" визначено, що після укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю.

Отже, ПАТ "Запоріжжяобленерго, як оператор системи розподілу, яке отримало ліцензію з розподілу електричної енергії на підставі Постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415, є правонаступником постачальника електричної енергії за регульованим тарифом, який має право вимагати від відповідача виконання його зобов`язання щодо оплати заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір позовних вимог щодо стягнення заборгованості за перевищення договірних величин електроспоживання у розмірі 1072,47 грн. за договором про постачання електричної енергії від 20.02.2015 № 13198.

Відповідач не надав доказів оплати боргу, не спростував висновків суду та доводів позивача.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та вищезазначених приписів норм чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 1 072,47, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Згідно з ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 1 921,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гутова Олександра Геннадійовича ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, , на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 в ЗОУ АТ "Державний Ощадний банк України", МФО 313957, ) суму боргу за перевищення договірних величин електроспоживання у розмірі 1 072 (одна тисяча сімдесят дві) грн. 47 коп.

Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гутова Олександра Геннадійовича ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, , на рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ "Метабанк", МФО 313582, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян