УХВАЛА

м. Київ

12.06.2019Справа № 910/5172/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Босого В.П. від розгляду справи № 910/5172/19

за позовом ОСОБА_1

до 1) Національного банку України

2) Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"

про визнання недійсними договорів

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Господарського суду міста Києва Босого В.П. перебуває справи № 910/5172/19 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про:

- визнання недійсним кредитного договору №19 від 03.03.2009, укладеного між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк";

- визнання недійсним договору поруки №19-1/П від 27.05.2016, укладеного між Національним банком України, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк".

10.06.2019 через канцелярію суду представником позивача подано заяву про відвід судді Босого В.П. від розгляду справи № 910/5172/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Босого В.П. від розгляду справи № 910/5172/19, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з огляду на що заяву передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи 910/5172/19, визначено суддю Баранова Д.О. для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Босого В.П. від розгляду справи № 910/5172/19.

Так, згідно положень ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, судом розглянуто заяву ОСОБА_1 про відвід судді Босого В.П. від розгляду справи № 910/5172/19.

Подана заява мотивована тим, що як вказує заявник, 20.05.2019 Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" в судовому засіданні було подано заяву про роз`яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 10.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2019, після усунення недоліків відповідачем-2, вказану заяву було прийнято та призначено до розгляду на 10.06.2019.

Так, на переконання заявника, заява відповідача-2 є такою, що не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку з чим, вона не могла бути прийнята до розгляду в силу вимог Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, на думку заявника дії судді Босого В.П. щодо прийняття заяви Акціонерного товариство Комерційний банк "ПриватБанк" про роз`яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 10.05.2019 до розгляду свідчать про його упередженість та намагання діяти виключно в інтересах відповідачів.

Приписами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Так, частиною 4 вказаної статті передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд вказує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

В той час, як зі змісту поданої заяви про відвід судді Босого В.П. вбачається, що вона обґрунтована виключно незгодою заявника з процесуальним рішеннями та діями судді щодо розгляду справи № 910/5172/19.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України вказано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, з огляду на викладене вище, норми процесуального законодавства, наведені заявником обставини щодо заявленого судді Босому В.П. відводу, не свідчать про наявність підстав, передбачених приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України для його відводу, а містять лише припущення, а отже, не можуть бути прийняті судом до уваги. У зв`язку з чим подана заява визнається необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене вище та керуючись статтями 32, 35, 38, 39 та 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Босого В.П. від розгляду справи № 910/5172/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 12.06.2019.

Суддя Баранов Д.О