ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2700/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Разюк Г.П.,

Мишкіної М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком

на рішення Господарського суду Одеської області

від 11 лютого 2019 року (повний текст складено 15.02.2019р.)

по справі № 916/2700/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком

до відповідача Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області

про стягнення заборгованості у розмірі 73964,67 грн., -

суддя суду першої інстанції: Петренко Н.Д.

дата і місце прийняття рішення: 11.02.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство „Укртелеком в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства „Укртелеком звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області про стягнення заборгованості у сумі 73964,67 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач після закінчення 31.12.2015 року строку дії укладеного між сторонами договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку (далі ККЕ) ПАТ «Укртелеком» № 114-42 від 04.03.2014 року, продовжував користуватись ККЕ протягом 2016-2017р.р. При цьому, позивач вказує, що його звернення щодо переукладання договору користування, направлені на адресу відповідача, залишись останнім без задоволення. Позивач стверджує, що доказами використання відповідачем каналів ККЕ ПАТ «Укртелеком» є відповідні акти за надані телекомунікаційні послуги за період з січня 2016р. по грудень 2017 року, які підписані відповідачем та містять технічні характеристики кабелів, тарифи та суми оплати. ПАТ «Укртелеком» зазначає, що згідно з актами звіряння за надані телекомунікаційні послуги заборгованість складає 73964,67 грн.

Посилаючись на положення ст.ст. 11, 207, 530, 610, 615, 762, 763, 785 ЦК України, ст. 291 ГК України, Закону України Про телекомунікації, позивач просить стягнути з відповідача відповідну заборгованість.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та вказує, що позивачем, по-перше, не здійснено заходів досудового врегулювання спору. По-друге, відповідач зазначає про відсутність договірних відносин між учасниками справи за заявлений в позові період, і, як наслідок, безпідставність вимог позивача про стягнення 73964,67 грн. заборгованості за користування відповідачем ККЕ. Також відповідач зауважує, що позивачем жодним чином не підтверджено право власності або володіння кабельною каналізацією електрозв`язку в м. Одесі, в якій прокладені мережі відповідача.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.02.2019р. по справі №916/2700/18 (суддя Петренко Н.Д.) у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком відмовлено у повному обсязі.

У вказаному рішенні суд першої інстанції, з урахуванням наданих доказів прийшов до висновку про недоречність посилання позивача по справі як на положення нормативно-правових актів Україна на орендні правовідносини з покладення на відповідача обов`язку здійснювати оплату згідно положень договору, строк дії якого закінчився.

При цьому, суд зауважив, що позивачем по справі не заявлені позовні вимоги про визнання договору укладеним за заявлений у позові період ні у справі № 916/2700/18, ні у іншій господарський справі, що підтверджено представником позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2019р. по справі №916/2700/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити з посиланням на те, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Звертаючись з апеляційною скаргою апелянт зазначає, що матеріали справи містять підписані акти звірки, якими підтверджується виконання позивачем вимог за договором, однак, судом першої інстанції не було надано жодної оцінки цьому доказу.

Апелянт зазначає, що законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря, зокрема, щодо здійснення плати за користування майно, з фактом повернення об`єкта договору оренди.

Відтак, скаржник вказує, що не зважаючи на закінчення строку договору, відповідач не демонтував належні йому кабелі з ККЕ, не припинив використання місць в ККЕ позивача та продовжив їх безперервне використання.

Апелянт зазначає, що цивільні права та обов`язки відповідача виникли з дій відповідача як суб`єкта права саме за користування ККЕ позивача, які породжують правові наслідки у вигляді зобов`язання сплати вартості такого користування у сумі 73964,67 грн.

У своїй апеляційній скарзі скаржник посилається на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №338/180/17 від 05.06.2018р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2019р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2019р. по справі №916/2700/18 залишено без руху, встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

05.04.2019р. від Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої скаржником додано платіжне доручення про сплату судового збору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2019р. по справі №916/2700/18, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження, вирішено розглянути справу №916/2700/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19.04.2019р. від Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач не погоджується з її доводами, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії (Укртелеком) та Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області (Замовник) укладено договір №114-42 про надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку ПАТ „Укртелеком, предметом якого є технічні, організаційні та економічні умови надання у користування ККЕ Укртелекому. Код Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010-61.10.1, КЕКС 2240 2240, КПИВ 6641010 (п. 2.1.).

Відповідно до п. 2.2 договору Укртелеком відповідно до умов цього договору надає Замовнику в користування ККЕ, що передбачає виконання комплексу організаційно-технічних заходів та надання таких послуг: бронювання місця в ККЕ Укртелекому; погодження робочого проекту; технічний нагляд за роботою Замовника в ККЕ Укртелекому; надання місця в каналі ККЕ Укртелекому; використання ККЕ Укртелекому.

Згідно з п. 2.3 договору Замовник зобов`язується оплачувати послуги відповідно до умов цього договору, додатків до нього та додаткових угод.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а його умови відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.01.2014 року.

В подальшому сторонами укладались додаткові угоди до договору № 114-42 щодо порядку здійснення розрахунків за рахунок бюджетних коштів, зміни банківських реквізитів, подовження строку дії до 31.12.2015 року, які наявні в матеріалах справи.

Як стверджує позивач, укладений між учасниками справи договір № 114-42 від 04.03.2014 року про надання в користування ККЕ ПАТ „Укртелеком за своєю правовою природою є змішаним та регулює орендні правовідносини (користування місцем в ККЕ) та правовідносини щодо надання послуг (бронювання місця в ККЕ, техогляд тощо).

Зазначаючи, що у період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідач по справі продовжував користуватися ККЕ позивача без укладення додаткових угод або переукладення договору, позивач вважає, що цивільні права та обов`язки відповідача виникли з юридичного акту, а саме користування ККЕ позивача, і такі дії породжують правові наслідки у вигляді зобов`язання сплатити вартість такого користування у сумі 73964,67 грн., розрахованого на підставі рахунків-фактур за послуги за заявлений у позові період та актів звіряння обсягів кабельної каналізації електрозв`язку.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Звертаючись з позовною заявою позивач зазначає, що у період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідач продовжував користуватися ККЕ позивача без укладення додаткових угод або переукладення договору, у зв`язку з чим позивач вважає, що цивільні права та обов`язки відповідача виникли з юридичного акту, а саме користування ККЕ позивача, і такі дії породжують правові наслідки у вигляді зобов`язання сплатити вартість такого користування у сумі 73964,67 грн., розрахованого на підставі рахунків-фактур за послуги за заявлений у позові період та актів звіряння обсягів кабельної каналізації електрозв`язку.

Апеляційний господарський суд, дослідивши обставини справи та наявні документи вказує, що строк дії договору №114-42 про надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку ПАТ „Укртелеком від 04.03.2014р., з урахуванням додаткових угод до договору, сплив 31.12.2015 року.

Разом з тим, матеріали не містять жодних документів, які б свідчили про продовження строку дії договору або його переукладання на новий строк.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з твердження суду першої інстанції про те, що недоречним та безпідставним є посилання позивача як на положення нормативно-правових актів Україна на орендні правовідносини з покладення на відповідача обов`язку здійснювати оплату згідно положень договору, строк дії якого закінчився.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на положення постанови касаційної інстанції у справі №338/180/17, оскільки висновки, на які посилається скаржник, стосуються іншого предмету спору та інакшого договору, при цьому, зустрічним позовом у вказаній справі є визнання укладеним договору підряду.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що вимоги щодо визнання укладеним договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку ПАТ „Укртелеком до відповідача не заявлялись.

За правилами ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (див. рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 п.58).

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2019р. по справі №916/2700/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк у встановлених ч.3 ст. 287 ГПК України випадках.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Разюк Г.П.

Суддя Мишкіна М.А.