ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/8237/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Браславець Ю.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.05.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 (повний текст складено 12.10.2018)

у справі №910/8237/18 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

про стягнення 160 344,21 грн.

В судовому засіданні 23.05.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/8237/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» задоволено, вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» 160 344, 21 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/8237/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення заборгованості за договором про надання асистанських послуг в сумі 160 344, 21 грн.; ухвалити нове рішення, за яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (відповідач) про стягнення 160 344, 21 грн. відшкодування медичних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після вирішення в судовому порядку спору між сторонами в межах справи № 910/20780/16 позивачем було проведено додаткову перевірку страхових випадків та направлено на адресу ПАТ «СК «ВУСО» відкориговані акти звірених збитків, відповідачем по всім випадкам, які увійшли до акту № 6-7-June, проведено часткову оплату відповідно до актів заявлених збитків, чим підтверджено передачу справи агенту на обслуговування, і зазначене є підставою вимагати повної оплати наданих послуг за вказаним актом відповідно до умов договору № 65-К про надання асистентських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 від 11.11.2014.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/8237/18 позовні вимоги задоволені.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем частково проведено оплату збитків по Акту заявлених збитків за червень 2015 без будь-яких заперечень, заперечення відповідача щодо підписання Акту врегульованих збитків № 6-7 June від 26.12.2017 на спірну суму 160 344,21 грн. без зазначення претензій, право щодо висловлення яких обумовлено сторонами у договорі, наявність заборгованості відповідача у сумі 160 344,21 грн. компенсації понесених позивачем витрат на оплату врегулювання страхових випадків, медичних послуг, наданих застрахованим особам за полісами № 1877099, № 2070314, №2125839, №2109835, № 2067622, № 1997095 підтверджується наявними в матеріалах справи документами та відповідачем належними засобами доказування не спростовано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі відповідач вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Згідно доводів апеляційної скарги:

- судом першої інстанції не враховано, що всі питання щодо відшкодування медичних витрат по застрахованим особам ОСОБА_1 (поліс № 1877099, термін дії з 01.06.2015 по 15.06.2015), ОСОБА_2 (поліс № 2070314, термін дії з 08.06.2015 по 26.06.2015), ОСОБА_3 (поліс № 2125839, термі дії з 19.06.2015 по 26.06.2015), ОСОБА_4 (поліс № 2109835, термін дії з 20.06.2015 по 27.06.2015), ОСОБА_5 (поліс № 2067622, термін дії з 04.06.2015 по 21.06.2015), ОСОБА_6 (поліс № 1997095, термін дії з 21.06.2015 по 28.06.2015) під час їхнього перебування в Туреччині на загальну суму 160 344, 21 грн. були досліджені у справі № 910/20780/16, у якій прийняте законне рішення про відмову у задоволенні позову;

- задоволення позовних вимог у даній справі призведе до того, що будуть існувати два протилежних рішення Господарського суду міста Києва у справах: № 910/20780/16 та № 910/8237/18; при чому рішення суду у справі №910/8237/18 змінить рішення у справі № 910/20780/16, що не є допустимим;

- судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, а саме частин 4, 5 ст. 75, п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК, п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки у зв`язку з наявністю такого, що набрало законної сили, рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 по справі №910/20780/16, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог про компенсацію медичних витрат в сумі 1 413 909, 91 грн., провадження у справі підлягало закриттю;

- у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач у відповідності до п. 3.3 договору про надання асистанських послуг від свого імені укладав договори з третіми особами - з медичними клініками, які надавали послуги застрахованим особам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та оплачував їх послуги; в свою чергу, умовами договору не передбачено можливості делегування агентом третім особам зобов`язання щодо оплати послуг медичних клінік, оскільки таке зобов`язання відсутнє в переліку, визначеному у пунктах 3.1, 3.2 договору;

- листи компанії Medexpert (Туреччина) про те, що позивач через залученого агента «Savitar Group Ltd» (Кіпр) врегулював страхові випадки та розрахувався з медичними установами, які надавали застрахованим особам, не є належними та допустимими доказами здійснення такої оплати, оскільки страховик зобов`язаний відшкодувати витрати саме агента, а не будь-якої іншої особи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

09.01.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, яке вмотивоване необхідністю захисту прав та законних інтересів відповідача, відстоювання правової позиції апелянта, подання аргументованих пояснень у справі, достовірності і достатності досліджуваних у ході судового засідання доказів та надання всебічності, повноти і об`єктивності дослідженню у даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 у справі №910/8237/18 задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні, розгляд справи призначено на 28.02.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 відкладено розгляд справи на 19.03.2019, приймаючи до уваги неявку представника відповідача та задоволення його клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалами від 19.03.2019, від 28.03.2019, від 18.04.2019 у справі №910/8237/18 оголошувалась перерва.

До справи під час апеляційного провадження позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, пояснення щодо клопотання про долучення доказів відповідачем, доводи та міркування стосовно обставин справи; 27.03.2019 відповідачем надані письмові пояснення стосовно обставин справи; до справи залучені письмові докази за клопотаннями відповідача від 27.02.2019, від 18.03.2019, судом розглянуті клопотання сторін.

Явка представників сторін

Представником відповідача у справі в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримано доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та додаткових письмових поясненнях, що надавались в ході апеляційного перегляду, оскаржуване рішення відповідач просив скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ «СК «ВУСО».

Представники позивача в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвал в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

11.11.2014 між позивачем (агент по договору) та відповідачем (страховик) був укладений договір 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14.

Додатковими угодами № 1 від 11.03.2015, № 2 від 01.10.2015, № 3 від 01.10.2015 до договору внесені зміни.

За умовами вищевказаних договору та угод позивач (агент) зобов`язався за дорученням відповідача (страховика) надавати послуги з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договорами, укладеними між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України «Про страхування», в яких визначено перелік послуг та умов, які отримує застрахована особа в межах та у термін дії договору згідно відповідних Правил (Додаток № 3 до договору), а відповідач - оплачувати надані послуги на умовах договору.

Відповідно до умов п. 3.3 договору, для реалізації зобов`язань за договором агент має право на залучення третіх осіб (медичні установи, транспортні компанії, в т.ч. авіакомпанії, організації, що реалізують медичні препарати та товари медичного призначення, бюро, що представляють послуги перекладачів, кур`єрські служби і юридичні компанії тощо.)

Агент від свого імені укладає договори з третіми особами, надає гарантійні листи та проводить оплату послуг і медичних препаратів третім особам, в разі їх залучення до процесу врегулювання страхових подій, з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи.

Відповідно до умов п. 6.1 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015) за виконання агентом своїх обов`язків, згідно з цим правочином, страховик зобов`язався виплачувати товариству винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок, у розмірах, вказаних у додатку № 1 до договору.

Умовами розділу 6 договору сторони визначили, що сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюються наступним чином:

- звітним періодом по договору є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 21 число кожного календарного місяця дії договору (п.6.4.1 договору);

- оплата послуг здійснюється в два етапи: протягом 3 робочих днів з дати закінчення чергової декади агент складає та направляє страховику Акт заявлених збитків, в якому зазначаються страхові випадки, що стались із конкретними застрахованими особами протягом звітної декади та орієнтовні суми вартості послуг, наданих цим особам, що підлягають відшкодуванню страховиком (п.6.5.1), в свою чергу страховик протягом 5 робочих днів з дати отримання Акта заявлених збитків погоджує і підписує цей документ, а також на свій розсуд протягом цього ж строку перераховує агенту попередню оплату вартості послуг, вказаної у акті у розмірі до 100% загальної суми (п.6.5.2);

- остаточний розрахунок за конкретними страховими випадками страховик здійснює після отримання агентом від підрядника і кореспондентів повного пакету документів, внесення агентом відповідних відомостей до акту врегульованих збитків (виконаних робіт), який надсилається страховику у строки, визначені у п.6.5.1 разом з Актом заявлених збитків, до актів надаються рахунки на сплату вартості фактично наданих послуг (п.6.6.1-6.6.2).

Предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення 160 344,21 грн. компенсації медичних послуг по договору, наданих у червні 2015 року відповідно до акту врегульованих збитків № 6-7 June від 26.12.2017.

Судом першої інстанції встановлено, що з метою здійснення розрахунків за звітний період: червень 2015 було складено Акт заявлених збитків від 21.10.2015, у т.ч. щодо застрахованих осіб за полісами № 1877099, № 2070314, № 2125839, № 2109835, № 2067622, № 1997095 із зазначенням дати страхового випадку, країни, комплексу послуг та заявленого збитку, всього на суму 342 297,68 грн.

Акт заявлених збитків від 21.10.2015 підписаний ТОВ «Савітар Груп», будь-яких зауважень щодо включення до нього відомостей про осіб та поліси, що не є предметом договору та відомості про які страховик не отримував, на страхування не приймав, суду не було надано; часткова оплата відповідачем заявлених збитків по акту від 21.10.2015 підтверджена наявними у справі банківськими виписками за 22.10.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Савітар Груп» про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» компенсації медичних витрат та сервісної винагороди по договору № 65-К від 11.11.2014, до якої входила спірна сума заявлених вимог у даній справі.

Спір у вказаній справі вирішувався щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 1 702 942, 17 грн. за звітні періоди з січня 2015 по січень 2016.

Під час розгляду вказаної справи не встановлено обставин щодо безпідставного включення до актів врегульованих збитків витрат, здійснених по страхових випадках щодо осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 згідно полісів № 1877099, № 2070314, № 2125839, № 2109835, № 2067622, № 1997095, а відмовляючи в позові, суд виходив з того, що: «…акти врегульованих збитків не узгоджені ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» і потребують виправлень та коригувань, оскільки до вказаних актів звірених збитків включена інформація про застрахованих осіб, які не передавались ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на асистанське обслуговування ТОВ «Савітар Груп», а також до актів включена інформація по страхових випадках, за якими виплата страхового відшкодування вже була здійсненна ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь застрахованих осіб (матеріали справи містять документи, що підтверджують такі оплати).»

Тобто, виходячи з положень ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини щодо відсутності підстав для оплати витрат, включених до актів врегульованих збитків здійснених по страхових випадках щодо осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 згідно полісів № 1877099, № 2070314, № 2125839, № 2109835, № 2067622, № 1997095 не є такими, що не доказуються при розгляді даної справи (оскільки не встановлені при розгляді справи № 910/20780/16), а виходячи з підстав заявленого у даній справі позову підлягають дослідженню з метою вирішення спору, який виник між сторонами.

Оскільки, вимоги позивача у даній справі (предмет позову) обґрунтовуються обставинами нездійснення компенсації медичних витрат застрахованих осіб, переданих на асистанське обслуговування відповідачем згідно полісів № 1877099, № 2070314, № 2125839, № 2109835, № 2067622, №1997095 з посиланням на відкоригований акт врегульованих збитків № 6-7 June від 26.12.2017 (підстави позову), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі згідно п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки, з огляду на обставини справи, спір по суті щодо заявлених вимог у даній справі не є вирішеним між цими сторонами.

У зв`язку з наведеним, апеляційним господарським судом відхиляються доводи апелянта, що при задоволенні позову у даній справі будуть існувати два протилежних рішення Господарського суду міста Києва у справах: №910/20780/16 та № 910/8237/18, оскільки необхідність вирішення спору у справі № 910/8237/18 обумовлено, в тому числі і обставинами, встановленими при розгляді справи № 910/20780/16.

В свою чергу, при розгляді даної справи відповідач не надав доказів на спростування відомостей, зазначених в спірному акті № 6-7 June від 26.12.2017, у т.ч. щодо суми відшкодування, відсутності документів тощо.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, акт врегульованих збитків № 6-7 June від 26.12.2017 відповідачем не підписаний; листом за вих. № 556/2 від 26.12.2017 позивач надсилав на погодження та підписання відкоригований згідно постанови КАГС у справі №910/20780/16 Акт врегульованих збитків № 6-7 June від 26.12.2017 та рахунок на оплату № 1051 від 26.12.2017, копії первинних документів щодо страхових подій.

Відмову в оплаті рахунку згідно вказаного акту відповідач обґрунтовував посиланням на судове рішення у справі № 910/20780/16.

Дослідивши зміст наданих позивачем документів, у т.ч. рахунків, полісів, виписок медичних установ, фінансових гарантій, банківських виписок, Актів здачі-приймання послуг № 17 18021 від 22.10.2015, № 255-VUS від 15.02.2018, підтвердження від 16.05.2018 медичної установи Medexpert (Туреччина) на запит ТОВ «Савітар Груп» про отримання оплати по страхових випадках за полісами № 1877099, № 2070314, № 2125839, № 2109835, № 2067622, №1997095, договором із субпідрядником «Savitar Group Ltd» № 10-06/14-М від 10.06.2014, судом першої інстанції встановлено, що вказаними документами підтверджується надання послуг по застрахованих відповідачем особам, та зокрема, що для виконання доручення позивача відповідач наймав третіх осіб, особисто, а також через залученого агента Savitar Group LTD (Туреччина), врегулював страхові випадки та розрахувався за надані послуги із третіми особами (медичними установами, які безпосередньо надавали послуги застрахованим особам), факт оплати позивачем на користь Savitar Group Ltd грошових коштів по страхових випадках, вказаних у акті від 26.12.2017, підтверджений матеріалами справи.

Оцінюючи надані до справи докази в сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що наявність заборгованості відповідача у сумі 160 344,21 грн. компенсації понесених позивачем витрат на оплату врегулювання страхових випадків, медичних послуг, наданих застрахованим особам за полісами № 1877099, № 2070314, № 2125839, № 2109835, № 2067622, № 1997095 підтверджується наявними в матеріалах справи документами та відповідачем належними засобами доказування не спростовано, що є підставою для задоволення позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Доводи апелянта про відсутність належних доказів, що позивач у відповідності до п. 3.3 договору про надання асистанських послуг від свого імені укладав договори з третіми особами - з медичними клініками, які надавали послуги застрахованим особам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та оплачував їх послуги, не спростовують факту надання застрахованим особам таких послуг у відповідності з умовами договору від 11.11.2014 № 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 відповідно не звільняють відповідача від здійснення компенсації витрат позивача, понесених у зв`язку з виконанням договору в цій частині.

При цьому, апеляційний господарський суд приймає до уваги посилання позивача на положення п. 6.4 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015), якими передбачено сплату страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків.

Факт оплати медичних послуг медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків та гарантування здійснення таких виплат позивачем у зв`язку з настанням страхових випадків згідно полісів № 1877099, № 2070314, № 2125839, № 2109835, № 2067622, № 1997095 підтверджено матеріалами справи, що є підставою для оплати страховиком в порядку, встановленому умовами договору (6.5.5, 6.6.1, 6.6.2, 6.6.4), грошових сум агенту.

Посилання апелянта на судове рішення, прийняте 18.02.2019 у справі №910/17261/16, яким задоволені вимоги про розірвання договору № 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 від 11.11.2014 та стягнуто з ТОВ «Савітар Груп» на користь ПАТ «СК «ВУСО» попередню оплату в сумі 2 021 547, 88 грн., суму ротаційного фонду у сумі 30 000,00 грн. не є такими, що впливають на правильність вирішення спору у даній справі з огляду на наступне.

В межах справи № 910/17261/16 судами не вирішувались питання по невиконаних зобов`язаннях сторін в частині оплати вже наданих послуг, а виходячи з предмету позову в частині стягнення коштів спір розглянуто щодо наявності підстав для повернення попередньої оплати в сумі 2 021 547, 88 грн. та суми ротаційного фонду у сумі 30 000,00 грн.

Правові наслідки розірвання договору визначені ст. 653 ЦК України, і передбачають припинення зобов`язань сторін за таким договором, що не є підставою для звільнення від виконання зобов`язань, які виникли до моменту такого розірвання.

В силу положень п. 8.6 договору усі зобов`язання сторін, що виникли під час дії цього договору, залишаються в силі до їх фактичного виконання; а п. 6.7 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015) передбачено, що обов`язки страховика щодо сплати грошових сум, згідно цього договору, вважаються виконаними з моменту зарахування відповідних грошових коштів на рахунок агента.

При прийнятті оскаржуваного у справі рішення, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 160 344,21 грн. компенсації медичних послуг по договору, наданих у червні 2015 року відповідно до акту врегульованих збитків № 6-7 June від 26.12.2017 та з огляду на встановлені обставини правомірно задовольнив позовні вимоги.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/8237/18.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/8237/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/8237/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/8237/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 10.06.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б.Михальська