ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1735/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

ОСББ «Тіниста 13А» - не з'явився,

ПАТ «Одесагаз» - Кімлика І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одесагаз»

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 (у складі колегії суддів: Ярош А.І. (головуючий), Принцевська Н.М., Савицький Я.Ф.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 (суддя Гут С.Ф.)

у справі № 916/1735/18

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тіниста 13А»

до Публічного акціонерного товариства «Одесагаз»

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тінистий 13А» (далі - позивач, ОСББ «Тінистий 13А») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» (далі - відповідач, ПАТ «Одесагаз») про зобов'язання вчинити дії, а саме: зобов'язати ПАТ «Одесагаз» встановити квартирні лічильники газу мешканцям житлового будинку по вул. Тіниста 13А в м. Одеса, а до встановлення квартирних лічильників газу - розрахунки за спожитий газ мешканцями житлового будинку по вул. Тіниста 13А в м. Одеса здійснювати за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Позовні вимоги обґрунтовані положенням ст.6 Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 позов ОСББ "Тінистий 13А" до ПАТ "Одесагаз" про зобов'язання вчинити дії задоволено. Зобов'язано відповідача встановити квартирні лічильники газу мешканцям жилого будинку, за адресою: м. Одеса, вул. Тіниста, 13А, до встановлення вищевказаних лічильників газу - розрахунки за спожитий газ мешканцями житлового будинку по вулиці Тіниста, 13А здійснювати за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що ст. 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" передбачено обов'язок газорозподільчих організацій, якою є ПАТ "Одесагаз", за власний рахунок встановити до 01.01.2018 лічильники газу для такої категорії споживачів природного газу як населення, які проживають у квартирах, в яких газ використовується для приготування їжі; а задоволення вимог позивача буде відповідати державній політиці у сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та оплату кожним з мешканців будинку того об'єму газу, який ним спожитий, що буде відповідати такому завданню господарського законодавства, як справедливість.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у березні 2019 року ПАТ «Одесагаз» звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просило рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 скасувати повністю. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСББ «Тінистий 13А» до ПАТ «Одесагаз» про зобов'язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, ПАТ «Одесагаз» зазначило про відсутність у ОСББ «Тінистий 13А» порушеного права, так як на момент звернення позивачем з позовом ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" діяла в редакції від 20.01.2018 та визначала обов'язок суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, встановлювати лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, до 01.01.2021.

ОСББ "Тінистий 13А" свого представника у судове засідання не направило, хоча було повідомлене про дату, час і місце судового засідання належним чином.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В'ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов'язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представника ОСББ "Тінистий 13А".

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

09.04.2015 прийнято Закон України "Про ринок природного газу", згідно якого розділено функції постачання та розподілу природного газу.

ПАТ "Одесагаз", як Оператор газорозподільної системи (ГРМ), на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до ст.4 Закону України "Про ринок природного газу" державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у межах повноважень, визначених Законом та іншими актами законодавства.

Діяльність Оператора ГРМ регулюється Кодексом газорозподільних систем, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженими Постановами НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 та №2498.

У п.1 гл.5 р.ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, вказано, що за ініціативи Оператора ГРМ та за його рахунок в багатоквартирному будинку або на групу будинків, мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

У разі наявності загальнобудинкового вузла обліку природного газу, встановленого для ведення обліку обсягів споживання природного газу споживачами в багатоквартирному будинку або на групу будинків, визначення об'єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об'єктів здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 №620.

Керуючись Кодексом газорозподільних систем, 24.09.2016 відповідачем за адресами: м. Одеса, вул. Тіниста, 13 та вул. Тіниста, 13А здійснені монтажні роботи зі встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу на групу будинків, який було введено в експлуатацію з 01.11.2016.

На момент встановлення відповідачем загальнобудинкового вузла обліку природного газу житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Тіниста, 13А перебував на балансі КП ЖКС "Фонтанський", з яким ПАТ "Одесагаз" 01.11.2016 уклало договір про зняття показників загальнобудинкового вузла обліку природного газу.

Особливості встановлення лічильників газу споживачам закріплені в Законі України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" (в редакції від 09.04.2015) суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, до 01.01.2018.

Судами попередніх інстанції встановлено, що 25.12.2016 проведено збори мешканців житлового будинку по вул. Тіниста, 13А (ОСББ "Тінистий 13А"), на яких було прийнято рішення, оформлене протоколом №1, про звернення до ПАТ "Одесагаз" з проханням відключити будинок від загальнобудинкового лічильника газу, розрахунки за спожитий газ, до встановлення квартирних лічильників, здійснювати за нормами споживання; ПАТ "Одесагаз" вирішити встановлення квартирних лічильників на початку 2017 року.

З такою вимогою ОСББ «Тінистий 13А» відповідач не погодився, про що зазначив у листі від 17.05.2016 №820/36, в зв'язку з чим виник спір.

У серпні 2018 року ОСББ «Тінистий 13А» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ПАТ "Одесагаз" про зобов'язання відповідача встановити квартирні лічильники газу мешканцям житлового будинку по вул. Тіниста 13А в м. Одеса, а до встановлення квартирних лічильників газу - розрахунки за спожитий газ мешканцями житлового будинку по вул. Тіниста 13А в м. Одеса здійснювати за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Суди попередніх інстанції, задовольняючи позов ОСББ «Тінистий 13А», виходили з положення ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", а також принципів забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів, передбачених ст.2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Такі висновки суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції Верховний Суд вважає передчасними.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а с.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зазначені норми визначають об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. При оспорювані або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права. Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" (у редакції від 09.04.2015) суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, до 01.01.2018.

Разом з тим, 20.01.2018 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу" від 27.12.2017, яким, внесено зміни до ст.6 та визначено строк встановлення лічильників газу для населення, яке використовує газ для приготування їжі, до 01.01.2021.

З позовом у даній справі ОСББ "Тінистий 13А" звернулось у серпні 2018 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".

Наведеним обставинам ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції оцінки не надали, не встановили, чи порушене відповідачем право позивача на встановлення квартирних лічильників мешканцям житлового будинку по вул. Тіниста 13А в м. Одеса на час звернення ОСББ "Тінистий 13А" до суду, та на час постановлення судового рішення у справі.

Разом з тим, судові рішення в частині задоволення позовної вимоги про зобов'язання ПАТ "Одесагаз" до встановлення квартирних лічильників газу здійснювати розрахунки за спожитий газ мешканцям житлового будинку по вул. Тіниста 13А в м. Одеса за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України, підлягають скасуванню, оскільки така вимога пов'язана з вимогою про зобов'язання відповідача встановити квартирні лічильники газу мешканцям будинку.

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до положень ст. 310 ГПК України постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, перевірити доводи сторін та подані ними докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

За змістом ст. 236 ГПК України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Оскільки рішення та постанова судів попередніх інстанцій вказаним вимогам не відповідають, то вони підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 у справі № 916/1735/18 скасувати.

3. Справу № 916/1735/18 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий