ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/579/19

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка
про стягнення 95150,97 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр» (далі відповідач) про стягнення 95150,97 грн., з яких 75015,74 грн. основного боргу, 11700,01 грн. інфляційних втрат, 3307,57 грн. 3% річних, 5127,65 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 15.04.2015 № , щодо сплати вартості послуг закачування та зберігання природного газу у строк встановлений договором.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2019 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 08.04.2019 для подачі відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 2, 4 ст. 120 ГПК України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надав, про причини ненадання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі укладено договір на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 15.04.2015 № (далі договір), відповідно до умов якого, виконавець позивач зобов`язується протягом строку, визначеного договором, зберігати в підземному сховищі газу (далі ПСГ) природний газ (далі газ), у тому числі страховий запас газу, переданий йому замовником відповідачем, та повернути замовнику газ у кількості, визначеній у договорі, а замовник зобов`язується внести плату за послуги із зберігання (закачування, зберігання, відбору) у встановлені договором строки (п. 1 договору).

Відповідно до положень п. 2.1 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, замовник передає виконавцю газ на зберігання, у тому числі страховий запас, у таких обсягах: 50000,000 тис. куб. м. обсяг газу замовника, що планується закачати в ПСГ у сезоні зберігання 2016-2017 років (період з 16 квітня 2016 року до дати, яка настане раніше, а саме:15 квітня 2017 року або дати введення в дію тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання доступу до потужності газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виконання Закону України); 50000,000 тис. куб. м обсягу газу в ПСГ, на який замовник планує набути право власності в ПСГ сезоні зберігання 2016-2017 років; 0 тис. куб. м обсягу газу замовника, який залишається в ПСГ з сезону зберігання 2015-2016 років (період з 16 квітня 2015 року по 15 квітня 2016 року). У випадку наявності в ПСГ невикористаної частини (залишку) обсягу газу замовника на кінець сезону зберігання 2015-2016 років, останній залишає його в ПСГ виконавця на зберігання в сезоні зберігання 2016-2017 років, що оформлюється сторонами відповідно до пункту 2.16 договору.

Згідно з абз. 2 п. 2.5 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, закачування газу до ПСГ в сезоні зберігання 2016-2017 років, у тому числі страхового запасу газу, здійснюється в період закачування газу в ПСГ, як правило, з 16 квітня 2016 року по 15 жовтня 2017 року.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, строк зберігання газу замовника в сезоні зберігання газу 2016-2017 років визначається з дати початку закачування газу в ПСГ або передачі газу на зберігання виконавцю до закінчення періоду відбору, але не пізніше дати, яка настане раніше, а саме: 15 квітня 2017 року або дати введення в дію тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання доступу до потужностей газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виконання Закону України.

Згідно з п. 2.7 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, відбір газу із ПСГ в сезоні зберігання 2016-2017 років здійснюється в період відбору газу, який починається, як правило, з 16 жовтня 2016 року і закінчується датою, яка настане раніше, а саме: 15 квітня 2017 року або дати введення в дію тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання доступу до потужностей газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виконання Закону України.

Відповідно до п. 2.12 договору, обсяг газу, що передається сторонами при його закачуванні або відборі в/із ПСГ, у відповідному місяці оформлюється актом приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу підписуються сторонами та скріплюються печатками сторін до 15-го числа місяця, наступного за звітним. В актах приймання-передачі газу вказується обсяг газу, у тому числі страховий запас газу, закачаний або відібраний в/із ПСГ.

Згідно з п. 2.15 договору, у випадку, якщо на кінець минулого сезону зберігання (15 квітня 2015) в ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу замовника, останній залишає його в ПСГ виконавця на зберігання в поточному сезоні. Замовник і виконавець протягом 10-ти днів з дати укладання договору оформлюють акт про обсяг залишку природного газу в ПСГ. Замовник зобов`язується оплатити частину вартості послуг із зберігання в ПСГ обсягу залишку газу в поточному сезоні згідно з пунктом 4.3. договору.

Відповідно до п. 2.16 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, у випадку, якщо на кінець сезону зберігання 2015-2016 років (15 квітня 2016 року) в ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу замовника, останній залишає його в ПСГ виконавця на зберігання в сезоні 2016-2017 років. Замовник і виконавець протягом 10-ти днів з дати укладення договору оформлюють акт про обсяги залишку природного газу в ПСГ. Замовник зобов`язується оплатити частини вартості послуг із зберігання в ПСГ обсягу залишку газу в сезоні зберігання 2015-2016 років (відповідно до п. 4.4 договору) та в сезоні зберігання 2016-2017 років згідно з пунктом 4.7 договору.

Згідно з п. 2.18 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, у випадку, якщо на дату закінчення періоду відбору газу (15 квітня 2017 року), у ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу замовника, сторони зобов`язуються до 15 травня 2017 року скласти акт про обсяги залишку природного газу в ПСГ. Замовник зобов`язується оплатити частину вартості послуг із зберігання залишку газу в ПСГ у сезоні зберігання 2016-2017 років, згідно з пунктом 4.7 договору, та у строк до 15 липня 2017 року укласти з виконавцем договір на зберігання цього залишку газу в наступному сезоні зберігання 2017-2018 років.

Тариф на закачування 1000 куб. м. газу в ПСГ становить 32,90 грн., крім того ПДВ 6,58 грн., разом з ПДВ 3948 грн. Тариф на зберігання 1000 куб. м газу в ПСГ на один сезон зберігання газу становить 46,20 грн., крім того ПДВ 9,24 грн., разом з ПДВ 55,44 грн. Тариф на відбір 1000 куб. м. газу з ПСГ становить 32,90 грн., крім того ПДВ 6,58 грн., разом з ПДВ 39,48 грн. (п. 3.1, 3.2, 3.3 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016).

Відповідно до положень п. 4.1 договору, замовник сплачує послуги із закачування газу в ПСГ та його зберігання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця до 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем закачування газу. Вартість послуг із закачування газу в ПСГ та частина вартості послуг з його зберігання визначаються на підставі тарифу на закачування газу, зазначеного в п. 3.1 договору, 50% тарифу на зберігання газу, зазначеного в пункті 3.2 договору, та обсягу закачаного газу в ПСГ, зазначеного в акті приймання-передачі газу за звітний місяць закачування газу (п. 2.12 договору).

Згідно з положеннями п. 4.3 договору, замовник зобов`язується протягом 15-ти днів з дати укладення договору сплатити виконавцю частину вартості послуг із зберігання газу, що залишився на подальше зберігання в ПСГ після закінчення минулого сезону зберігання, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця. Частину вартості послуг із зберігання невикористаної частини (залишку) обсягу газу замовника визначаються на підставі 50% тарифу на зберігання газу в ПСГ, що діє на дату здійснення оплати замовником послуг із зберігання залишку газу, та обсягу залишку газу в ПСГ, зазначеного в акті про обсяг залишку природного газу в ПСГ (пункт 2.15 договору).

Відповідно до положень п. 4.7 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, замовник зобов`язується до 20 травня 2017 року сплатити виконавцю частину вартості послуг із зберігання газу, що залишився в ПСГ на дату закінчення періоду відбору газу 15 квітня 2017 року, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця. Частину вартості послуг із зберігання невикористаної частини (залишку) обсягу газу замовника в поточному сезоні зберігання визначаються на підставі 50% тарифу на зберігання газу в ПСГ, що діє на дату здійснення оплати замовником послуг із зберігання залишку газу, та обсягу залишку газу в ПСГ, зазначеного в акті про обсяг залишку природного газу в ПСГ (пункт 2.18 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині зберігання (закачування, зберігання, відбору) газу до дати, яка настане раніше, а саме: 15 квітня 2017 року або дати введення в дію тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання доступу до потужності газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виконання Закону України, а в частині проведення розрахунків за надані виконавцем послуги до повного виконання замовником своїх зобов`язань за договором (розділ ІХ договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016).

На виконання умов вказаного договору, відповідач передав а позивач прийняв і здійснив закачування до підземного сховища газу в серпні 2016 року природний газ в обсязі 364,508 тис. куб. м., що підтверджується Актом приймання-передачі природного газу при закачуванні в ПСГ від 31.08.2016 № 326/01-16, який підписаний в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств. Загальна вартість послуг з закачування до ПСГ природного газу, відповідно до вказаного акта, становить 24494,94 грн., Належним чином завірена копія зазначеного акта наявна в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає що відповідачем в порушення умов укладеного між сторонами договору не було сплачено грошові кошти за надані послуги з закачування природного газу до підземного сховища газу в розмірі 24494,94 грн., а також не було сплачено грошові кошти за зберігання закачаного до підземного сховища газу природного газу за період зберігання з 2016 2019 в загальному розмірі 50520,08 грн.

Як зазначає позивач, відповідач не звертався до нього для складення акта про обсяг залишку природного газу в ПСГ. Згідно довідки складеної начальником управління обліку газу та реалізації послуг в ПСГ АТ «Укртрансгаз» про рух природного газу ТОВ «Надра Геоцентр» в ПСГ АТ «Укртрансгаз» в період з 01.08.2016 по 01.10.2018, в ПСГ обліковується 364,508 тис. куб. м природного газу відповідача, який було закачано до ПСГ у серпні 2016. Оригінал вказаної довідки наявний в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 15.04.2015 № є змішаним договором, а саме договором надання послуг та договором зберігання.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною 1 ст. 946 Цивільного кодексу передбачено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги з закачування природного газу до підземного сховища газу в розмірі 24494,94 грн.

Також відповідач не виконав свої зобов`язання передбачені п. 4.3 договору, щодо здійснення розрахунку за зберігання залишків природного газу що залишився на подальше зберігання в ПСГ після закінчення минулого сезону зберігання а саме, 10104,16 грн., за зберігання залишків газу на початок сезону зберігання 2017-2018 та 10104,16 грн. за зберігання залишків газу на початок сезону зберігання 2018-2019.

Крім того відповідач не виконав свої зобов`язання передбачені п. 4.7 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, щодо здійснення розрахунку за зберігання газу, що залишився в ПСГ на дату закінчення періоду відбору газу, а саме 10104,16 грн., за зберігання залишків газу на кінець сезону відбору газу 2016-2017, 10104,16 грн., за зберігання залишків газу на кінець сезону відбору газу 2017-2018 та 10104,16 грн., за зберігання залишків газу на кінець сезону відбору газу 2018-2019 (в зв`язку з введенням в дію тарифів на послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання доступу до потужності газосховища, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виконання Закону України).

Загальна сума заборгованості за надані послуги з закачування природного газу та зберігання природного газу в підземному сховищі газу становить 75015,74 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 75015,74 грн. заборгованості за надані послуги по закачуванню природного газу до підземного сховища газу та його зберіганню.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги закачування природного газу до підземного сховища газу а також його зберігання, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 01.10.2016 по 31.12.2019 включно складають 11700,01 грн., 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 21.09.2016 по 23.01.2019 складають 3307,57 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом з врахуванням періоду нарахування 3% річних заявленого позивачем, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 3280,43 грн. В решті позовних вимог про стягнення 27,14 грн. 3% річних суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Крім того, позивач на підставі п. 5.2 договору просить суд стягнути з відповідача за невиконання зобов`язання щодо оплати вартості зберігання природного газу в підземному сховищі газу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання, яка за розрахунком позивача з прострочених сум за загальний період прострочення з 21.05.2018 по 23.01.2019 складає 5127,65 грн.

Згідно з п. 5.2 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 14.04.2016, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.7 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 75015,74 грн. боргу, 11700,01 грн. інфляційних втрат, 3280,43 грн. 3% річних та 5127,65 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позовних вимог суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ст. 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр» (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Леніна, 48, ідентифікаційний код 34763705) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 75015 (сімдесят п`ять тисяч п`ятнадцять) грн. 74 коп. боргу, 11700 (одинадцять тисяч сімсот) грн. 01 коп. інфляційних втрат, 3280 (три тисячі двісті вісімдесят) грн. 43 коп. 3% річних, 5127 (п`ять тисяч сто двадцять сім) грн. 65 коп. пені, 1920 (одну тисячу дев`ятсот двадцять) грн. 45 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 07.06.2019.

Суддя Ю.В. Подоляк