Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/300/19

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Андишули Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Дім"

про стягнення коштів у сумі 224 365 грн 43 коп.,

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер 7083104BE6407.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - ТзОВ "Епіцентр К", позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Дім" (далі - ТзОВ "Комфорт Дім", відповідач) про стягнення коштів у сумі 224 365 грн 43 коп. (220 665 грн 50 коп. попередня оплата, 3 699 грн 93 коп. штрафні санкції), внаслідок неналежного виконання відповідачем умов, укладеного між ТзОВ "Епіцентр К" та ТзОВ "Комфорт Дім", договору поставки від 11.03.2019 року № 11/03/19 в частині поставки товару.

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року позовну заяву ТзОВ "Епіцентр К" від 22.04.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 травня 2019 року.

20 травня 2019 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме: засвідчених копій додатків № 3, № 4 до договору поставки від 11.03.2019 р. № 11/03/19 та рахунків на оплату (а.с. 39-43).

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року підготовче засідання відкладено на 3 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 3 червня 2019 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 червня 2019 року.

У судове засідання 3 червня 2019 року позивач не з`явився, однак 12.06.2019 р. від представника останнього на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача (його представника) (а.с. 62).

Відповідач у судове засідання 3 червня 2019 року також не з`явився, ухвала суду від 3 червня 2018 р. повернулася на адресу суду із зазначенням на конверті причини повернення: "адресата не знайдено" (а.с. 59-61).

Суд зазначає, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Приписами статті 10 зазначеного Закону встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ТзОВ "Комфорт Дім" є: 33023, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, будинок 2-А.

Ухвали суду від 26 квітня 2019 року, від 20 травня 2019 року, від 3 червня 2019 року направлялись судом на зазначену у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу відповідача, проте конверти з копіями наведених ухвал було повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення адресату з посиланням на відсутність відповідача за наведеною адресою.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, ухвалою про відкладення підготовчого засідання, а також ухвалою про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України без участі відповідача.

Крім того, з урахуванням заяви представника позивача суд здійснює розгляд справи також і за відсутності останнього.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 13 червня 2019 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2019 року між ТзОВ "Епіцентр К" (далі Покупець) та ТзОВ "Комфорт Дім" (далі Постачальник) укладено договір поставки № 11/03/19 (далі Договір, а.с. 14-18), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник бере на себе зобов`язання поставити та передати у власність Покупця вікна і двері металопластикові (далі Товар) на умовах DDP (Інкотермс 2010), а Покупець бере на себе зобов`язання прийняти і оплатити Товар.

Згідно п. 1.2. Договору Товар поставляється партіями. Кількість, асортимент і комплектність кожної партії Товару визначені Специфікацією/ми, яка/які є невід`ємною частиною Договору. Технічні характеристики та додаткові вимоги до Товару визначаються Технічним завданням, яке є невід`ємною частиною Договору.

У відповідності до п. 1.4. Договору умова про поставку відповідної партії Товару вважається виконаною у момент підписання Сторонами видаткової накладної на відповідну партію Товару.

Строк та місце поставки Товару визначається Специфікацією-ми, яка/які є невід`ємною частиною Договору (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 3.2. Договору розрахунок за кожну окрему партію Товару проводиться наступним чином:

3.2.1. протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання кожної окремої Специфікації на поставку конкретної партії Товару, Покупець перераховує Постачальнику авансовий платіж у розмірі 50% від вартості такої партії Товару, яка зазначена у відповідній Специфікації;

3.2.1. протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання видаткової накладної на кожну конкретну партію Товару, Покупець зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок з постачальником за поставлену партію Товару.

Розрахунки по Договору проводяться між сторонами в національній валюті України гривні, в безготівковій формі (п. 3.3. Договору).

За умовами п. 4.1.1. Договору Постачальник зобов`язаний своєчасно поставити та передати товар, що відповідає умовам Договору.

Пунктом 5.2.11. Договору сторони погодили, що в разі прострочення зобов`язання з поставки партії Товару, зазначеної у відповідній специфікації, Постачальник сплачує Покупцю за прострочення поставки на одинадцять днів і більше неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.4. Договору).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Як встановлено судом, між сторонами 11 березня 2019 року підписано специфікацію № 1 до договору та 12 березня 2019 року підписано специфікацію № 2 до договору (а.с. 19, 40).

Згідно специфікації № 1 сторони погодили поставку товару на загальну суму 353 875 грн 83 коп.

Згідно специфікації № 2 сторони погодили поставку товару на загальну суму 87 456 грн 00 коп.

Пунктом 3 Специфікацій сторони погодили, що Товар повинен бути поставлений в строк до 5 квітня 2019 року.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем було виставлено рахунки на оплату № 13 від 12 березня 2019 року на суму 353 875 грн 00 коп. та №14 від 13 березня 2019 року на суму 87 456 грн 00 коп. (а.с. 42, 43).

На підставі рахунку на оплату № 13 від 12 березня 2019 року позивачем на виконання умов договору було перераховано авансовий платіж у розмірі 50% від вартості товару в сумі 176 937 грн 50 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 15 березня 2019 року № 11443 на суму 88 468 грн 75 коп., від 18 березня 2019 року № 106557 на суму 88 468 грн 75 коп. (а.с. 22, 23).

Також на підставі рахунку на оплату № 14 від 13 березня 2019 року позивачем було перераховано авансовий платіж у розмірі 50% від вартості товару в сумі 43 728 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 1 квітня 2019 року № 108670 на суму 43 728 грн 75 коп. (а.с. 24).

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "Комфорт Дім" згідно листа-гарантії від 27.03.2018 р. № 1 (а.с. 25) гарантувало поставку товару до 05.04.2019 р. включно, однак відповідач так і не поставив товар передбачений умовами договору.

Позивач зазначає, що поставка предоплаченого товару згідно виставлених рахунків на оплату відповідачем здійснена на була.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На момент прийняття рішення відповідачем не надано суду доказів поставки обумовленого Договором товару у встановлений строк.

Оскільки відповідачем не надано доказів передачі позивачу товару, обумовленого договором, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено умови договору щодо виконання зобов`язання з поставки товару.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору поставки належним чином та не поставив товар, обумовлений договором у визначений договором строк, в зв`язку з чим позивач відповідно до ст. 693 ЦК України набув право на повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 220 665 грн 50 коп. суми попередньої оплати підлягають задоволенню.

З врахуванням того, що відповідачем порушено умови Договору щодо здійснення поставки товару, позивач на підставі п. 5.2.11. Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 3 699 грн 93 коп. за період з 06.04.2019 р. по 22.04.2019 р.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з п. 5.2.11. Договору в разі прострочення зобов`язання з поставки партії Товару, зазначеної у відповідній специфікації, Постачальник сплачує Покупцю за прострочення поставки на одинадцять днів і більше неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення.

Суд, здійснивши арифметичний перерахунок даної позовної вимоги, дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ "Епіцентр К" до ТзОВ "Комфорт Дім" про стягнення коштів у сумі 224 365 грн 43 коп. є обґрунтованими, не спростовані відповідачем, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 3 365 грн 48 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Дім" (33023, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 2-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К, ) 220 665 (двісті двадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн 50 коп. попередньої оплати, 3 699 (три тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) грн 93 коп. штрафних санкцій та 3 365 (три тисячі триста шістдесят п`ять) грн 48 коп. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 13 червня 2019 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2-3 - позивачу рекомендованим (04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К; 02034, м. Київ. вул. Лаврухіна, 7, кв. 170);

4 - відповідачу рекомендованим (33023,м. Рівне, вул. Соборна, 2-А).