ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/1909/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй- головуючий, О. А. Кролевець, І. В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р.

у складі колегії суддів: В. В. Россолов - головуючий, Р. А. Гетьман, П. В. Тихий

та на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2018р.

суддя: Р. М. Аюпова

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу"

про стягнення коштів в розмірі 1 709 868,12 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання договору укладеним

за участю представників учасників:

позивача: Литвин П.В.

відповідача: Басарт Л.А.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (далі - ТОВ "Котельні лікарняного комплексу", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 1 709 868,12 грн., з яких: 1 002 805,34 грн. - основний борг, 282 999,98 грн. - пеня, 79 749,27 грн. - 3% річних, 344 313,53 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати за отриманий природний газ за договором №3237/15-КП-32 купівлі-продажу природного газу від 19.12.2014р.

Крім того, до господарського суду Харківської області звернулося ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" із зустрічним позовом до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про зобов`язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" укласти договір про реструктуризацію заборгованості, за спожитий природний газ, між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в редакції, запропонованій ТОВ "Котельні лікарняного комплексу".

Зустрічний позов мотивовано безпідставним ухиленням ПАТ "НАК "Нафтогаз України" від укладення договору, обов`язковість укладення якого передбачена Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.11.2018р. у справі №922/1909/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р., у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено. Визнано укладеним договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України", в редакції зазначеній в рішенні.

З огляду на наявність підстав для укладення договору в порядку Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та його відповідність Типовому договору, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017р. № 222 "Про затвердження Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ", суд задовольнив позовні вимоги за зустрічним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні первісного позову про стягнення з відповідача заборгованості за природний газ, вказав на необхідність укладення сторонами договору про реструктуризацію, а заборгованість за спожитий природний газ, заявлена до стягнення в розмірі 1 002 805,34 грн. підлягає реструктуризації, усі нарахування на цю заборгованість у вигляді пені, інфляційних та 3% річних, що були включені до предмету позовних вимог, є реструктуризованими, відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", норми якого є спеціальними до правовідносин між сторонами.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2018р., постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. у справі № 922/1909/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача та відмовити відповідачеві у задоволенні зустрічного позову.

Скарга мотивована відсутністю правових підстав для визнання укладеним в судовому порядку між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки період реструктуризації заборгованості складає 12 місяців, а не 60 місяців, як визначено у Типовому договорі, банківська гарантія видана банківською установою на суму боргу лише в розмірі 827 121, 92 грн.

Крім того, позивач зазначає, що у спірному договорі про реструктуризацію, ні сторонами, ні судом не врегульовано основна умова договору - його ціна, оскільки в п. 3 договору зазначена сума 1 127 893,44 грн., а в п. 11 зазначено - 827 121,92 грн.

Також, позивач вказує на те, що якщо сума заборгованості, що підлягає реструктуризації становить 827 121,92 грн., то суди попередніх інстанцій повинні були здійснити розрахунок заявлених до стягнення пені, інфляційних та 3% річних з урахуванням заборгованості, неохопленої спірним договором про реструктуризацію.

Якщо ж сума, що підлягає реструктуризації становить 1 127 893,44 грн., то надана ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" банківська гарантія на суму 827 121,92 грн. не відповідає вимогам абз. 2 ч. 4 ст. 5 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" посилається на безпідставне ухилення відповідачем від укладення договору, в той час як законодавством передбачено його укладення.

Крім того, ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" зазначає, що банківська гарантія АТ "Альфа-банк" від 02.10.2018р. видана на залишок боргу 827 121,92 грн. є безумовною та безвідкличною.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

19 грудня 2014 року між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (покупець) укладено договір №3237/15-КП-32 купівлі-продажу природного газу (далі - договір), згідно з яким продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2015р. природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили, що у разі невиконання покупцем п. 6.1 цього договору, покупець зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Судами встановлено, що на виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 4 399 973,54 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких додані до цього позову.

Вказана сума була оплачена покупцем частково, у зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем станом на 07.03.2018р. утворилася заборгованість, яка складає 1 002 805,34 грн.

За період з 30.09.2017р. по 17.09.2018р., згідно наданих ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" платіжних доручень, відповідачем додаткового сплачено 384 397,48 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" станом на момент розгляду спору є наявною заборгованість у розмірі 827 121, 92 грн.

ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" листом № 337 від 25.07.2017р. звернулося до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо врегулювання заборгованості з метою участі у процедурі врегулювання заборгованості та укладення договорів реструктуризації.

У відповідь ПАТ НАК "Нафтогаз України" листом № 26-7213/1.8-17 від 03.10.2017р. повідомив про списання неустойки 72 905,34 грн. та готовність за умови надання гарантії реструктурувати заборгованість (основний борг) на загальну суму 3 316 324,60 грн., а саме: за договором постачання природного газу №3236/15-БО-32 від 19.12.2014 у сумі 1 094 498,09 грн.; за договором постачання природного газу, №3237/15-КП-32 від 19.12.2014 у сумі 1 127 893,44 грн.; за договором постачання природного газу № 2267/16-БО-32 від 15.12.2015р. у сумі 1 093 933,07 грн.

Крім того, листом № 326 від 02.10.2018р. ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" направило до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ по договору №3237/15-КП-32 та оригінал гарантії АТ "АЛЬФА-БАНК" № IG-27/2018361 від 02.10.2018р. на залишок боргу 827 121,92 грн. станом на 02.10.2018р.

У зв`язку із наявною заборгованістю за поставлений природний газ, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Крім того, згідно з п. 7.2 договору позивачем нарахована пеня відповідачеві у розмірі 282 999,98 грн., а також, на підставі норм ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні втрати - 344 313,53 грн. та 3 % річних - 79 749,27 грн.

Відповідач, в свою чергу, звернувся із зустрічним позовом про зобов`язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" укласти договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в редакції, запропонованій ТОВ "Котельні лікарняного комплексу".

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

30 листопада 2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), яким регламентовано комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі ст. 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

За положеннями ч. 1 ст. 3 Закону для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Частинами 1 - 4 ст. 5 Закону передбачено, що реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

Виконання зобов`язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості забезпечується шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду, до комунальної власності якої належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, та який виступає гарантом виконання такого договору на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

Для підприємств, що не належать до комунального сектору економіки, фінансові та/або інші гарантії на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету) надає державний орган, підприємство, установа, організація, до сфери управління якого (якої) належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, або будь-який вид забезпечення, передбачений законодавством України, на виконання договору реструктуризації надається суб`єктом господарювання, заборгованість якого підлягає реструктуризації, на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

Згідно з ч. 8 вказаної Статті кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 173 від 12.07.2017р. було включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств центрального водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб`єктів господарювання по сумі кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно Закону у розмірі 3 316 324,60 грн., яка складається з обсягу заборгованості, утвореної до 01.07.2016р., та яка залишилася не погашеною до 31.12.2016р., за спожитий природний газ згідно договору купівлі - продажу №3236/15-БО-32 від 19.12.2014р. у сумі 1 094 498,09 грн. та договору №3237/15-КП-32 від 19.12.2014р. у сумі 1 127 893,44 грн.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК УКраїни) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 ГК України, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ч. 3 ст. 184 ГК України).

Відповідно до ч. 4 ст.181 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017р. № 222 "Про затвердження Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ" затверджено Типовий договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ.

Судами встановлено, що запропонований позивачем за зустрічним позовом текст договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ за договором № 3236/15-КП-32 відповідає Типовому договору.

Відповідачем отримано від банку належним чином оформлену гарантію виконання ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості та направлено її кредитору.

АТ "АЛЬФА-БАНК" має банківську ліцензію № 61 від 05.10.2011р., видану Національним банком України на право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", до яких входить надання гарантій як кредитна операція, передбачена ст.49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Уніфікованих правил для гарантій, розроблених Міжнародною торговельною палатою.

Банківська гарантія відповідає вимогам ПАТ "НАК "Нафтогаз України", що зазначені в листі № 26-6633/1.8.-17 від 13.09.2017р.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Судами встановлено, що будь-яких заперечень щодо змісту запропонованого договору про реструктуризацію заборгованості ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та протоколу розбіжностей не направлялося.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність підстав для укладання договору про реструктуризацію заборгованості та задоволення зустрічного позову "Котельні лікарняного комплексу".

Верховним Судом відхиляються доводи ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про те, що період реструктуризації заборгованості складає 12 місяців, а не 60 місяців, як визначено у Типовому договорі, оскільки Типовим договором не встановлено заборон на укладення договору на менший строк. Крім того, ч. 2 ст. 5 Закону передбачено право дострокового погашення заборгованості.

Таким чином строк встановлений в договорі про реструктуризацію не перевищує максимального терміну встановленого Законом.

Верховним Судом відхиляються доводи ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо невизначеності суми заборгованості, яка підлягає реструктуризації та щодо банківської гарантії, оскільки в договорі зазначено, що сума заборгованості, наявна на 31.12.2016р. що підлягає реструктуризації становить - 1 127 893,44 грн., а в п. 11 зазначено - 827 121,92 грн., як розмір банківської гарантії, виданої на фактичний розмір заборгованості на дату її видачі.

Оскільки договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ визнано в судовому порядку укладеним, заборгованість реструктуризовано і на вказану заборгованість відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону не нараховуються неустойка, проценти річних, інфляційні нарахування, суди попередній інстанцій дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, тому підстави для зміни чи скасування судових рішень відсутні.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, що стали підставою для задоволення зустрічного позову та відмови в задоволенні первісного позову відповідно до встановлених обставин.

8. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2018р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. у справі №922/1909/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя О. А. Кролевець

Суддя І. В. Ткач