ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. Справа№ 920/226/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Керівника Конотопської місцевої прокуратури

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2019

(повний текст рішення складено 08.05.2019)

у справі № 920/226/19 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області

до 1. Приватного підприємства "Сантехкон";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "Прогрес-Технологія"

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна та звільнення земельної ділянки

за участю представників:

від прокуратури: Колодяжна А.В.,

від позивача: не з`явились,

від відповідача-1: Сахно С.В.,

від відповідача-2: Сошенко Я.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 06.05.2019 залишено без розгляду, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, позов Керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області до ПП "Сантехкон" та ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-Технологія" про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору оренди нерухомого майна № 221001 від 22.10.2018 та зобов`язання ПП "Сантехкон" звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу автомобільного газозаправного пункту за адресою: вул. Новоселівська, 98, м. Путивль, Сумська область.

Суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для представництва інтересів держави прокурором, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Суд послався на правову позицію ВС у постановах від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

Не погодившись з ухвалою, Керівник Конотопської місцевої прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права (ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 13, 14, 131-1, 142 Конституції України), порушення норм процесуального права (ст. 86, п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України), просить ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Конотопської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2019 у справі № 920/226/19 та призначено до розгляду на 11.06.2019.

31.05.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшов лист Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області з проханням не приймати до розгляду апеляційну скаргу Керівника Конотопської місцевої прокуратури. Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області також повідомляла, що наділена правом і має можливість самостійно вирішувати питання місцевого значення, у т.ч. шляхом звернення до суду.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 та 06.06.2019 задоволено клопотання ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-Технологія" та ПП "Сантехкон" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-Технологія" просить залишити апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2019 у справі № 920/226/19 без задоволення з огляду на її безпідставність. Відповідач-2, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, наполягає, що прокурор не може вважатись альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта спірних правовідносин.

31.05.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшов лист Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області з проханням залишити апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2019 у справі № 920/226/19 без задоволення з огляду на її безпідставність.

Згідно із ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи Керівник Конотопської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом в інтересах держави в особі Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області до ПП "Сантехкон" та ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-Технологія" про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору оренди нерухомого майна № 221001 від 22.10.2018 та зобов`язання ПП "Сантехкон" звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу автомобільного газозаправного пункту за адресою: вул. Новоселівська, 98, м. Путивль, Сумська область.

В обґрунтування позовних вимог керівник Конотопської місцевої прокуратури послався на порушення інтересів територіальної громади міста як землевласника та наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" для представництва прокурором у цій справі інтересів держави.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У постанові від 23.10.2018 у справі № 906/240/18 Верховний Суд зауважив, що передумовою участі органів та осіб, передбачених ст. 53 ГПК України, в господарському процесі в будь - якій із п`яти форм є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно зі ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурором, а також зазначити орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Враховуючи викладене, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються, як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, п. 27).

Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Враховуючи викладене, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 909/545/18.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 КК України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2018 за заявою, що надійшла до чергової частини Путивського ВП по телефону з повідомленням про те, що за адресою м . Путивль, вул. Новоселівська, 98, незаконно працює АГЗС, зареєстровано досудове розслідування за ч. 1 ст. 272 КК України, листом від 21.02.2019 № 78-107вих.19 керівник Конотопської місцевої прокуратури поінформував Путивльського міського голову про виявлене порушення земельного законодавства при встановленні АГЗП за вказаною адресою та просив повідомити, чи будуть у подальшому міською радою вживатись заходи щодо захисту інтересів територіальної громади, в тому числі у судовому порядку. В той же день до прокуратури надійшов лист-відповідь від 21.02.2019 № 281, в якому Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області повідомляла, що на даний час не має можливості звернутись до суду з зазначеного питання, та просила здійснити представництво в суді законних інтересів територіальної громади м. Путивль. Листом від 22.02.2019 № 78-201вих-19 керівник Конотопської місцевої прокуратури повідомив Путивльському міському голові, що Конотопською місцевою прокуратурою в порядку ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" готується позовна заява до Господарського суду Сумської області в інтересах держави в особі Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області до ПП "Сантехкон" та ТОВ "Агропідприємство "Прогрес-Технологія" про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна та звільнення земельної ділянки.

Проте, ні положення ст. 53 ГПК України, ні положення ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" не надає прокурору права на представництво інтересів держави (територіальної громади) на прохання органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо, проте прокурор у позовній заяві не вказав обґрунтування необхідності захисту таких інтересів, не навів причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність у даному випадку законних підстав для представництва інтересів держави прокурором, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позову без розгляду, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 53, 226, 267 - 271, 273, 275 - 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Керівника Конотопської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2019 у справі № 920/226/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2019 у справі № 920/226/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 920/226/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз