РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2019Справа № 910/2974/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОГІЧНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ" (01033, м.Київ, вул.Антоновича, 33В, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНС-СЕРВІС" (03148, м.Київ, вул.Героїв Космосу, 2-Б, )

про стягнення 396 132,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОГІЧНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНС-СЕРВІС" про стягнення 263 577,65 грн. заборгованості за договором поставки № 760 від 21.09.2015, 107 803,25 грн. інфляційних втрат, 23 223,71 грн. 3% річних та покладення на відповідача 13 440,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у визначений спосіб.

02.04.2019 позивачем подано до суду документи на виконання вимог ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2974/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строк на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень проти спрощеного позовного провадження.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 08.06.2019, якою було визначено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали, була надіслана відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і отримана - 16.04.2019, тобто строк для подання відзиву настав 03.05.2019.

Відповідач письмового відзиву та заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного провадження у встановлений строк не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Позивач отримав ухвалу суду від 08.04.2019 - 15.04.2019.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2015 між позивачем - ТОВ «Технологічна паливна компанія» (постачальник) та ТОВ «БК Транс-Сервіс» (покупець) був укладений договір поставки № 760, відповідно до якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність покупця нафтопродукти, іменовані далі за текстом - товар, а покупець - в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п.1.2 договору, предметом поставки є товар, зазначений у додатковій угоді, яка з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін є невід`ємною частиною даного договору, далі за текстом - додаткова угода.

Додаткова угода до договору оформляється сторонами на кожну окрему партію товару у вигляді додатка до договору поставки (є невід`ємною частиною даного договору) та містить положення щодо найменування товару, одиниці виміру, кількості, ціни за одиницю товару та суми, а також щодо базису поставки, місця поставки (відвантаження) товару та кінцевого терміну поставки товару, та інші умови, обумовлені положеннями даного договору.

Сторони у п.1.6 договору погодили, що покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у кількості за ціною, в строк та на умовах поставки відповідно до умов даного договору на підставі видаткових накладних, надалі за текстом - накладних, які є невід`ємними частинами даного договору та формуються на основі специфікацій.

Відповідно до п.5.2 договору, покупець здійснює повну 100% оплату товару протягом 1 календарного дня з моменту отримання ним товару, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в даному договорі.

Згідно положень п. 5.7 договору, сторони щомісячно підписують акт звірки взаєморозрахунків. Кожна із сторін зобов`язується протягом 3 (трьох) робочих днів, з дати отримання від другої сторони Договору акту звірки взаєморозрахунків, підписати його і направити іншій стороні, або протягом того ж терміну направити свої мотивовані зауваження до акту звірки взаєморозрахунків. На першу вимогу постачальника можуть складатись та підписуватись проміжні акти звірки взаєморозрахунків. які надсилаються шляхом факсимільного зв`язку з одночасним підтвердженням рекомендованим листом протягом 3 (трьох) робочих днів з дати відправлення факсимільним зв`язком.

Підсумкові взаєморозрахунки сторін у відповідності з актом звірки повинні бути проведені сторонами не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, з урахуванням умов, визначених цим розділом договору (п.5.8 договору).

За умовами п.5.9 договору, у випадку виникнення (наявності) заборгованості по оплаті поставленого в рамках дії цього договору товару зі сторони покупця, сторони встановили, що постачальник зараховує грошові кошти, отримані в рамках договору від покупця, незалежно від вказаного покупцем призначення платежу, першочергово на погашення наявної заборгованості по договору, а залишок рахунок оплати наступної погодженої між сторонами партії товару.

У пункті 9.1 визначено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31 грудня 2016, а в частині невиконаних зобов`язань - до їх повного виконання.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами по договору були підписані додаткові угоди № 34 від 25.02.2016 на суму 116 321,80 грн., № 35 від 16.03.2016 на суму 125 942,40 грн., № 36 від 21.03.2016 на суму 127 254,30 грн., по яких позивач за видатковими накладним № 802 від 25.02.2016, № 1086 від 16.03.2016, № 1162 від 21.03.2016 поставив та передав відповідачу обумовлений товар. Вказані видаткові накладні підписані та скріплені печатками, як постачальника, так і покупця без зауважень.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за отриманий товар, з урахуванням часткових оплат, та проведення розрахунку відповідно до п.5.9 договору, станом на час звернення до суду склала 263 577,65 грн.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у встановлений договором строк.

При цьому судом враховано, що акти звіряння за спірний період відповідачем не підписані, у позовній заяві позивач вказує, що 25.02.2019 проміжні Акти звіряння взаєморозрахунків за період січень 2016-25.02.2019 за договором поставки № 760 від 21.09.2015 були надіслані відповідачу, та відповідно до пошукового ресурсу сайту Укрпошти отримані відповідачем - 04.03.2019, залишені без підписання.

Проаналізувавши вказані обставини, суд зазначає, що непідписання обома сторонами Актів звіряння за спірний період в розумінні договору та норм закону не є відкладальною обставиною здійснення відповідачем розрахунків за отриманий товар.

Доказів оплати відповідачем суми 263 577,65 грн. заборгованості за отриманий товар, в тому числі у визначені договором строки, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми боргу не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманого товару за накладними є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 263 577,65 грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення 107 803,25 грн. інфляційних втрат, 23 223,71 грн. 3% річних за період з 23.03.2016 по 28.02.2019 прострочення виконання зобов`язання після перевірки розрахунку, задовольняються судом в межах поданого розрахунку на заявлені суми.

Відповідач контррозрахунку суми позову, доказів на підтвердження наявності підстав звільнення його від відповідальності за невиконання зобов`язань по договору, не надав.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Також у позовній заяві позивачем заявлено до стягнення фактично понесених 13 440 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи надано копію договору №13/07/16 про надання юридичних послуг від 13.07.2016, укладеного між АО «А.ДВА.КА.Т» та ТОВ «Технологічна паливна компанія», ордера КВ № 704110 від 28.02.2019, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3999 від 30.11.2009, видане Куц Я.О., Акт від 28.02.2019 про надання послуг у лютому 2019 згідно договору на суму 13 440,00 грн. та платіжне доручення № 4319 від 11.03.2019 на суму 13 440,00 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог у даній справі та відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надані за договором №13/07/16 про надання юридичних послуг від 13.07.2016, суд задовольняє вимоги про покладення витрат на послуги адвоката в розмірі 13 440,00 грн. на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТРАНС-СЕРВІС" (03148, м.Київ, вул.Героїв Космосу, 2-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОГІЧНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ" (01033, м.Київ, вул.Антоновича, 33В, ) 263 577 (двісті шістдесят три тисячі п`ятсот сімдесят сім) грн. 65 коп. заборгованості, 107 803 (сто сім тисяч вісімсот три) грн. 25 коп. інфляційних втрат, 23 223 (двадцять три тисячі двісті двадцять три) грн. 71 коп. 3% річних, 5941 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок одну) грн. 99 коп. судового збору, 13 440 (тринадцять тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак