ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. Справа№ 907/769/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Поліщук С. О.;

від відповідача 1: Максименко В. П.;

від відповідача 2: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2019

у справі № 907/769/17 (суддя Удалова О. Г.)

за позовом Державного підприємства "Сарненське лісове господарство"

до 1) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України

2) Державної казначейської служби України

про стягнення 118 685,90 грн. збитків

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Державне підприємство "Сарненське лісове господарство" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення 118 685,90 грн. збитків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що внаслідок безпідставного затримання Закарпатською митницею ДФС України вагонів позивача №№ 96290325, 32261752, 96392329, 96398276, 32263667, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102, що слідували через зону діяльності Закарпатської митниці, філією "Центр транспортної логістики" ПАТ "Українська залізниця" проведено коригування платежів та стягнуто з позивача додаткові збори та платежі, пов`язані з затриманням вагонів, на загальну суму 118 685,90 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25.10.2017 порушено провадження у справі № 907/769/17 та залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2018 позов Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" задоволено повністю, стягнуто з Закарпатської митниці ДФС України у відшкодування шкоди суму 118 685,90 грн. та у відшкодування судових витрат - 1 780,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 по справі № 907/769/17 вищевказане рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.07.2018 по справі № 907/769/17 рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 скасовано, а справу № 907/769/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.10.2018 залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі №907/769/17 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь державного підприємства "Сарненське лісове господарство" грошові кошти в розмірі 118 685,90 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність усіх трьох елементів складу правопорушення (протиправної поведінки у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками), наявність яких є обов`язковою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої спеціальною нормою ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що позивачем не доведено наявність та розмір шкоди, яка виникла внаслідок дій Закарпатської митниці. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково визнав доведеним наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями Закарпатської митниці по забезпеченню здійснення митного контролю та сплатою перевізнику плати за надані послуги перевезення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 907/769/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Сулім В. В., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 відкрито апеляційне провадження по справі № 907/769/17 та призначено до розгляду на 22.05.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 враховуючи перебування на навчанні в період з 17.05.2019 по 24.05.2019 судді Суліма В. В., який не є головуючим суддею, справу № 907/769/17 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 20.05.2019, справу № 907/769/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України по справі № 907/769/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 справу № 907/769/17 призначено в режимі відеоконференції на 22.05.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 оголошено перерву до 05.06.2019 та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції.

Позиції представників сторін

14.05.2019 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вказав, що до позовної заяви додано всі належним чином засвідчені копії первинних документів, які підтверджують обставини справи та які вказують на обґрунтованість заявленої до стягнення суми.

Явка представників сторін

Представник відповідача 2 у судове засідання 05.06.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи наявний відзив на апеляційну скаргу, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 05.06.2019 за відсутності представника відповідача 2.

У судовому засіданні 05.06.2019 представник відповідача 1 апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні 05.06.2019 представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

На підставі заявок митного посту відповідача-1 (№ 04/16 від 13.05.2016, № 16/16 від 20.05.2016, № 20/16 від 23.05.2016, № 43/16 від 12.06.2016) на шляху прямування до станції призначення в Угорщині на станції Батьово було призупинено пропуск залізничних вагонів №№ 96290325, 32261752, 96392329, 96398276, 32263667, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102 з товаром "пиловник з сосни звичайної", відправником яких був позивач - Сарненське ЛГ .

Наведені обставини, а також час початку та закінчення затримання вагонів №№ 96290325, 32261752 зафіксовано перевізником ПАТ "Укрзалізниця" у відповідних актах загальної форми № 11 від 13.05.2016, № 4559 від 13.05.2016, № 4560 від 13.05.2016.

Крім того, згідно з актами загальної форми № 396 від 26.05.2016 встановлено обставини затримання на станції Батьово вагонів №№ 96392329, 96398276, 32263667.

Актом загальної форми № 407 від 01.06.2016 встановлено обставини затримання на станції Батьово вагонів №№ 96392303, 67161224.

Актом загальної форми № 422 від 13.06.2016 встановлено обставини затримання на станції Батьово вагонів №№ 68772771, 68569102.

Після проведення митного огляду, що спричинило затримку вагонів, останні були відправлені за маршрутом слідування. Будь-яких порушень при переміщенні товарів у вказаних вагонах Закарпатською митницею ДФС України не виявлено.

Листами від 10.08.2016 № ЦТЛ-10/2250 та від 15.08.2016 № ЦТЛ- 10/2285 філія "Центр транспортної логістики" ПАТ "Українська залізниця" повідомила позивача про проведення коригування платежів за перевезення в травні-червні 2016 року вищевказаних вагонів з вантажем позивача, про нарахування та стягнення з його особового рахунку грошових коштів у розмірі 118 685,90 грн. (28 776,60+89 909,30) додаткових зборів та платежів, пов`язаних з затримкою вагонів, та віднесення вказаної суми на рахунок позивача.

У подальшому позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо безпідставного затримання вагонів позивача №№ 96290325, 32261752, 96392329, 96398276, 32263667, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102, який був розглянутий Рівненським окружним адміністративним судом у межах адміністративної справи № 817/1363/16.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 по справі № 817/1363/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 (ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 відмовлено у відкритті касаційного провадження), було задоволено позов ДП «Сарненське лісове господарство», визнано протиправними дії Закарпатської митниці ДФС України щодо безпідставного затримання вагонів №№ 96398078, 32262347, 96398979, 32264426, 96392329, 96398276, 32263667, 68772771, 68569102, 96392303, 67161224, 96290325, 32261752 ДП «Сарненське лісове господарство», що слідували через зону діяльності Закарпатської митниці; визнано протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС України щодо затримання вагонів №№ 96398078, 32262347, 32264426, 96398979 понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України грошові кошти в розмірі 118 685,90 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями Закарпатської митниці ДФС України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Позивач посилається на недотримання Закарпатською митницею ДФС порядку проведення митного контролю вагонів № 96290325, 32261752, 96392329, 96398276, 32263667, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102 та пов`язує неправомірність дій вказаного органу державно влади з висновками Рівненського окружного адміністративного суду, які викладені у постанові від 31.10.2016 у справі № 817/1363/16.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Митні формальності - це сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).

Статтею 318 Митного кодексу України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини другої статті 218 Митного кодексу України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Частинами першою та другою статті 325 Митного кодексу України визначено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови. У встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

Рівненським окружним адміністративним судом у справі № 817/1363/16 було визнано протиправними дії Закарпатської митниці ДФС України щодо безпідставного затримання вагонів №96398078, №32262347, №96398979, №32264426, №96392329, №96398276, №32263667, №68772771, №68569102, №96392303, №67161224, №96290325, №32261752 Державного підприємства "Сарненське лісове господарство", що слідували через зону діяльності Закарпатської митниці.

Тобто, адміністративний суд дійшов до висновку щодо протиправності дій митниці щодо затримання спірних вагонів протягом всього періоду затримання, від початку до кінця, а не починаючи з 30-деного строку перебування вагонів в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС України, як про це зазначає відповідач 1 в апеляційній скарзі.

В той же час, постановою адміністративного суду у справі № 817/1363/16 було визнано бездіяльність Закарпатської митниці ДФС України щодо затримання понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України вагонів №96398078, №32262347, №32264426, №96398979, тобто зовсім інших вагонів, які не стосуються предметом спору у даній справі.

Отже, в межах провадження по справі № 817/1363/16 судом адміністративної юрисдикції було встановлено обставини неправомірної поведінки (бездіяльності) Закарпатської митниці ДФС щодо затримання спірних вагонів протягом всього періоду, які у відповідності до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України повторному доведенню не потребують.

Заперечення відповідача - 1 проти задоволення позову щодо обставин неправомірної поведінки Закарпатської митниці ДФС, з посиланням на приписи Митного кодексу України судом до уваги не приймаються, як необґрунтовані та безпідставні. Вказані заперечення були предметом розгляду у межах справи № 817/1363/16 та не спростовують фактів, встановлених судом адміністративної юрисдикції.

Як зазначає позивач, з чим погодився суд першої інстанції, за затримку вагонів №№ 96290325, 32261752, 96392329, 96398276, 32263667, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" було проведено коригування платежів та стягнуто з особистих рахунків позивача додаткових зборів та платежів у розмірі 118 685,90 грн. на підставі договору № 2209/1073-2012 від 28.12.2012.

В той же час, в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Державного підприємства «Сарненське лісове господарство» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» про стягнення 118 685,90 грн. безпідставно зарахованих коштів (суми додаткових зборів та платежів, пов`язаних із затриманням вагонів №№ 96392329, 96398276, 322623667, №96290325, 32261752, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102 Закарпатською митницею ДФС України).

Так, постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду від 03.10.2017, встановлено, що з виписки з особового рахунку ДП «Сарненський лісгосп» станом на 19.08.2016 вбачається, що грошові кошти в сумі 28 776,30 грн. ПАТ «Українська залізниця» списав з особового рахунку позивача 17.08.2016, а в сумі 89 909,30 грн. - двома сумами (2 581,50+87 327,80) - 19.08.2016. Загальна сума списаних коштів дорівнює 118 685,60 грн.

31.08.2016 позивач та відповідач підписали Коригування № 8 до Акту наданих послуг № 5 від 31.05.2016, згідно з яким, у зв`язку з уточненням наданих послуг по організації перевезення вантажів, які були надані у травні місяці за умовами договору № 2209/1073-2012 від 28.12.2012, вартість наданих послуг з ПДВ становить 116 104,10 грн., та Коригування № 8 до Акту наданих послуг № 6 від 30.06.2016, згідно з яким, у зв`язку з уточненням наданих послуг по організації перевезення вантажів, які були надані у червні місяці за умовами спірного Договору, вартість наданих послуг з ПДВ становить 2 581,50 грн.

Разом, відповідно до вказаних Коригувань № 8, вартість послуг, наданих відповідачем у травні-червні 2016 року і визнаних позивачем як їх замовником, дорівнює 118 685,60 грн.

При цьому, колегія суддів у даній постанові зауважила, що позивачем у позовній заяві помилково вказано, що списана сума дорівнює 118 685,90 грн., оскільки, визначаючи в позові таку суму, позивач виходив з інформації, наведеної у вищезгаданих листах відповідача № ЦТЛ-10/2250 від 10.08.2016 та № ЦТЛ- 10/2285 від 15.08.2016, в той час як належними доказами у справі, а саме випискою з особового рахунку ДП «Сарненський лісгосп» станом на 19.08.2016 та двосторонніх Коригувань № 8, підписаних сторонами 31.08.2016, доводиться, що списано було саме 118 685,60 грн.

Таким чином, наведені обставини щодо дійсного розміру сум додаткових зборів та платежів, пов`язаних із затриманням вагонів №№ 96392329, 96398276, 322623667, №96290325, 32261752, 96392303, 67161224, 68772771, 68569102 Закарпатською митницею ДФС України, у сумі 118 685,60 грн. встановлені в постанові Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі № 910/22697/16 та не підлягають доказуванню, згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України.

В той же час, даної обставини судом першої інстанції досліджено не було.

Враховуючи вищевикладене, оскільки затримання спірних залізничних вагонів здійснювалось на підставі ч. 5 ст. 338 Митного кодексу, відповідно до якої митний огляд у випадках не виявлення факту незаконного переміщення товарів проводиться за рахунок органу, з ініціативи якого здійснений такий огляд, враховуючи, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 у справі № 817/1363/16 було встановлено протиправні дії відповідача 1 щодо безпідставного затримання вагонів, а тому останній зобов`язаний відшкодувати понесені позивачем збитки.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність усіх трьох елементів складу правопорушення (протиправної поведінки у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками), наявність яких є обов`язковою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої спеціальною нормою ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (стаття 1 зазначеного закону).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державне підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство), юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 3 зазначеного закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України передбачено, що затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

За приписами ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно з висновком, наведеним у рішенні Конституційного Суду України № 12/рп-2001 від 03.10.2001, не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання цих органів.

Аналіз зазначених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що управління наявними коштами Державного бюджету України, зокрема безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду входить до компетенції Державного казначейства України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 35 зазначеного Порядку казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Дане положення Основного Закону України реалізується нормами статті 1173 Цивільного кодексу України, якими закріплено спеціальний випадок відшкодування шкоди, що має певні особливості порівняно з загальними правилами про деліктну відповідальність.

Отже, зазначеною правовою нормою встановлено відповідальність за завдання шкоди особливим суб`єктом, здійснення ним особливих функцій, тощо.

Апеляційний господарський суд приходить до висновку щодо правомірності позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України шкоди в розмірі 118 685,60 грн., заподіяної внаслідок неправомірної поведінки Закарпатської митниці ДФС.

Крім того, колегією суддів були враховані вказівки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.07.2018.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний господарський суд приходить до висновку щодо правомірності позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України шкоди в розмірі 118 685,60 грн., заподіяної внаслідок неправомірної поведінки Закарпатської митниці ДФС.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, апеляційна скарга Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, зважаючи на її доводи та вимоги, підлягає залишенню без задоволення, однак рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 року у справі № 907/769/17 підлягає зміні в частині суми збитків.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 року у справі № 907/769/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі № 907/769/17 змінити в частині стягнення розміру збитків, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ідентифікаційний код 37567646) на користь державного підприємства "Сарненське лісове господарство" (34500, Рівненська обл., Сарненський район, м. Сарни, вул. Гоголя, буд. 34, ідентифікаційний код 00992836) грошові кошти в розмірі 118 685,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.»

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 907/769/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 10.06.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко