ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Справа№ 910/16385/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухвалене 06.03.2019, повний текст якого складений 21.03.2019

у справі № 910/16385/18 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄвроПлюс»

до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

про стягнення боргу, ціна позову 40 837,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача неправомірно списаних з рахунку відповідача згідно меморіального ордеру № 10606Д004U від 06.06.2018 грошових кошів у розмірі 40 837,00 грн. як таких, які були переказані Дочірнім підприємством «Фінансової установи «ВМ - Фактор», до якого застосовані обмежувальні заходи відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 02.05.2018, яке введено в дію Указом Президента України № 126/2018 від 14.05.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2019, повний текст якого складений 21.03.2019, у справі № 910/16385/18 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

- відповідно до абз. 3, 4 п.п. 7 п. 1 постанови Правління НБУ «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» № 654 від 01.10.2015 банк зобов`язаний заблокувати кошти/зупинити фінансові операції осіб, зазначених у санкційних списках, у такому порядку: кошти, що надійшли на користь клієнта від особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовані санкції «блокування активів» та/або «зупинення фінансових операцій», банк обліковує на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку; банк зобов`язаний відмовити у виконанні розрахункового документа клієнту, зазначеному в санкційних списках, що є ініціатором переказу та до якого застосовані санкції «блокування активів» та/або «зупинення фінансових операцій», та/або «зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань»;

- з аналізу вказаних норм вбачається, що заборона стосується виконання розрахункових документів та операцій саме рахунків, зазначених у санкційних списках та не стосуються інших осіб;

- таким чином, відповідач після одержання грошових коштів, що надійшли від підсанкційної юридичної особи, був вправі та зобов`язаний не зараховувати їх на рахунок позивача, а зупинити виконання переказу та обліковувати кошти на окремому балансовому рахунку, проте доказів здійснення відповідачем таких дій не надано;

- водночас відповідно до положень чинного законодавства з моменту зарахування грошових коштів на рахунок отримувача останній стає власником цього майна та не може бути позбавлений свого права власності або обмежений у його здійсненні інакше, ніж у випадках і в порядку, встановлених законом, а відтак, банк позивача, за відсутності відповідного рішення суду, визначених законом або договором випадків, а також обтяжень щодо грошових коштів, не мав права списувати їх з банківського рахунку позивача.

Не погоджуючись з рішенням, 22.04.2019 Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт послався на те, що оспорюване рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та прийняте з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування вказаної позиції відповідач послався на те, що:

- законодавцем чітко не визначено, з якого саме часу банк має забезпечити реалізацію санкцій, визначених в рішенні Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 02.05.2018;

- надходження 24.05.2017 грошових коштів від підсанкційної особи в сумі 40 837,00 грн. на банківський рахунок позивача є операцією від особи, щодо якої встановлені обмежувальні заходи, а відтак, відповідачем цілком правомірно здійснено сторно-проводку;

- спірні грошові кошти не списані в дохід відповідача, а обліковуються на рахунку № НОМЕР_1, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з Дочірнім підприємством «Фінансової установи «ВМ - Фактор».

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 справа № 910/16385/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою від 20.05.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.:

- акціонерному товариству «Комерційний банк «Приватбанк» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18;

- відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 03.06.2019;

- роз`яснено сторонам, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18;

- учасників процесу повідомлено про те, що апеляційна скаргу буде розглянута без повідомлення учасників справи.

31.05.2019 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Станом на 19.06.2019 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 910/16385/18 колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 192 100 грн., і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18 відкрито 20.05.2019, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався, з урахуванням вихідних та святкових днів, з 05.06.2019, апеляційна скарга має бути розглянута по 19.07.2019 включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ст. 1. Суверенне право України на захист Закону України «Про санкції» № 1644-VII від 14.08.2014, який набрав чинності 12.09.2014, з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про санкції» санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи - нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність.

Статтею 5 ЗУ «Про санкції», зокрема, встановлено, що:

- Пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України (ч.1);

- Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи - нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1 - 21, 23 - 25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання (ч.3).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про санкції» до видів санкцій згідно з цим Законом віднесено блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) (Рішення РНБО від 02.05.2018), введеним в дію Указом Президента України від 14.05.2018 № 126/2018, відповідно до статті 5 Закону України «Про санкції» вирішено:

1. Підтримати пропозиції щодо застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), внесені Кабінетом Міністрів України, Службою безпеки України та Національним банком України.

2. Застосувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до:

1) фізичних осіб згідно з додатком 1;

2) юридичних осіб згідно з додатком 2.

У додатку 2 до Рішення РНБО від 02.05.2018 «Юридичні особи, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції)» (санкційні списки) під номером 426 зазначено Дочірнє підприємство «Фінансова установа «ВМ-Фактор» (представництво в Україні), ЄДРПОУ - 35185577, зареєстровано за адресою: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, буд. 72 (ДП «ФУ«ВМ-Фактор», код 35185577), до якого застосовані обмежувальні заходи, в тому числі, блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном строком застосування три роки.

Указ Президента України від 14.05.2018 № 126/2018 набрав чинності 19.05.2018, відповідно, Рішення РНБО від 02.05.2018 є введеним в дію з 19.05.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.

Статтею 42 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» контроль за дотриманням учасниками платіжних систем нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення переказу, а також застосування відповідних заходів впливу, передбачених законодавством України, покладено на Національний банк України.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 постанови Правління Національного банку України від 01.10.2015 № 654 «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Правління Національного банку України станом на дату виникнення спірних правовідносин, банки України, зокрема, зобов`язані заблокувати кошти / зупинити фінансові операції осіб, зазначених у санкційних списках, в такому порядку:

- кошти, що надійшли на користь особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовано санкцію «блокування активів», банк зараховує на банківський рахунок цієї особи, а у разі відсутності в банку рахунку такої особи, банк обліковує кошти на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку;

- кошти, що надійшли на користь клієнта від особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовані санкції «блокування активів» та/або «зупинення фінансових операцій», банк обліковує на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами:

Позивач є клієнтом відповідача.

06.06.2018 позивач отримав від ДП «ФУ«ВМ-Фактор», код 35185577, грошові кошти в сумі 40 837,00 грн.

06.06.2018 меморіальним ордером № І0606L004U (а.с.9) відповідач списав з рахунку НОМЕР_2 позивача і зарахував на рахунок НОМЕР_1 ДП «ФУ«ВМ-Фактор», код 35185577, грошові кошти в сумі 40 837,00 грн. з призначенням платежу: 6859246 Відправника/одержувача внесено до Указу Президента № 126/2018 від 14.05.2018.

Факт проведення відповідачем такої операції підтверджується випискою з банківського рахунку НОМЕР_2 за 06.06.2018 (а.с.57-61).

Листом від 22.06.2018 № 120 на ім`я Голови Правління ПриватБанку (а.с.10) позивач звернувся до відповідача з проханням дати пояснення, у зв`язку з чим та згідно якого розрахунку було списано з рахункового рахунку позивача 40 837,00 грн. по меморіальному ордеру № І0606L004U від 06.06.2018 з призначенням платежу: 6859246 Відправника/одержувача внесено до Указу Президента № 126/2018 від 14.05.2018.

У відповідь, листом від 23.07.2018 № 20.1.0.0.0/7-180705/913 (а.с.23-24) відповідач повідомив, що до ДП «ФУ«ВМ-Фактор», код 35185577 застосовані обмежувальні заходи відповідно до Рішення РНБО від 02.05.2018, яке введено в дію Указом Президента України від 14.05.2018 № 126/2018, і що відповідно до постанови Правління НБУ від 01.10.2015 № 654 «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» відповідач був зобов`язаний списати з рахунку позивача 40 837,00 грн., які надійшли від ДП «ФУ«ВМ-Фактор», код 35185577 як юридичної особи, до якої застосовані обмежувальні заходи.

22.08.2018 Листом № 22/08/18-38 від 22.08.2018 (а.с.11-13) позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути неправомірно списані з рахунку позивача згідно меморіального ордеру № І0606L004U грошові кошти в розмірі 40 837,00 грн.

Відповідач вимогу позивача не виконав, в зв`язку з чим останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача неправомірно списаних з рахунку позивача згідно меморіального ордеру № І0606L004U грошових коштів в розмірі 40 837,00 грн.

Проте, вказані вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 9 ЦК України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Перелічені вище акти цивільного законодавства - ЗУ «Про санкції», Рішення РНБО від 02.05.2018), введене в дію Указом Президента України від 14.05.2018 № 126/2018, постанова Правління НБУ від 01.10.2015 № 654 «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» відносяться до спеціального законодавства, якими регулюються правовідносини щодо спеціальних економічних та інші обмежувальних заходів (санкцій), які застосовуються з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.

Враховуючи обставини справи, вказані акти цивільного законодавства мають перевагу у застосуванні до спірних правовідносин сторін у цій справі.

Апеляційний суд не може погодитися з судом першої інстанції в тому, що до спору сторін у цій справі слід застосовувати загальні норми цивільного законодавства, якими регулюються взаємовідносини сторін щодо права власності, зокрема, ст.ст. 334, 321, 328, 389 тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у випадку, якщо від особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовані санкції «блокування активів» на користь клієнта надійшли кошти, відповідно до вимог спеціального законодавства банк має облікувати їх на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку.

Як слідує з меморіального ордеру № І0606L004U від 06.06.2018, грошові кошти в сумі 40 837,00 грн., списані з рахунку позивача, відповідач зарахував на рахунок НОМЕР_1 ДП «ФУ«ВМ-Фактор», код 35185577.

Відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління НБУ від 11.09.2017 № 89 по рахунку 2909 Групи 290 Кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку обліковується Інша кредиторська заборгованість за операціями з клієнтами банку.

Отже, дії відповідача як банку відповідають зобов`язанню (відповідно до підпункту 7 пункту 1 постанови Правління Національного банку України від 01.10.2015 № 654 «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)») зарахувати кошти, що надійшли на користь клієнта від особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовані санкції «блокування активів», на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що грошові кошти в сумі 40 837,00 грн. списані відповідачем за меморіальним ордером № І0606L004U від 06.06.2018 неправомірно, визнаються апеляційним судом такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

За обставин, що склалися, вимоги позивача стягнути з відповідача списані з рахунку позивача за меморіальним ордером № І0606L004U від 06.06.2018 грошові кошти в сумі 40 837,00 грн. з тих підстав, що вказані кошти списані відповідачем неправомірно, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мале місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позову відмовляється.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а також підстави зміни судового рішення, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275, 278, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/16385/18 скасувати.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄвроПлюс» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, ідентифікаційний код 30217001) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код 14360570) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп.

5. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16385/18.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна