РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2019Справа № 910/3247/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» (02094, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, буд. 23; ідентифікаційний код: 38012976)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» (04114, м. Київ, вул. Полупанова, буд. 21; ідентифікаційний код: 34804039)

про стягнення 37738,71 грн.

без виклику (повідомлення) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.03.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» про стягнення 37738,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку з оплати товару, поставленого позивачем, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 29640,00 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 5701,06 грн., 3% річних у сумі 457,09 грн. та інфляційні втрати у сумі 1940,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 відкрито провадження у справі №910/3247/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/3247/19 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04114, м. Київ, вул. Полупанова, буд. 21), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 002, з якого вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/3247/19 була отримана відповідачем 18.04.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» (покупець) укладено Договір поставки №ЛШП-364, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується на протязі дії договору поставити покупцю товар за його замовленнями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, згідно з рахунками та видатковими накладними, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на встановлених договором умовах.

Відповідно до п. 1.2 Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 загальна сума договору буде визначена як загальна вартість товару, що вказана у підписаних сторонами видаткових накладних.

Згідно з п. 2.3 Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 датою виконання постачальником обов`язків з поставки товару та передачі товаросупровідних документів є дата підписання видаткової накладної представником покупця.

Ціни товару вважаються остаточно визначеними сторонами в видаткових накладних на момент постачання партії товару (п. 4.1 Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016).

Відповідно до п. 4.2 Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар у термін 14 днів від дати отримання товару та підписання представником покупця видаткової накладної.

Згідно з п. 7.1 Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 договір набирає сили з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині виконання грошових зобов`язань - до їх повного виконання. Якщо за 14 днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, даний договір вважається пролонгованим на термін в один рік на тих же умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що 07.09.2018 позивач поставив відповідачу товар на суму 17580,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №6489 від 07.09.2018; 13.09.2018 - товар на суму 17960,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №6654 від 13.09.2018; 21.09.2018 - товар на суму 59640,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №6943 від 21.09.2018; 30.11.2018 - товар на суму 17820,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №9215 від 30.11.2018.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК»; в них міститься посилання на реквізити Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 (належним чином засвідчені копії накладних долучені позивачем до позовної заяви).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами (відповідними видатковими накладними) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару на умовах Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 на загальну суму 113000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.2 Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар у термін 14 днів від дати отримання товару та підписання представником покупця видаткової накладної.

Таким чином,відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №6489 від 07.09.2018 на суму 17580,00 грн. у строк до 21.09.2018 включно; за видатковою накладною №6654 від 13.09.2018 на суму 17960,00 грн. - у строк до 27.09.2018 включно; за видатковою накладною №6943 від 21.09.2018 на суму 59640,00 грн. - у строк до 05.10.2018 включно; за видатковою накладною №9215 від 30.11.2018 на суму 17820,00 грн. - у строк до 14.12.2048 включно.

Судом встановлено, що 20.09.2018 відповідач сплатив позивачу грошові кошти у сумі 17580,00 грн., 26.09.2018 - грошові кошти у розмірі 17960,00 грн., 26.10.2018 - грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., 05.11.2018 - грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., 14.11.2018 - грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., 02.11.2018 - грошові кошти у розмірі 17820,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких долучені позивачем до позовної заяви.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт сплати відповідачем на користь позивача грошових коштів у загальному розмірі 83360,00 грн.

При цьому, зважаючи на призначення платежу, яке вказував відповідач при здійсненні оплат (реквізити рахунків на оплату, які були виставлені позивачем, та копії яких долучені позивачем до позовної заяви), суд дійшов висновку, що відповідачем було повністю оплачено товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №6489 від 07.09.2018 на суму 17580,00 грн., видатковою накладною №6654 від 13.09.2018 на суму 17960,00 грн. та видатковою накладною №9215 від 30.11.2018 на суму 17820,00 грн.

Товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №6943 від 21.09.2018 на суму 59640,00 грн. був оплачений відповідачем частково на суму 30000,00 грн., у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 29640,00 грн.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 29640,00 грн. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» за Договором поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 у сумі 29640,00 грн. (за видатковою накладною №6943 від 21.09.2018) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» суми основного боргу у розмірі 29640,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 5701,06 грн., нараховану за прострочення оплати відповідачем товару за видатковою накладною №6943 від 21.09.2018 на суму 59640,00 грн. (за період з 06.10.2018 по 13.03.2019 з урахуванням часткових оплат).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.3 Договору поставки №ЛШП-364 від 08.12.2016 у разі несвоєчасної оплати покупець повинен сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості та здійснив власний розрахунок, відповідно до якого обґрунтованим розміром пені, що підлягає стягненню з відповідача, є 5526,01 грн.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» пені у розмірі 5701,06 грн. підлягають частковому задоволенню у розмірі 5526,01 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 457,09 грн., нарахованих за прострочення оплати відповідачем товару за видатковою накладною №6943 від 21.09.2018 на суму 59640,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку в його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «100ШИН+» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» 3% річних у розмірі 457,09 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1940,56 грн., нараховані за прострочення оплати відповідачем товару за видатковою накладною №6943 від 21.09.2018 на суму 59640,00 грн.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку в його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» інфляційних втрат у розмірі 1940,56 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, ст. 129, ст.ст. 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-СПК» (04114, м. Київ, вул. Полупанова, буд. 21; ідентифікаційний код: 34804039) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100ШИН+» (02094, м. Київ, проспект Юрія Гагаріна, буд. 23; ідентифікаційний код: 38012976) суму основного боргу у розмірі 29640 (двадцять дев`ять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп., пеню у розмірі 5526 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн. 01 коп., 3% річних у розмірі 457 (чотириста п`ятдесят сім) грн. 09 коп., інфляційні втрати у розмірі 1940 (одна тисяча дев`ятсот сорок) грн. 56 коп. та судовий збір у розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 09 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 10.06.2019

Суддя Д.О. Баранов