Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/208/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Троянівське"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне сільськогосподарське підприємство "Троянівське"

про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок в сумі

783 593,98 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача: Максимчук В.П.

від відповідача: Хворостяна А.М.

від третіх осіб: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Троянівське" про стягнення шкоди в сумі 783 593,98 грн., завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, що розташовані на території Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що у результаті перевірки встановлено, що ТзОВ "Троянівське" за рахунок власних коштів і ресурсів, здійснив обробіток, шляхом посіву сільськогосподарської культури - кукурудзи, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебувають у постійному користуванні ПАТ "СГП "Шубківське" із кадастровими номерами: НОМЕР_1 (загальна площа 335,4847 га), під посівами - 263,2585 га; НОМЕР_2 (загальна площа 66,4516 га), під посівами - 59,1341 га; НОМЕР_3 (загальна площа 53,4189 га), під посівами - 43,9601 га; НОМЕР_4 (загальна площа 185,7371 га), під посівами - 148,7048 га; НОМЕР_5 (загальна площа 148,5448 га), під посівами - 43,9601 га. Загальна площа самовільно зайнятих земель під посівами кукурудзи становить 559,0176 га. Жодних договірних чи будь яких інших документів які давали б право на використання земельних ділянок на момент перевірки Відповідачем представлено не було.

В подальшому, державними інспекторами було складено протоколи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких встановлено, що ТзОВ "Троянівське" в порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України здійснено самовільне зайняття вищевказаних земельних ділянок.

Згідно з постановами про накладення адміністративного стягнення, які були винесені щодо керівника ТзОВ "Троянівське" Коновала Руслана Михайловича, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. При цьому, ОСОБА_1 визнав свою провину та сплатив нараховані йому штрафи. Так, відповідно до постанов від 06.03.2018 р. головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області закінчено виконавчі провадження стосовно боржника у зв`язку із сплатою ним штрафів за самовільне зайняття земельних ділянок у повному обсязі.

Посилаючись на Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, державним інспектором розраховано суму заподіяної державі шкоди, оформлену у вигляді розрахунків від 23.03.2018 року у загальному розмірі 783 593,98 грн.

У зв`язку із викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача нарахований розмір шкоди.

22 квітня 2019 року відповідач подав відзив на позов, у якому вимоги позивача не визнає. Так, наголошує, що земельні ділянки з 26.07.2014 року перебувають у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство Шубківське". Між Приватним сільськогосподарським підприємством "Троянівське" () та Публічним акціонерним товариством Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" 04 травня 2017 року було укладено договір інвестування. Згідно розділу 1 Договору метою укладення договору є - інтенсифікація госптоваровиробництва в регіоні (Рівненська область); Підвищення ефективності використання земель сільськогосподарського призначення, що знаходяться в користуванні Учасника; Відтворення і підтримка родючості земель сільськогосподарського призначення; Отримання інвестором на основі втілення власного довгострокового інвестиційного проекту (програми) максимального прибутку на вкладенні інвестиції; Інноваційна діяльність як впровадження нових прогресивних технологій в сільгоспвиробництво регіону; Забезпечення використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення - вирощування Інвестором сільськогосподарських зернових культур (кукурудза, соя та ін.) на землях що є об`єктом інвестиційної програми. Територія виконання інвестиційної програми - Рівненський район Рівненської області.

На підтвердження реальності укладення договору інвестування від 04.05.2017 року, відповідач надає копію виписки АТ "Укрсиббанк" за особовим рахунком за 17.07.2017 року, якою підтверджує інвестиційну виплату ПСП "Троянівське" на користь ПАТ "СГП Шубківське" 2017 рік, в розмірі 50000 тис. грн. в межах договору № 3143 від 04.05.2017 року.

Окрім того, Приватним сільськогосподарським підприємством "Троянівське" подавалась статистична звітність по вищезазначеним земельним діянкам, а саме звіти форми 4-с. В свою чергу, респондентом Публічним акціонерним товариством "Сільськогосподарське приємство "Шубківське" також подавалась статистична звітність, звіт форми 4-сг. Відповідач зазначає, що згідно звітів 4-сг та 29-сг саме ПСП "Троянівське" здійснювало господарську діяльність, зокрема на території Рівненського району Рівненської області. Відповідач, вказує що в 2017 році ним не здійснювалось жодної діяльності на території Рівненського району Рівненської області про що свідчить відсутність статистичних звітів форм 4-сг та 29-сг за 2017 рік.

Відтак, ТзОВ "Троянівське" пояснює, що останнє не має відношення до вказаних земельних ділянок, оскільки вони є об`єктом інвестиційних програм, згідно укладеного Договору інвестування 04.05.2019 року між ПСП "Троянівське" та ПАТ "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське".

Відповідач вважає, що позивачем безпідставно нараховано суму збитків в розмірі 783 593,98 грн., оскільки з огляду на зазначені обставини відповідач не здійснював самовільне зайняття даних земельних ділянок та не проводив жодної діяльності на них. Просить у позові відмовити.

Ухвалою від 07.05.2019 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" та Приватне сільськогосподарське підприємство "Троянівське".

22 травня 2019 року від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача надійшли письмові пояснення по суті спору.

Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" у загальному викладає письмову позицію, яка співпадає із доводами відповідача у відзиві. Так пояснює, що спірні земельні ділянки з 26.07.2014 року перебувають у його постійному користуванні, він використовує їх за цільовим призначенням та вчасно сплачує податки, подає всю необхідну звітність. Між Приватним сільськогосподарським підприємством "Троянівське" та Публічним акціонерним товариством Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" 04 травня 2017 року було укладено договір інвестування. Спірні земельні ділянки є об`єктом інвестиційних програм, за яким здійснювалося підвищення ефективності використання, відтворення та підтримання родючості земель. Тому вважає безпідставним нарахування завданої шкоди внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок, та просить в позові відмовити.

Третя особа ПСП "Троянівське" у загальному викладає письмову позицію, яка співпадає із доводами відповідача у відзиві. Вказує що зазначені обставини та документи суперечать дійсності, оскільки відповідачем не здійснювалось самовільне зайняття спірних земельних ділянок та відповідач немає жодного відношення до даних земельних ділянок.

Звертає увагу суду, що 22 вересня 2017 року між ПСП "Троянівське" та ТзОВ "Троянівське" було укладено договір № УК-22/09/17-01 купівлі-продажу. Відповідно до п. 1.2. Договору купівлі-продажу: "Предмет договору - кукурудза 3-го класу, врожаю 2017 року, вирощена на земельних ділянках, що обробляються Продавцем в межах Шубківської сільської ради, Рівненської області. Отже, в межах даного договору, згідно видаткових накладних в період жовтень-листопад 2017 року ПСП "Троянівське" на користь ТзОВ "Троянівське" було поставлено Товар у відповідній кількості. На підтвердження реальності здійснених поставок в межах даного договору купівлі-продажу, відповідачем одночасно із відзивом було надано копії зареєстрованих податкових накладних та копії квитанцій про їх реєстрацію на 99 аркушах. Тобто, відповідач в даному випадку лише купував врожай 2017 року, який оброблявся третьою особою ПСП "Троянівське" на території Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Тому третя особа вважає безпідставним нарахування завданої шкоди внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок, та просить в позові відмовити.

Підготовчі судові засідання неодноразово відкладалися.

Ухвалою від 21.05.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено спір до розгляду по суті на 04.06.2019 р.

Під час розгляду спору по суті 04.06.2019 р. представник позивача надав пояснення, які є аналогічними доводам, що викладені у позовній заяві. Просить стягнути шкоду в сумі 783 593,98 грн., завдану відповідачем внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

Натомість представник відповідача підтримав позицію, висвітлену у відзиві. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

У судове засідання представники третіх осіб не з`явилися. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Разом з тим, у своїх письмових поясненнях виклали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив наступне.

Старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області ГУ Держгеокадастру у Рівненській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №462-ДК/390/АП/09/01/-17 від 10.10.2017 року (арк.с. 18-19). У даному Акті вказано, що ТзОВ "Троянівське" за рахунок власних коштів і ресурсів, здійснив обробіток, шляхом посіву сільськогосподарської культури - кукурудзи, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебувають у постійному користуванні ПАТ "СГП "Шубківське" із кадастровими номерами: НОМЕР_1 (загальна площа 335,4847 га), під посівами - 263,2585 га; НОМЕР_2 (загальна площа 66,4516 га), під посівами - 59,1341 га; НОМЕР_3 (загальна площа 53,4189 га), під посівами - 43,9601 га; НОМЕР_6 (загальна площа 185,7371 га), під посівами - 148,7048 га; НОМЕР_5 (загальна площа 148,5448 га), під посівами - 43,9601 га. Загальна площа самовільно зайнятих земель під посівами кукурудзи становить 559,0176 га., що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель було складено протоколи про адміністративне правопорушення від 18.10.2017 за № № 462-ДК/0000225П/07/01/-17, 462-ДК/0000226П/07/01/-17, 462-ДК/0000193П/07/01/-17, 462-ДК/0000192П/07/01/-17, 462-ДК/0000194П/07/01/-17, відповідно до яких встановлено, що ТзОВ "Троянівське" в порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України здійснено самовільне зайняття вищевказаних земельних ділянок площами 263,2585 га, 59,1341 га, 43,9601 га, 148,7048 га, 43,9601 га. (арк.с. 20-24).

Згідно з постановами про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2017 р. за №№ 462-ДК/0000225По/08/01/-17, 462-ДК/0000226По/08/01/-17, 462-ДК/0000193По/08/01/-17, 462-ДК/0000192По/08/01/-17, 462-ДК/0000194По/08/01/-17, які були винесені щодо керівника ТзОВ "Троянівське" Коновала Руслана Михайловича, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів (арк.с. 25-29).

Як позивач, так і відповідач у судовому засіданні підтвердили, що ТзОВ "Троянівське" вищезгадані постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржувало.

Відповідно до постанов головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 06.03.2018 р. ВП № 55229774, ВП № 55230187, ВП № 55229283, ВП № 55230077, ВП № 55229614 закінчено виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_1 . у зв`язку зі сплатою ним штрафів за самовільне зайняття земельних ділянок у повному обсязі (арк.с. 42-46).

У зв`язку з цією обставиною, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2007 року № 963, розраховано суму заподіяної державі шкоди, оформлену у вигляді розрахунків від 23.03.2018 року у розмірі:

- щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_7 020:0042 самовільно зайнята площа 263,2585 га 369 018,39 грн.;

- щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_8 : НОМЕР_9 самовільно зайнята площа 148,7048 га 208 444,57 грн.;

- щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_10 :0001 самовільно зайнята площа 59,1341 га 82 890,28 грн.;

- щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_11 :0039 самовільно зайнята площа 43,9601 га 61 620,37 грн.;

- щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_12 09:038:0038 самовільно зайнята площа 43,9601 га 61 620,37 грн.

Всього сума нарахованої шкоди складає - 783 593,98 грн. (Розрахунки наведені на аркушах справи №31-40).

26.03.2018 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було направлено відповідачу претензії від 23.03.2018 р. №№ 0-17-0.4,5-461/90-18, № 0-17-0.4,5-462/90-18, № 0-17-0.4,5-463/90-18, № 0-17-0.4,5-464/90-18, № 0-17-5-465/90-18, з вимогою оплатити на спеціальний рахунок місцевого бюджету шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, яка відповідно до реєстру поштових відправлень була отримана відповідачем 03.04.2018 р. (арк.с. 30-41).

Відповідь на дані претензії у матеріалах справи відсутня.

У зв`язку з несплатою у добровільному порядку відповідачем нарахованої суми шкоди - позивач звернувся до суду із даним позовом, та просить його задоволити.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи держаної влади і місцевого самоврядування.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Законом України "Про охорону земель", Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007р.

Так, відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Визначення розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, здійснюється на підставі "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття фунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007р. (далі - Методика).

Відповідно до п. 1 вказаної Методики, вона спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Пунктом 2 Методики визначено, що розмір шкоди визначається окремо по кожному із зазначених правопорушень.

Відповідно до п. 4 цієї Методики, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619 (Офіційний вісник України,2000 р., 44, ст. 1896).

Вказана Методика є чинною та діючою, та за її положеннями саме територіальними органами Держгеокадастру, в тому числі, розраховується шкода, заподіяна як державі, так і територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок всіх категорій земель.

Юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок (ч.1 ст.211 ЗК України).

Вищий господарський суд України в п.3.1 Постанови Пленуму від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно з п.3.6, п.3.9 вищенаведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України у вирішенні питання про задоволення вимог щодо стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, господарським судам необхідно мати на увазі, що розмір такої шкоди визначається відповідно до розрахунку, зробленого територіальними органами інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами, на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

З матеріалів перевірки, проведеної Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області області, вбачається, що відповідач використовує земельні ділянки без укладення належним чином оформленого договору оренди земельних ділянок та за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Набуття права на земельні ділянки та правомірність її використання відповідачем в процесі судового розгляду не доведено.

За результатами перевірки, проведеної Головним управлінням Держгеокадастру в області, встановлено, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на землю, а самовільно зайняті земельні ділянки не звільнені.

Відносно заперечень відповідача та третіх осіб проти позову із посиланням на те, що земельні ділянки перебувають у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське", та між останнім та Приватним сільськогосподарським підприємством "Троянівське" було укладено договір інвестування, та ТзОВ "Троянівське" не здійснювало діяльності на спірних земельних ділянках, а лише купувало урожай 2017 року, - слід зауважити наступне.

Матеріали справи свідчать, що керівника ТзОВ "Троянівське" Коновала Руслана Михайловича було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафів. При цьому, ОСОБА_1 визнав свою провину та сплатив нараховані йому штрафи.

Вказані обставини підтверджують, що відповідач своїми діями визнав факт неправомірного самовільного зайняття та використання земельних ділянок.

При цьому, наявність між відповідачем та третіми особами оформлених та підписаних договорів (незалежно від їх предмету та мети), також відносини, що виникли з приводу купівлі-продажу врожаю, не спростовують того факту, що відповідач самовільно зайняв спірні земельні ділянки та використовував їх без правовстановлюючих документів.

Отже, подані відповідачем та третьою особою копії договору інвестування, договору купівлі-продажу врожаю, копії видаткових та податкових накладних про придбання врожаю (кукурудзи), - не можуть бути доказами відсутності вини ТзОВ "Троянівське" у вчиненні порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, та не звільняють відповідача від відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

У свою чергу спеціальними нормами відносно положень Цивільного кодексу України є положення статті 157 Земельного кодексу України, відповідно до якої відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу".

Відповідно до пунктів 12 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, статей 156, 211, 212 Земельного кодексу України у повному обсязі особами, що її заподіяли.

З урахуванням наведеного, в діях відповідача наявні ознаки цивільного правопорушення, а саме: вина та протиправна поведінка відповідача, яка спрямована на самовільне використання спірних земельних ділянок без достатніх на те підстав, внаслідок чого державі завдано шкоди, яка правомірно розрахована позивачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963.

Відповідно до вимог ст.ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи усе викладене у сукупності, обставини, на які посилається позивач у даній справі, підтверджені належними та допустимими доказами, та не спростовані відповідачем.

Відтак вимога Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Троянівське" про стягнення шкоди в загальній сумі 783 593,98 грн., завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, що розташовані на території Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, - підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судовий збір сплачений позивачем в сумі 11 753,91 грн., згідно положень статті 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Троянівське" (12460, Житомирська область, Житомирський район, с.Троянів, вул. Войтицького, 9 кв. 1, ) шкоду в розмірі 783 593 (сімсот вісімдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн. 98 коп., заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок на спеціальний рахунок місцевого бюджету р/р 7320, УК у Рівненському районі (с.Шубків) , МФО 899998, код класифікації доходів 24062200.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Троянівське" (12460, Житомирська область, Житомирський район, с.Троянів, вул. Войтицького, 9 кв. 1, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (33000, м.Рівне, вул.С.Петлюри, 37, ) 11 753 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) грн. 91 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 07 червня 2019 року.

Суддя Бережнюк В.В.