РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/1134/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Управління забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій

до Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК"

про зобов`язання виконати вимогу про сплату коштів за гарантією.

Представники учасників справи:

від позивача: Савченко Н.О., довіреність № 847 від 04.06.2018;

від відповідача: Макарчук Л.Л., ордер серія КВ № 426656;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про зобов`язання виконати вимогу про сплату коштів за гарантією.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Гарантією № 3579-0618/TNK5.1v від 25.06.2018, в частині виплати суми гарантії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2019 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

14.02.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, підготовче засідання призначено на 11.03.2019.

У судове засідання 11.03.2019 представники позивача з`явились, представники відповідача та третьої особи не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 15.04.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

12.04.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 15.04.2019 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про продовження строків підготовчого провадження та про відкладення підготовчого судового засідання до 06.05.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

02.05.2019 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

У судове засідання 06.05.2019 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 17.05.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

07.05.2019 представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

10.05.2019 представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

17.05.2019 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

У судове засідання 17.05.2019 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.05.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

Судом, в порядку статей 120-121 ГПК України повідомлено третю особу про призначення справи до судового розгляду по суті на 27.05.2019.

У судове засідання 17.05.2019 представники сторін з`явились.

Представник третьої особи у судове засідання 17.05.2019 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 27.05.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2018 року між Управлінням забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» (далі - постачальник, третя особа) укладено Договір про закупівлю нафти і дистилятів (бензин та дизельне паливо), дизельне паливо (бланки дозволів (талони), смарт картки (паливні картки № 114 (далі - Договір) за умовами якого, постачальник зобов`язується поставити, а замовник прийняти та оплатити лот 2 - ДК 021:2015 код 09134200-9 дизельне паливо (дизельне паливо (бланки дозволів (талони), смарт картки (паливні картки) в подальшому «продукція», на умовах, що викладені в цьому Договорі. Найменування, марка, кількість та технічні вимоги до продукції вказуються в специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору. Постачальник здійснює поставку продукції шляхом передачі замовнику бланків дозволів (талонів) та смарт карток (паливних карток), зразки яких наведено у Додатку № 3, що є невід`ємною частиною Договору, які дають право отримати продукцію в мережі автозаправних станцій, перелік яких наведено у Додатку 2, що є невід`ємною частиною Договору. Відпуск продукції в кожному конкретному випадку здійснюється на підставі бланків дозволів (талонів) та смарт карток (паливних карток) на отримання товару в асортименті та кількості, вказаних в цих бланках дозволів (талонів) та смарт карток (паливних карток).

Відповідно до п. 2.2 Договору постачальник гарантує незмінність ціни на поставлену продукцію з моменту поставки її за місцем призначення до моменту використання замовником поставлених бланків дозволів (талонів), смарт карток (паливних карток).

Ціна Договору становить 61 048 135,68 грн., в тому числі ПДВ - 10 174 689,28 грн.

За умовами п. 2.5 Договору замовник здійснює оплату постачальнику протягом десяти банківських днів після поставки продукції платежами у розмірах фактично поставленої продукції згідно з специфікаціями, відповідно до статті 49 Бюджетного кодексу України.

Згідно з п. 3.1 Договору постачальник здійснює поставку та якісне відвантаження продукції замовнику не пізніше 01.12.2018 на територію Управління забезпечення ОРСЦЗ ДСНС України (м. Київ, вул. Бережанська, 7) та несе всі витрати та ризики, пов`язані з її доставкою до вказаного місця поставки, включаючи оплату відповідних податків і інших зборів.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та реєстрації в Державній казначейській службі України і діє до 31.12.2018, а в частині гарантії продукції - до повного його виконання.

Додатком № 1 до Договору сторонами викладено специфікацію на продукцію, що постачається.

Додатком № 2 до Договору викладено мережу автозаправних станцій, на яких буде здійснено відпуск продукції відповідно до переданих замовнику бланків дозволів (талонів), смарт карток (паливних карток).

Згідно видаткової накладної № НКТ-001654 від 26.06.2018 позивачем отримано бланки дозволів (талони) на пальне на суму 29 999 961,60 грн., видаткової накладної № НКН-001317 від 02.08.2018 позивачем отримано бланки дозволів (талони) на пальне на суму 2 539 783,68 грн., згідно видаткової накладної № НКТ-002358 від 06.08.2018 позивачем отримано бланки дозволів (талони) на пальне на суму 28 508 390,40 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 728 від 27.06.2018 на суму 29 999 961,60 грн., № 973 від 16.08.2018 на суму 2 539 783,68 грн. та № 974 від 16.08.2018 на суму 28 508 390,40 грн. позивачем оплачено отримані бланки дозволів (талони).

Втім, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем допущено порушення взятих на себе зобов`язань та станом на 21.12.2018, відпуск дизельного палива автозаправними станціями за талонами здійснюється частково, через невиконання зобов`язань з оплати нафтопродуктів з боку покупців - компаній групи «Техойл», які мають значну заборгованість перед АЗС.

Приватним Акціонерним товариством «Айбокс Банк» (далі - відповідач, гарант) 25.06.2018 видано банківську гарантію №3579-0618/TNK5/1v (далі - гарантія), відповідно до якої гарант бере на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання виплатити бенефіціару суму у розмірі 1 220 962,72 грн. за Лотом № 2 у випадку невиконання умов Договору про закупівлю ДК 021:5015 код 09130000-9 Нафта і дистиляти (Паливно-мастильні матеріали): лот 2 - ДК 021:2015 код 09134200-9 Дизельне паливо (дизельне паливо (бланки дозволів (талони), смарт картки (паливні картки), протягом п`яти робочих днів з дня отримання ним письмової вимоги бенефіціара відповідно до чинного законодавства України з посиланням на цю Гарантію за підписами уповноважених осіб, у якій має зазначатися номер і дата Договору, сума належна до сплати, якщо у вимозі буде вказано, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, повинна бути виплачена йому у зв`язку із невиконанням чи неналежним виконанням принципалом умов Договору із зазначенням, в чому саме полягає невиконання чи неналежне виконання умов Договору. Гарантія не може бути відкликана гарантом.

Строк Гарантії по 31.01.2019 включно.

Зобов`язання Гаранта згідно цієї Гарантії втрачають силу в разі:

- закінчення строку дії цієї Гарантії;

- своєчасно виконання у повному обсязі принципалом своїх зобов`язань перед бенефіціаром за Договором;

- повернення оригіналу Гарантії Гаранту або подання бенефіціаром письмової заяви про звільнення гаранта від обов`язків за гарантією;

- в інших випадках, визначених чинним законодавством України.

14.01.2019 позивач звернувся до відповідача із Вимогою № 147 від 10.01.2019 про сплату коштів за гарантією на суму 1 220 962,72 грн., у зв`язку з невиконанням постачальником своїх зобов`язань за договором № 114 про закупівлю нафти та дистилятів (Бензин та дизельне паливо). Дизельне паливо (бланки дозволів (талони), смарт картки (паливні картки) від 26.06.2018.

У відповідь на вимогу позивача, Приватним акціонерним товариством «Айбокс Банк» відмовлено позивачу у виплаті коштів по гарантії з посиланням на:

- відсутність реєстрації в Державній казначейській службі України Договору, що свідчить про те, що він не укладений;

- відсутність документів, які б підтверджували повноваження підписанта вимоги;

- повернення оригіналу гарантії до Банку, що з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 568 ЦК України свідчить про відмову бенефіціара від свої прав за гарантією.

Листом № 252 від 29.01.2019 позивач зазначив, що управління не повертало гарантію, також не відмовлялось від своїх прав за Гарантією, а пред`явило її разом з іншими доказами до Вимоги про сплату коштів за Гарантією.

Оскільки відповідачем відхилено вимогу позивача та не сплачено суму банківської гарантії, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про зобов`язання відповідача задовольнити вимогу про сплату коштів за Гарантією позивача.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що в осіб, які діяли від імені позивача були відсутні відповідні повноваження на представництво інтересів у взаємовідносинах з банком, оскільки додана до вимоги довіреність не була засвідчена належним чином.

Також, відповідач зазначає, що позивач повернув оригінал Гарантії до відповідача, що свідчить про відмову позивача від своїх прав за Гарантією.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений між позивачем та третьою особою договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно видаткової накладної № НКТ-001654 від 26.06.2018 позивачем отримано бланки дозволів (талони) на пальне на суму 29 999 961,60 грн., видаткової накладної № НКН-001317 від 02.08.2018 позивачем отримано бланки дозволів (талони) на пальне на суму 2 539 783,68 грн., згідно видаткової накладної № НКТ-002358 від 06.08.2018 позивачем отримано бланки дозволів (талони) на пальне на суму 28 508 390,40 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 728 від 27.06.2018 на суму 29 999 961,60 грн., № 973 від 16.08.2018 на суму 2 539 783,68 грн. та № 974 від 16.08.2018 на суму 28 508 390,40 грн. позивачем оплачено отримані бланки дозволів (талони).

Втім, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем допущено порушення взятих на себе зобов`язань та станом на 21.12.2018, відпуск дизельного палива автозаправними станціями за талонами здійснюється частково, через невиконання зобов`язань з оплати нафтопродуктів з боку покупців - компаній групи «Техойл», які мають значну заборгованість перед АЗС.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ТОВ «Техйол Трейд», ТОВ «ВВА», ТОВ «Тім Ойл» Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» з Листами, у яких просив надати роз`яснення щодо причин не відпуску дизельного палива по бланкам дозволам (талонам) ТОВ «Техойл НК».

У відповідь на вказані листи, ТОВ «Тім Ойл», ТОВ «ВВА», ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна», зазначили, що відпуск товару не здійснюється у зв`язку з заборгованістю ТОВ «Техойл НК» перед останніми.

У зв`язку з відмовою у відпуску дизельного палива по бланкам дозволам (талонам) ТОВ «Техойл НК», позивачем за участі представників АЗС складено Акти про відмову відпуску продукції (дизельного пального) на автозаправній станції (АЗС) на підставі бланків дозволів (талонів), смарт карток (паливних карток) ТОВ «Техойл НК».

Таким чином, відповідно до умов Договору, відповідачем не було здійснене фактичне передання замовнику палива дизельного згідно бланків-дозволів, що третьою особою не спростовано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується невиконання третьою особою взятих на себе зобов`язань за Договором в частині фактичної передачі дизельного палива на АЗС.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з положеннями ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

За змістом ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004.

У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (надалі - Положення), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії.

Приватним Акціонерним товариством «Айбокс Банк» 25.06.2018 видано банківську гарантію №3579-0618/TNK5/1v, відповідно до якої гарант бере на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання виплатити бенефіціару суму у розмірі 1 220 962,72 грн. за Лотом № 2 у випадку невиконання умов Договору про закупівлю ДК 021:5015 код 09130000-9 Нафта і дистиляти (Паливно-мастильні матеріали): лот 2 - ДК 021:2015 код 09134200-9 Дизельне паливо (дизельне паливо (бланки дозволів (талони), смарт картки (паливні картки), протягом п`яти робочих днів з дня отримання ним письмової вимоги бенефіціара відповідно до чинного законодавства України з посиланням на цю Гарантію за підписами уповноважених осіб, у якій має зазначатися номер і дата Договору, сума належна до сплати, якщо у вимозі буде вказано, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, повинна бути виплачена йому у зв`язку із невиконанням чи неналежним виконанням принципалом умов Договору із зазначенням, в чому саме полягає невиконання чи неналежне виконання умов Договору. Гарантія не може бути відкликана гарантом.

Частиною 2 ст. 200 ГК України унормовано, що зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 ГК України).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідачем видано банківську гарантію, відповідно до якої відповідач безвідклично та безумовно зобов`язався виплатити позивачу будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що складає 1 220 962,72 грн., протягом 5 робочих днів з дати отримання гарантом письмової вимоги бенефіціара, у якій бенефіціар заявляє про невиконання принципалом взятих на себе зобов`язань за договором.

Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно із ч. 2 ст. 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

При цьому, згідно зі статтями 563, 565 Цивільного кодексу України обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними у гарантії документами. За відсутності хоча б однієї із цих умов відповідальність гаранта не настає (постанова Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 3-31гс16).

Водночас, частиною 1 статті 568 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі:

1) сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію;

2) закінчення строку дії гарантії;

3) відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією.

Також, пунктом 44 Положення визначено, що зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром припиняється в разі:

1) сплати суми, на яку видано гарантію; або

2) закінчення строку дії гарантії або після настання дати закінчення дії гарантії, або настання обставин (події), за яких строк дії гарантії є закінченим, у тому числі:

відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією шляхом повернення її оригіналу до банку-гаранта або шляхом подання банку-гаранту письмового повідомлення про звільнення його від обов`язків за гарантією; або

представлення банку-гаранту повідомлення принципала, що підтверджується відповідною інформацією на сторінці офіційного інтернет-представництва центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері публічних закупівель або авторизованих електронних майданчиках під час публічних закупівель, про:

укладення договору про закупівлю з іншим учасником, що став переможцем тендера; або

ненадання або відкликання принципалом тендерної пропозиції до закінчення строку її подання; або

закінчення процедури закупівлі в разі неукладення договору про закупівлю з жодним із учасників, які подали тендерні пропозиції, або, якщо торги не відбулися, або принципал не взяв участі в закупівлі; або

3) в інших випадках, передбачених законодавством.

14.01.2019 позивач звернувся до відповідача із Вимогою № 147 від 10.01.2019 про сплату коштів за гарантією на суму 1 220 962,72 грн., у зв`язку з невиконанням постачальником своїх зобов`язань за договором № 114 про закупівлю нафти та дистилятів (Бензин та дизельне паливо). Дизельне паливо (бланки дозволів (талони), смарт картки (паливні картки) від 26.06.2018.

З означеною вимогою, позивачем також пред`явлено гаранту оригінал Гарантії, що підтверджено сторонами у судовому засіданні.

Однак, одночасне направлення позивачем банку Вимоги про сплату коштів за Гарантією з оригіналом Гарантії не може розцінюватись як відмова від Гарантії в контексті ст. 568 ЦК України та п. 44 Положення, оскільки за означених обставин, направлення оригіналу гарантії є дією позивача спрямованою на підтвердження своїх прав та відповідно вимог за заявленою вимогою про сплату коштів за гарантією.

Таким чином, одночасне пред`явлення Вимоги бенефіціаром з доданням оригіналу гарантії в підтвердження своїх прав та вимог, не свідчить про припинення зобов`язань гаранта перед бенефіціаром, як здійснення самостійної дії з повернення гарантії без вимоги про її виконання.

При цьому, згідно зі статтями 563, 565 Цивільного кодексу України обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними у гарантії документами. За відсутності хоча б однієї із цих умов відповідальність гаранта не настає (постанова Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 3-31гс16).

При цьому, посилання відповідача на відсутність реєстрації в Державній казначейській службі України Договору, як на підставу для відмови у виконанні вимоги, судом відхиляються, оскільки ані умовами Гарантії, ані умовами чинного законодавства не передбачено отримання як банком такої інформації, так і надання такої інформації бенефіціаром гаранту, оскільки означені обставини впливають лише на розрахунку сторін за Договором.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, до Листа позивача № 252 від 29.01.2019, який отриманий банком 29.01.2019 було додано Лист Управління Державної казначейської служби України у Оболонському районі м. Києва про реєстрацію Договору, укладеного між позивачем та третьою особою.

В свою чергу, доводи відповідача щодо того, що додані до Вимоги документи в підтвердження повноважень підписанта, не були належним чином засвідчені, судом відхиляються, з огляду на подальше надання в межах строку дії Гарантії належно засвідчених документів з Листом № 252 від 29.01.2019, що відповідачем не заперечуються.

За таких обставин, оскільки, як встановлено судом та не спростовано учасниками судового процесу, третя особа не виконала взяті на себе зобов`язання за Договором, доказів протилежного як третьою особою, так і відповідачем не представлено, відповідач, як гарант, зобов`язаний був виконати взятті на себе зобов`язання за банківською гарантією, отримавши письмову вимогу позивача № 147 від 10.01.2019 про сплату банківської гарантії та Лист № 252 від 29.01.2019, які були оформлені відповідно до умов гарантії та до яких були додані документи на підтвердження невиконання зобов`язань принципала за Договором.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9-А; ідентифікаційний код: 21570492) виконати вимогу про сплату коштів за Гарантією №3579-0618/TNK5.1v від 25.06.2018 на користь Управління забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (04074, м. Київ, вул. Бережанська, 7; ідентифікаційний код: 33945469).

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9-А; ідентифікаційний код: 21570492) на користь Управління забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (04074, м. Київ, вул. Бережанська, 7; ідентифікаційний код: 33945469) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.06.2019.

Суддя О.А. Грєхова