ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 Справа № 914/247/19

м. Львів

За позовом: Державного Підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система», м. Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Південьзахіделектромережбуд», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державна аудиторська служба, м.Київ

про стягнення 104 845, 24 грн.

Суддя Мороз Н.В.

при секретарі Забора Ю. П.

Представники:

Від позивача: Чорномаз А. В.

Від відповідача: Царик Ю. Б.

Від третьої особи: Волянський О. В.

Суть спору:

Позовну заяву подано Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система» , м. Львів до Публічного акціонерного товариства «Південьзахіделектромережбуд», м. Львів, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної аудиторської служби України, м. Київ про стягнення 104 845, 24 грн.

Ухвалою від 13.02.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.03.2019 р.

Ухвалою від 12.03.2019 р. суд вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 09.04.2019 р.

09.04.2019 р. розгляд справи відкладено на 16.04.2019 р., про що відповідача повідомлено ухвалою про виклик в порядку ст. 121 ГПК України.

16.04.2019 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну аудиторську службу України, продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 14.05.2019 р.

Ухвалою суду від 14.05.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29.05.2019 р.

В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Cтвердив, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору №40-4/1678-16, відповідачем, як підрядником виконано роботи, а позивачем, як замовником прийнято та оплачено їх. Однак, проведеною Державною аудиторською службою України ревізією фінансово-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго» встановлено завищення вартості виконаних будівельних робіт за договором на загальну суму 104 845, 24 грн. та нанесення матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти, отримані у розмірі 104845, 24 грн. без достатньої правової підстави, на підставі ст.1212 ЦК України.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що відповідач отримав від позивача кошти на договірній основі, а саме за виконання робіт, передбачених договором, за погодженою обома сторонами договірною ціною. Відтак, кошти, отримані як оплата за виконання робіт за договором і набуті за наявності правових підстав для цього, не можуть бути витребувані згідно зі ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. В позові просить відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання з`явився. Через службу діловодства господарського суду подав письмові пояснення щодо позову. Позов просить задоволити з підстав, наведених позивачем у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та інших осіб, що беруть участь у справі, створивши у відповідності до ст. 13 ГПК України необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

18.04.2016 р. між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі Відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивач, за договором замовник) та Публічним акціонерним товариством «Південьзахіделектромережбуд» (відповідач, за договором підрядник) укладено Договір №40-4/1678-16 на виконання робіт по заміні 27,6 т грозозахисного тросу на ПЛ-220 кВ Стрий-Борислав інв. №030037, Стрийські МЕМ (45311000-0 Монтаж електропроводки та електроарматури).

Згідно вказаного договору підрядник повинен виконати передбачені цим Договором роботи якісно, надійно і вчасно, згідно вимог ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві. Основні положення», ДСТУ 3429-96, а також іншим нормативним документам чинним на території України. Кількість і вартість за цим Договором виконуваних робіт визначені в Договірній ціні та локальному кошторисі (п.2.1). Загальна вартість Договору складає 2 124 735, 25 грн. (п. 3.1). Ціна цього Договору є твердою, але може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.2.1). Розрахунки проводяться шляхом оплати авансу та оплати за виконані роботи в межах фінансових можливостей замовника на поточний рік. (п. 4.1).

Згідно умов укладеного договору, підрядником виконано, а замовником прийнято та оплачено передбачені договором роботи, що підтверджується Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 р. (в матеріалах справи). Загальна вартість фактично виконаних будівельних робіт за вказаним договором склала 1 820 750, 65 грн., в тому числі: роботи, виконані силами підрядної організації - 1 027 976, 53 грн. та вартість матеріалів замовника, переданих підряднику для монтажу на об`єкті будівництва - 792 774, 12 грн. Дана обставина сторонами не заперечувалась.

За період з 01.08.2015 р. по 31.07.2017 р. Державною аудиторською службою України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго», зокрема щодо дотримання вимог та правил при формуванні вартості будівельних робіт, визначених ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 при розрахунках за виконані роботи по об`єкту.

Ревізією встановлено, що для визначення вартості робіт щодо монтажу 2-х нових грозозахисних тросів на 29-ти переходах застосовано ресурсні елементні кошторисні норми (РЕКН) Е33-21-1; Е33-21-3; Е33-21-4 та Е33-21-5. Відповідно до п.1.1.4 загальних положень технічної частини Збірника 33 «Лінії електропередачі» ДБН Д.2.2-33-99, затверджених наказом Держбуду України від 05.11.99 року №270, норми збірника передбачають повний комплекс основних, допоміжних, супутніх робіт, необхідних для виконання робіт із прокладання повітряних ліній. Зокрема, наведеними РЕКН (Е33-21-1; Е33-21-3; Е33-21-4 та Е33-21-5) врахована технологія виконання робіт за технологією та послідовністю, розробленою і відображеною за технологічними картами К-5-29-1 «Розкатка проводів і грозозахисних тросів з підйомом на проміжну опору» та К-29-2 «Натягування, візирування і кріплення грозозахисного тросу», та враховано наступні основні роботи:

1. Складання гірлянд

2. Розкочування тросів

3. Піднімання і кріплення тросів на опорах

4. Натягування тросів із регулюванням стріли провісу

5. Монтаж натяжних затискачів і кріплення тросів

6. Виготовлення і монтаж петель

7. Установлення гасителів вібрації, та передбачено відповідні будівельні машини та механізми для їх виконання, в тому числі:

- автомобілі бортові вантажопід`ємністю до 5 т;

- автогідропідіймачі, висота підйому до 28 м;

- візки розкочувальні на гусеничному ході;

- агрегати обпресувальні;

- трактори на гусеничному ході з лебідкою потужністю 132 кВТ (180 к.с.).

Згідно витягу з акту від 28.11.2017 р. №05-21/7 про результати планової ревізії фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», всупереч наведеному пункту та п.п.4.1; 4.2; 6.2.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, підрядником включено, а замовником оплачено додатково роботи по протягуванню «лідера» (монтажного канату) в анкерному прогоні на 29-ти переходах, виконання яких передбачено ресурсними нормами Е33-21-1; Е33-21-3; Е33-21-4 та Е33-21-5 на підвішування грозозахисних тросів в анкерному прогоні на переходах через відповідні перешкоди, що спричинило завищення вартості виконаних будівельних робіт за Договором №40-4/1678-16 на загальну суму 104845, 24 грн. та нанесення матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму.

Враховуючи наведене, позивач, звернувся до суду за захистом свого порушеного права, зокрема стягнення з ПАТ «Південьзахіделектромережбуд» коштів, отриманих без достатньої правової підстави, у розмірі 104 845, 24 грн.

Правовою підставою для звернення з позовом до суду позивач вказує положення ст.1212 ЦК України про набуття майна без достатньої правової підстави.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач пояснив, що на виконання укладеного між сторонами Договору №40-4/1678-16, ПАТ «Південьзахіделектромережбуд», як підрядником виконано роботи по заміні 27,6 т грозозахисного тросу на ПЛ-220 кВ Стрий-Борислав інв.№030037, Стрийські МЕМ (45311000-0 Монтаж електропроводки та електроарматури) за ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013. Локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1 передбачена оплата робіт по протягуванню монтажного канату (лідера) на переходах між анкерними опорами через перешкоди (по просіці і чагарнику, через водні перешкоди, при переходах через електрифіковані залізниці, ВЛ 35-110 кВ, шосе та автомобільні дороги, ВЛ до 20 кВ, лінії зв`язку). Наявність перешкод обумовлена проектною документацією та рельєфом місцевості, на якій розташована ПЛ 220кВ Стрий-Борислав (об`єкт будівельних робіт).

Крім того, відповідачем зазначено, що замовником робіт ДП «НЕК «Укренерго», в особі ВП «Західна ЕС», в Додатку №4 до Документації для проведення закупівлі через систему електронних закупівель по предмету закупівлі; ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Роботи по заміні 27,6 т грозозахисного тросу на ПЛ-220 кВ Стрий-Борислав інв. №030037, Стрийські МЕМ (45311000-0 Монтаж електропроводки та електроарматури), було вказано вимогу до учасника торгів: обов`язкова наявність у учасника тягового механізму або ТЕСМЕК. Тобто, роботи з застосуванням такої техніки і в такий спосіб були очікуваними.

Як вбачається з пояснень відповідача, до початку робіт підрядник виїжджав на місце проведення робіт та переконався у необхідності застосування троса-лідера, враховуючи ту обставину, що загальна кількість перетинів при виконанні робіт склала 36 об`єктів, а роботи мали бути виконані в найкоротші терміни (30 днів).

Згідно відповіді на запит відповідача (лист № 2242 від 30.11.2017 р.) ЛФ ДПВ та НДІ «Укренергомережпроект» щодо надання роз`яснень на предмет дотримання вимог та правил при формуванні вартості будівельних робіт на предмет зауважень перевірки в ВП «Західна ЕС» ДП «НЕК «Укренерго» вбачається, що у випадку прокладання грозозахисного троса повітряним методом з обов`язковим застосуванням тягового механізма або ТЕСМЕКа, необхідно застосування троса-лідера. В відсутність у збірнику 33 «Лінії електропередач» ДЕН Д.2.2-33-99 відповідних розцінок, щодо протягування троса-лідера, ЛФ ДП ВНДІ «Укренергомережпроект» застосовує розцінки на прокладання грозозахисного троса».

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, згідно вказаної норми, виникнення зобов`язання із безпідставного збагачення передбачає одночасне настання таких умов:

- набуття або збереження майна, тобто особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- таке набуття або збереження майна відбувається за рахунок іншої особи, тобто внаслідок втрати або недоотримання цього майна іншою особою - потерпілим;

- відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок потерпілого.

Конструкція ст. 1212 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Згідно ч.2 ст.1212 ЦК України, зобов`язання із безпідставного набуття (збереження) майна виникає незалежно від того, що стало причиною збагачення набувача: його діяння, діяння потерпілого, інших осіб, подія.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Укладений між сторонами договір №40-4/1678-16 недійсним не визнавався та виконаний сторонами без зауважень.

Слід зазначити, що майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується позивачем та не заперечується відповідачем, саме на виконання умов укладеного між сторонами договору, відповідачем виконано підрядні роботи, а позивачем відповідно прийнято ці роботи та оплачено їх вартість.

Як передбачено ст.174 ГПК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Сторонами в договорі, в розумінні приписів ст.189 ГК України, узгоджено істотну умову договору - ціну, за якою відповідач зобов`язався протягом визначеного в договорі строку виконати певний обсяг робіт, а замовник зобов`язався оплати вартість виконаних робіт.

Таким чином, роботи згідно з договором підряду № 40-4/1678-16, виконувались саме таким методом, що передбачає виконання додаткових робіт по протягуванню монтажного троса-лідера та зазначений у вимогах позивача при проведенні закупівель, передбачений у локальному кошторисі до договору та був істотною умовою домовленості сторін.

Суд звертає увагу на те, що сплачені позивачем кошти в сумі 1 027 976, 53 грн. як оплата за виконані роботи відповідає домовленості сторін, не виходить за межі ціни договору, яка визначена сторонами у п.3 договору, а навпаки є нижчою, тому не можна вважати отримання оплати за фактично виконані роботи безпідставно одержаними коштами.

Виявлені контролюючим органом порушення при ревізії діяльності позивача не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх автоматично змінювати.

Акт Державної аудиторської служби України не є належним, допустимим та достатнім доказом здійснення завищення вартості робіт в розумінні ст. ст. 76, 77, 79 ГПК України, оскільки такий акт не є первинним документом та не носить обов`язковий характер. Крім того, суд враховує і те, що за умови існування між сторонами договірних відносин, посилання позивача як на підставу задоволення позовних вимог на те, що у акті зазначено виявлені порушення - є необгрунтованим, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору, а лише можуть бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що грошові кошти були отримані відповідачем на виконання укладеного з позивачем договору. Зокрема дані кошти увійшли до загальної суми коштів перерахованих позивачем відповідачу.

Наведені обставини свідчать, що кошти були набуті відповідачем за достатньої (належної) правової підстави.

Враховуючи те, що правовідносини сторін у цьому спорі мають договірний характер та регулюються нормами зобов`язального права, застосування до них положень ч.1 ст.1212 ЦК України, є безпідставним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушено прав позивача, а наявність передбачених законом підстав для задоволення позову не була доведена суду у встановленому порядку належними та допустимими доказами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку в позові відмовити.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення складено 10.06.2019р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.