ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Справа № 902/660/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - пред-ка Пекалюк В.В. (пост.дов. № 383 від 26.12.2018 р.)

розглянувши апеляційну скаргу позивача Селянського (фермерського) господарства Герасименка Володимира Іларіоновича

на рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. ухваленого суддею Нешик О.С. о 11:41 год. у м. Вінниці, повний текст складено 01.03.2019 р.

у справі № 902/660/18

за позовом Селянського (фермерського) господарства Герасименка Володимира Іларіоновича, с.Соболівка Теплицького району Вінницької області

до Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області

про визнання права власності на будівлю

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. у справі № 902/660/18 відмовлено у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства Герасименка Володимира Іларіоновича до Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області про визнання права власності на будівлю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач Селянське (фермерське) господарство Герасименка Володимира Іларіоновича, подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. у справі та постановити нове, яким позовні вимоги задоволити.

На думку скаржника, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд належним чином не дослідив доводів позивача, надав невірну оцінку доказам, та не прийняв до уваги пояснення, які надавались в судовому засіданні. Суд не застосував нормативно-правові акти, під час дії яких СФГ Герасименка В.І. набуло будівлю млина, а застосував нормативно-правові акти, які були прийняті пізніше.

Звертає увагу суду, що на даний час право власності на будівлю млина у СФГ « ОСОБА_1 » немає і не зареєстровано право власності на дану будівлю і за іншими особами. Крім СФГ « ОСОБА_1 » дана виробнича будівля млина не використовується іншою особою, а також на вказану будівлю млина ніхто крім СФГ не претендує. Доводить, що факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). Суд не звернув уваги, що про належність будівель млина СФГ ОСОБА_1 свідчить також технічний паспорт виготовлений в 13.07. 2015 р.

Вважає, що висновок суду про недоведення належності будівлі млина до майна, яке віднесено до кредиторської заборгованості, не відповідає доказам у справі, зокрема протоколу № 3 від 24.04.2000 р. загальних зборів співвласників майна КСП «Нива» та заяві свідка ОСОБА_2 .

Також звертає увагу, що суд застосував наказ Міністерства аграрної політики № 16 від 07.02.2001 «Про затвердження Рекомендацій щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства» до правовідносин оформлення правонаступництва, які відбулись у 2000 році. Вважає, що оскільки факт приналежності ТОВ «Нива» с. Соболівка спірного майна на праві власності у зв`язку з правонаступництвом за КСП «Нива» підтверджений, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо наявності підстав для відмови в позові.

Також доводить, що судом безпідставно не взяті до уваги інші докази, які підтверджують добросовісне, відкрите, безперервне володіння нерухомим майном, зокрема довідку Соболівської сільської ради від 01.10.2018 р. про те, що СФГ "Герасименка В.І.» з вересня 2001 року використовує приміщення млина для надання послуг населенню по переробці зерна, заяву свідка ОСОБА_2 , технічний паспорт на будівлю млина та інші докази у справі.

Доводить, що в судовому засіданні не було встановлено, що дії представника Соболівської сільської ради суперечать інтересам Соболівської сільської ради.

Просить врахувати наведені обставини, скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. у справі № 902/660/18 та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Відповідач Соболівська сільська рада надала суду відзив на апеляційну скаргу, вважає що остання підлягає задоволенню.

Звертає увагу апеляційного суду, що питання про визнання права власності на будівлю млина, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , обговорювалось на засіданні виконкому Соболівської сільської ради після отримання сільською радою позовної заяви, та було доведено до відома депутатів Соболівської сільської ради, більшість з яких колишні члени КСП «Нива» та ТОВ «Нива», яким відомо, про обставини передачі будівлі млина селянському (фермерському) господарству Герасименка ОСОБА_3 . При цьому ніхто не висловились проти визнання за СФГ « ОСОБА_1 » права власності на дану будівлю.

Тому не було встановлено, що дії представника Соболівської сільської ради суперечать інтересам Соболівської сільської ради, і в процесі розгляду справи представник відповідача Соболівської сільської ради вказувала на те, що визнання за СФГ «Герасименка В.І.» права власності за набувальною давністю є необхідним в інтересах громади.

Вважає, що у судовому засіданні не спростовано відсутність титульного володіння будівлею млина. Особа, яка передавала млин позивачеві та її правонаступники відсутні, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Соболівська сільська рада підтримує позицію, викладену ще у відзиві на позовну заяву та апеляційну скаргу, вважає що позивач Селянське (фермерське) господарство Герасименка Володимира Іларіоновича будівлею млина заволодів правомірно, відкрито і добросовісно користується нею з 2001 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач просить врахувати наведені обставини і скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні представник відповідача надала пояснення щодо обставин, викладених у відзиві, просить суд задоволити апеляційну скаргу позивача. Пояснила при цьому, що будівля млина не належить до комунальної власності. Також вважає, що дії представника Соболівської сільської ради щодо визнання позовних вимог не суперечать інтересам Соболівської сільської ради.

Позивач/скаржник не забезпечив участь представника у судовому засіданні апеляційної інстанції. Повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги у встановленому порядку, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 139, 162/.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, в т.ч. в режимі відео конференції, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника скаржника за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно - західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено наступне.

Селянське (фермерське) господарство Герасименка Володимира Іларіоновича 17.10.2018 р. звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до відповідача Соболівської сільської ради про визнання права власності на будівлю млина, розташовану за адресою: вул.Мічуріна, 3, с.Соболівка, Теплицький район, Вінницька область з підстав набувальної давності відповідно до ст.344 ЦК України.

Справа за позовом СФГ Герасименка Володимира Іларіоновича розглянута судом першої інстанції у загальному позовному провадженні.

Позивач у позовній заяві доводить, що Селянське (фермерське) господарство Герасименка Володимира Іларіоновича (далі по тексту СФГ ОСОБА_4 .І.) має у володінні млин, розташований в с.Соболівка Теплицького району по вул.Мічуріна, 3, який використовує у власній господарській діяльності та надає послуги населенню с.Соболівка з переробки зерна. Доводить, що набув право на вказане приміщення на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в усній формі з ТОВ "Нива", яке є правонаступником КСП «Нива», яке в свою чергу є правонаступником колгоспу «Росія», який побудував млин господарським способом.

Пояснює, що за усною домовленістю з керівництвом ТОВ «Нива» про купівлю-продаж СФГ Герасименка В.І. сплатило продавцю 64028 грн. (де 12712 грн - вартість будівлі млина, 51316 грн - вартість обладнання), і доказами набуття права власності є накладні від 27.06.2000 р. та 31.08.2000 р. /а.с.16-17/ та податкові накладні від 27.06.2000 р. та від 31.08.2000 р./а.с.18-20/.

04.05.1992 р. рішенням загальних зборів членів колгоспу "Росія", с.Соболівка Теплицького району Вінницької області Колгосп реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство "Нива" (далі по тексту також - КСП "Нива"). Дана обставина підтверджується архівною довідкою Сектора архівного Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області № 03-81 від 17.08.2018 р. /а.с.22/ та визнана учасниками справи.

Відповідно до протоколу Загальних зборів КСП "Нива" № 3 від 24.01.2000 р. в структурі майна КСП "Нива" перебувало приміщення млину.

В подальшому рішенням загальних зборів членів КСП "Нива" від 18.02.2000 р. КСП "Нива" реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива". ТОВ «Нива» припинило свою діяльність і правонаступником ТОВ «Нива» 10.11.2000 р. стало ПСП «Алтей-2», яке було ліквідовано на підставі ухвали суду від 01.07.2008 р.

Отже, попередні власники млина на час звернення позивачем до суду відсутні. При цьому СФГ "Герасименка В.І." зазначає, що на момент укладення усної домовленості про купівлю-продаж, йому не було відомо, що ТОВ "Нива", у якого дане приміщення перебувало на балансі, не має документів на підтвердження права власності, технічної документації тощо.

Позивач вказує про неможливість здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на підставі домовленості про купівлю-продаж майна від 27.06.2000 р., оскільки договір не був нотаріально посвідчений.

Скаржник/позивач доводить, що з вересня 2001 року утримує приміщення млина, оплачує послуги з електропостачання, що підтверджує відкрите використання та безперервне володіння ним даною будівлею. Таким чином, вищевикладені обставини, на думку позивача, свідчать про наявність правових підстав для визнання за СФГ " ОСОБА_1 " права власності на майно за набувальною давністю у відповідності до ст.344 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав та інтересів забезпечується застосуванням передбачених Цивільним і Господарським кодексами України способів захисту.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб усуває негативні наслідки порушення його прав.

За загальним правилом право власності за набувальною власністю виникає з моменту спливу строків, визначених у ч.1,3 ст.344 ЦК України. За набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребовуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`являти законний володілець, тобто особа, якка володіє майном з волі власника, крім випадків, визначених частиною 3 статті 344 ЦК України.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною власністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. При цьому така особа/відповідач має не визнавати або оспорювати це право позивача, і між сторонами має існувати спір про право, який суд вирішує у порядку позовного провадження.

У даній справі відповідач Соболівська сільська рада (представник в судовому засіданні) пояснює, що будівля млина не є комунальною власністю, і докази протилежного у справі відсутні.

Відповідач Соболівська сільська рада у відзиві на позовну заяву /а.с. 55/, у відзиві на апеляційну скаргу та в поясненнях, наданих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначає, що позивач заволодів будівлею млина, який розташований по вул.Мічуріна, 3 в с.Соболівка Теплицького району правомірно, відкрито і добросовісно користується нею з 2001 року, тому позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить визнати право власності за позивачем. Пояснює при цьому, що висловлює волю Соболівської громади та діє в іі інтересах.

Жодним чином не визначено у позовній заяві та надалі в процесі розгляду справи, в чому саме полягає з боку відповідача невизнання чи оспорення належного, на думку позивача, належного йому права, тоді як сторонами у справі мають бути особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість у результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов`язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України сторонами в господарському процесі з розгляду справ позовного провадження є позивач і відповідач.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено таку позовну вимогу.

Як зазначено вище, Соболівська сільська рада не оспорює право власності позивача на будівлю млина, який розташований по вул. АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2 .Соболівка Теплицького АДРЕСА_3 . Вказане свідчить про відсутність невизнаного чи оспорюваного права позивача Селянського (фермерського) господарства Герасименка Володимира ОСОБА_5 особою, якій пред`явлено позовну вимогу - Соболівською сільською радою.

Отже, Соболівська сільська рада не перебуває із скаржником у правовідносинах щодо здійснення останнім прав володіння, користування та розпорядження майном, щодо якого заявлені позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю, не оспорює та не претендує на таке право, а тому Соболівська сільська рада не є належним відповідачем у даній справі.

Суд першої інстанції наведеним обставинам оцінки не надав. Натомість вдався до оцінки представлених позивачем письмових доказів як підстави набуття права на майно, підмінивши собою особу, яка оспорює право власності.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів не вбачає у даній справі підстав для задоволення позову, пред`явленого до Соболівської сільської ради як неналежного відповідача, однак мотивувальна частина рішення потребує зміни відповідно до ч.4 ст.277 ГПК України.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства Герасименка Володимира Іларіоновича залишити без задоволення. Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. у справі № 902/660/18. Резолютивну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. у справі № 902/660/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 902/660/18 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 07 червня 2019 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.