ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/100/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Бабенецька А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця",

03680, м. Київ, вул. Тверська, 5

в особі регіональної філії "Львівська залізниця",

вул. Гоголя, 1,м. Львів,79007

до відповідача: Приватного акціонерного товариства

"Івано-Франківський локомотиворемонтний завод"

вул. Залізнична, 22, м. Івано-Франківськ,76018

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -

Західний офіс Держаудитслужби

вул. Костюшка АДРЕСА_1 , 79007

в особі Управління Західного офісу в Івано-Франківській області

вул. Васильянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення матеріальних збитків у розмірі 334 170,82 грн

за участю:

від позивача: Кобко О.Л. - представник, свідоцтво серія ЛВ № 001201; довіреність №205 від 11.01.19

від відповідача: Остап`юк М.П. - начальник юридичної служби, (довіреність №01-19/ЮС від 02.01.2019)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Західний офіс Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу в Івано-Франківській області: Тимофійчук А.В. - представник; довіреність №13-35/1584-2019 від 18.03.2019, свідоцтво серія ЛВ № 001201; довіреність №205 від 11.01.19

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Західний офіс Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу в Івано-Франківській області: Дмитрук Т.В., - представник; довіреність №13-35/106-2019 від 03.01.2019, свідоцтво серія ЛВ № 001201; довіреність №205 від 11.01.19

від відповідача: Волосянко Р.О. - адвокат, ордер на надання правової допомоги серія ІФ №075557 від 27.05.2019

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною вимогою до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 334 170, 82 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 05.03.2019 року. В судовому засіданні 05.03.2019 року відкладено підготовче засідання на 26.03.2019 року. В судовому засіданні 26.03.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 29.04.2019 року та відкладено підготовче засідання на 09.04.2019 року. В судовому засіданні 09.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 30.05.2019 року.

В судовому засіданні, яке проходило в режимі відеоконфенерції, представник позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - позовні вимоги підтримали, представники відповідача проти позову заперечили.

Позиція позивача.

Відповідно до позовної заяви під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в частині діяльності виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Коломия" за період з 01.06.2016 по 31.12.2017 було встановлено, що позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 334 170, 82 грн, з них: за період з 01.06.2016 по 31.12.2016 на суму 207 191, 86 грн, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 126 978, 96 грн.

Позивач вказав, що зустрічною перевіркою з ПрАТ "Івано-Франківський ЛРЗ" встановлено, що в окремих випадках в калькуляціях вартість сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів, яка відображена в актах приймання-здачі виконаних робіт, більша за їх фактичну вартість використану при проведенні ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання за даними бухгалтерського обліку (матеріальні звіти, замовлення), зокрема:

при проведенні капітального ремонту гідропередачі ГМП-750 №30463 відповідно до договору від 25.03.2016 №Л/НРП-16171/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 163 393, 68 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість 243 830, 71 грн без ПДВ, що на 80 437, 03 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на 96 524, 44 грн з врахуванням ПДВ;

при проведенні капітального ремонту дизеля 12 VFE 17/24 №27790 відповідно до договору від 25.03.2016 №Л/НРП-16171/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 429 050, 91 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість складає 521 273, 76 грн без ПДВ, що на 92 222, 85 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на110 667, 42 грн з врахуванням ПДВ;

при проведенні капітального ремонту гідропередачі ГМП-750 №30016 відповідно до договору від 09.06.2017 №Л/НРП-17619/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 182 103, 04 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість складає 287 918, 84 грн без ПДВ, що на 105 815, 80 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на 126 978, 96 грн з врахуванням ПДВ.

Як вказав позивач загалом внаслідок не підтвердження витрат на сировину і матеріали, покупні запчастини та напівфабрикати при проведенні ремонту обладнання, які відображені в актах приймання-здачі виконаних робіт, завищено вартість наданих послуг виробничому підрозділу "Моторвагонне депо "Коломия" АТ "Укрзалізниця" на загальну суму 334 170, 82 грн, чим порушено умови п.п. 2.8, 2.10, 3.1 та 3.2 договору від 25.03.2016 №Л/НРП-16171/НЮ та п.п. 3.2, 3.3 та п.6.3.4 договору від 09.06.2017 №Л/НРП-17619/НЮ та вимоги статей 193, 224, 225 Господарського кодексу України та ст.22 Цивільного кодексу України.

У відповіді на відзив (вх.№5095/19 від 25.03.2019) позивач вказав, що на момент підписання позивачем актів приймання-здачі виконаних робіт та оплати вартості послуг за договорами, позивач не знав в не міг знати, виходячи із засад добросовісності учасників цивільних правовідносин, що відповідачем, в порушення вимог ст.3 ЦК України, ст. 193 ГК України, до калькуляцій, на основі яких визначалась вартість договірних послуг, внесено неправдиві (завищені) дані.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву (вх.№3436/19 від 27.02.2019) відповідач вказує, що позивач не вказав якими матеріальними нормами керувався при обґрунтуванні позовних вимог та які норми закону порушено зі сторони відповідача.

Посилаючись на ст. 22, 623 ЦК України, ст.225 ГК України відповідач вказав, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, вина.

Відповідач звернув увагу, що умови договору виконав у повному обсязі, без жодних зауважень та заперечень позивача. Також відповідач вказав, що з матеріалів справи не вбачається, що договори в частині визначення ціни було визнано недійсними повністю або частково з підстав її завищення, чи були внесені відповідні зміни до договору.

Відповідач вважає, що позивач, вимагаючи частини виконаного за договором, фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є порушенням вимог чинного законодавства.

На думку відповідача ні довідка ні акт ревізії не може бути належним доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором та спричинення збитків позивачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

25.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника регіональної філії "Львівська залізниця" (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (виконавець) укладено договір про надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання МВРС №Л/НПР-16171/НЮ.

Відповідно до п.1 договору виконавець зобов`язується надати послуги з капітального ремонту лінійного обладнання у відповідності до обсягів згідно додатку №1 "Обсяги та вартість послуг" , який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.10. договору замовник має право направляти своїх представників для здійснення в процесі надання послуг контролю якості ремонту, повноти виконання обсягів послуг, відповідності витратам, відображеним в фактичній калькуляції та рахунках, пред`явленим до виконання.

Відповідно до п.3.1. договору вартість послуг за цим договором визначається згідно калькуляцій на капітальний ремонт лінійного обладнання 7 231 934, 88 грн, в тому числі ПДВ 20% - 1 205 322, 48 грн. Ціна може бути змінена за взаємною згодою сторін (п.3.2.).

Надання послуг та приймання їх результатів оформляється актом приймання-передачі наданих послуг (п.5.10). Фактична вартість надання послуг не може перевищувати планову (п.5.11).

Пунктом 6.2. договору визначено, що замовник має право контролювати якість та строки надання послуг, встановлені цим договором та зменшувати загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків, у такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до цього договору визначено найменування послуг капітального ремонту КР-2 на загальну суму (в т.ч. ПДВ 20%) - 1 205 322, 48 грн.

Додатком №2 встановлено графік подачі в ремонт і випуску з ремонту колісних пар.

Додатковою угодою №1 від 31.03.2016 року внесено зміни в п.3.1. договору щодо вартості послуг - вартість послуг за цим договором визначається згідно калькуляції на капітальний ремонт лінійного обладнання 7 192 809, 60 грн у т.ч. ПДВ 20% - 1 198 801, 60 грн. Викладено також в новій редакції додаток №1 та додаток №2 до договору щодо переліку послуг капітального ремонту КР-2 та графіку подачі в ремонт і випуску з ремонту колісних пар.

Відповідно до калькуляції на ремонт дизеля 12VFE 17/24 №27790 з відновленням колінчастого валу, затверджено найменування витрат та їх вартість.

Відповідно до акту №16/06 від 30.06.2016 року проведено приймання з капітального ремонту лінійного обладнання для ВП "Моторвагонне депо Коломия" на загальну суму з ПДВ 1 321 188 грн. Вказаний акт підписано відповідачем та скріплено печаткою без жодних зауважень.

Крім того, в матеріалах справи міститься рахунок-фактура №16/06 від 30.06.2016 на суму 1 321 188 грн, накладна №16/06 від 30..06.2016 на суму 1 321 188 грн та товарно-транспортна накладна №16/06 від 30.06.2016 на суму 1 321 188 грн. Вказані документи підписано відповідачем та скріплено печаткою без зауважень.

09.06.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (виконавець) було укладено договір №Л/НРП-17619/НЮ. Відповідно до п.1 вказаного договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, обсяги та вимоги до яких визначені в технічному завданні (додаток №1 до договору), який є його невід`ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити надані йому послуги.

Найменування послуг ДК 021:2015 - 50220000-3 послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги (ремонт лінійного обладнання дизель-поїздів Д1). (код за ДКПП ДК 016-2010-33.17 - Ремонтування та технічне обслуговування інших транспортних засобів і устаткування) (п.1.2. договору).

Відповідно до п.3.2. договору сума договору визначається на підставі калькуляції і становить 2 714 680 грн.

Відповідно до п.6.2.3. договору замовник має право зменшувати загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків.

Додатком №1 до договору передбачено технічне завдання.

Додатками 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 до договору передбачено калькуляцію з найменуванням витрат та їх вартості на капітальний ремонт причіпної колісної пари дизель-поїзда Д1.

Також в матеріалах справи міститься калькуляція капітального ремонту гідропередачі ГМП-750 №30016 з найменуванням витрат та ціни.

Відповідно до акту №08/10 від 24.10.2019 проведено приймання з капітального ремонту лінійного обладнання для виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Коломия" на загальну суму 587 481, 60 грн, який підписано сторонами та скріплено печатками без зауважень.

Також відповідно до вказаного договору складено накладну №08/10 від 24.10.2017, рахунок-фактуру №08/10 від 24.10.2017 та товарно-транспортну накладну №08/10 від 15.11.2017, що підписані сторонами та скріплено печатками і відповідно до яких вартість капітального ремонту згідно договору склав 587 481, 60 грн.

Відповідно до довідки Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області №05-21/6-з від 02.05.2018 року зустрічної перевірки щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків у Приватному акціонерному товаристві "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Коломия" Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за період з 01.06.2016 по 31.12.2017 - звіркою вартості сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів включених в калькуляції з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання з даними бухгалтерського обліку ПрАТ "Івано-Франківський ЛРЗ" (матеріальні звіти, замовлення) щодо фактичного використання сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів при проведенні ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання встановлено, що в окремих випадках в калькуляціях вартість сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів більша за їх фактичну вартість використану при проведенні ремонту, зокрема:

при проведенні капітального ремонту гідропередачі ГМП-750 №30463 відповідно до договору від 25.03.2016 №Л/НРП-16171/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 163 393, 68 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість 243 830, 71 грн без ПДВ, що на 80 437, 03 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на 96 524, 44 грн з врахуванням ПДВ;

при проведенні капітального ремонту дизеля 12 VFE 17/24 №27790 відповідно до договору від 25.03.2016 №Л/НРП-16171/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 429 050, 91 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість складає 521 273, 76 грн без ПДВ, що на 92 222, 85 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на110 667, 42 грн з врахуванням ПДВ;

при проведенні капітального ремонту гідропередачі ГМП-750 №30016 відповідно до договору від 09.06.2017 №Л/НРП-17619/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 182 103, 04 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість складає 287 918, 84 грн без ПДВ, що на 105 815, 80 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на 126 978, 96 грн з врахуванням ПДВ.

Претензією №НРП15/1169 від 30.07.2018 позивач запропонував відповідачу розглянути таку претензію і сплатити на користь залізниці суму завданих збитків у розмірі 334 170, 82 грн.

Виходячи з матеріалів справи, враховуючи пояснення сторін, в тому числі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку таких висновків.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 334 170, 82 грн шкоди, завданої відповідачем внаслідок завищення вартості сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів, що використані при проведенні ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання на виконання укладених між сторонами договорів МВРС №Л/НПР-16171/НЮ від 25.03.2016 року та №Л/НРП-17619/НЮ від 09.06.2017 року.

Як на основний доказ своїх вимог позивач посилається на довідку Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області №05-21/6-з від 02.05.2018 року зустрічної перевірки щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків у Приватному акціонерному товаристві "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Коломия" Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за період з 01.06.2016 по 31.12.2017.

Враховуючи доводи позивача, необхідно вказати таке.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На виконання умов Договорів Л/НПР-16171/НЮ і №Л/НРП-17619/НЮ відповідачем були надані послуги з капітального ремонту, які були прийняті позивачем без зауважень, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі наданих послуг №16/06 від 30.06.2016 та №08/10 від 24.10.2017, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

В спірному випадку, судом встановлено, а позивачем не спростовано, що відповідачем надано, а позивачем прийнято в повному обсязі і оплачено надані за договорами №Л/НПР-16171/НЮ і №Л/НРП-17619/НЮ послуги без будь-яких зауважень.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами першою та третьою статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Судом встановлено, що: договори сторонами укладено з узгодженням всіх істотних умов; договори виконано як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, тобто послуги надані, прийняті та оплачені; жодних претензій та зауважень зі сторони замовника виконавцю заявлено не було.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною першою статті 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності. Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Як було вказано, позивач в підтвердження своїх вимог подав до суду довідку Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області №05-21/6-з від 02.05.2018 року зустрічної перевірки щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків у Приватному акціонерному товаристві "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Коломия" Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за період з 01.06.2016 по 31.12.2017, відповідно до якої звіркою вартості сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів включених в калькуляції з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання з даними бухгалтерського обліку ПрАТ "Івано-Франківський ЛРЗ" (матеріальні звіти, замовлення) щодо фактичного використання сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів при проведенні ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання встановлено, що в окремих випадках в калькуляціях вартість сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів більша за їх фактичну вартість використану при проведенні ремонту, зокрема:

при проведенні капітального ремонту гідропередачі ГМП-750 №30463 відповідно до договору від 25.03.2016 №Л/НРП-16171/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 163 393, 68 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість 243 830, 71 грн без ПДВ, що на 80 437, 03 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на 96 524, 44 грн з врахуванням ПДВ;

при проведенні капітального ремонту дизеля 12 VFE 17/24 №27790 відповідно до договору від 25.03.2016 №Л/НРП-16171/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 429 050, 91 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість складає 521 273, 76 грн без ПДВ, що на 92 222, 85 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на 110 667, 42 грн з врахуванням ПДВ;

при проведенні капітального ремонту гідропередачі ГМП-750 №30016 відповідно до договору від 09.06.2017 №Л/НРП-17619/НЮ, вартість фактично використаних сировини і матеріалів, покупних запчастин та напівфабрикатів склала 182 103, 04 грн без ПДВ, тоді як згідно калькуляції їх вартість складає 287 918, 84 грн без ПДВ, що на 105 815, 80 грн більше, внаслідок чого завищено вартість наданих послуг на 126 978, 96 грн з врахуванням ПДВ.

В додаток до письмових пояснень Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області (вх№5056/19 від 22.03.2019) додано копії калькуляцій на: капітальний ремонт гідропередачі ГМП-750, ремонт дизеля 12VFE 17/24 та матеріальних витрат та витрат на оплату праці, які є додатками до укладених між сторонами договору про надання послуг. Відповідно до вказаних калькуляцій сума витрат на матеріали становить 243 830, 71 грн, 521 273,76 грн , та 309 347, 84 грн. Відповідно до поданих реєстрів матеріалів перевірки сума витрат становить: 163 393, 68 грн, 429050, 91 грн та 182103, 04 грн.

Досліджуючи подані докази на предмет їх відповідності обставинам справи, та на предмет їх належності та допустимості в порядку ст.76, 77 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що подані реєстри не підлягають визнанню належними та допустимими доказами, оскільки:

1) такі реєстри не є первинними бухгалтерськими документами, а отже інформація, викладена в них повинна бути підтверджена відповідними документами бухгалтерського обліку. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Проте, належних доказів суду не надано.;

2) такі реєстри підписано заступником головного бухгалтера без підтвердження повноважень на такий підпис, без дати підписання та без подачі суду замовлення 22595, 2046, та 22504;

3) суду не надано доказів, що такі переліки є вичерпними, і що вказані реєстри відображають повний перелік використаних сировини та матеріалів. Як наслідок, випливає висновок про те, що подані докази не можуть підтверджувати факт завдання позивачу шкоди діями відповідача на суму позову та не підтверджують, що в діях відповідача був присутній умисел.

Разом з тим слід взяти до уваги, що відповідно до п.2.10. договору №Л/НПР-16171/НЮ, яким встановлено, що замовник має право направляти своїх представників, в разі необхідності разом зі спеціалістами Укрзалізниці, для здійснення в процесі надання послуг контролю якості ремонту, повноти виконання обсягів послуг, відповідності витратам, відображеним в фактичній калькуляції та рахунках, пред`явленим до оплати.

Таким чином, позивач мав наявні можливості по перевірці фактичного використання матеріалів в процесі здійснення ремонту та звірки їх фактичного використання сумі калькуляції відповідно до умов укладеного договору. Проте, суду не надано жодних доказів про вчинення позивачу будь-яких перешкод по здійсненню фінансового контролю в процесі виконання умов договору.

Пояснення позивача щодо довіри до дій відповідача в процесі виконання укладених договорів не є переконливими.

Таким чином, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що завдані збитки на суму позову настали внаслідок протиправних дій відповідача та не доведено безпосередній причинний зв`язок між діями відповідача та заподіянням шкоди, якщо така мала місце.

При цьому, кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано позивачем, як оплату за надані послуги за договорами, а тому такі кошти набуто за наявності правової підстави і вони не можуть вважатися збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та статті 225 Господарського кодексу України.

Довідка Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області №05-21/6-з від 02.05.2018 року не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг, а відтак така довідка є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто така довідка не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договорів.

В спірному випадку, суд на підставі наведених доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 22, 623, 627, 632, 901, 906 Цивільного кодексу України, ст. 224, 225 Господарського кодексу України, ст. 74, 86, 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Акціонерного товариства "Українська залізниця" /03680, м. Київ, вул. Тверська, 5/ в особі регіональної філії "Львівська залізниця" /вул. Гоголя, 1,м. Львів,79007/ до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" /вул. Залізнична, 22, м. Івано-Франківськ,76018/, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Західний офіс Держаудитслужби /вул. Костюшка, АДРЕСА_1 79007/ в особі Управління Західного офісу в Івано-Франківській області /вул. Васильянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76018/ про стягнення матеріальних збитків у розмірі 334 170,82 грн - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів до Західного апеляційного господарського суду (м. Львів).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.06.2019

Суддя Фрич М. М.