ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" травня 2019 р. Справа № 911/3731/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача (за первісним позовом) відповідача (за зустрічним позовом): Василенко А. В. (адвокат - довіреність б/н від 15.11.2018 р.), Шпортило Я. І. (адвокат - довіреність б/н від 05.09.2018 р.);

від відповідача (за первісним позовом) позивача (за зустрічним позовом): Циба О. Ю. (адвокат ордер серії КС № 436619);

від третьої особи-1 (за первісним позовом): не з`явились;

від третьої особи-2 (за первісним позовом): не з`явились;

від третьої особи-3 (за первісним позовом): не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонячний квартал, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автокар-777, м. Київ

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Споживчого товариства „Крокус, м. Бровари;

2) Споживчого товариства „Транзит-2008, м. Бровари;

3) Київської обласної спілки споживчих товариств, м. Київ;

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 871 031, 98 грн

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Автокар-777, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонячний квартал, м. Київ

про визнання недійсним договору оренди

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Сонячний квартал звернулось в господарський суд Київської області із первісним позовом до ТОВ „Автокар-777 про стягнення заборгованості у сумі 871 031, 98 грн та усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення з нежитлових приміщень, а саме: яйцесклада, загальною площею 265,4 кв.м.; бойні нової, загальною площею 415,9 кв.м.; боксів АТП, загальною площею 1 068,3 кв.м.; адмінбудівлі заготконтори, загальною площею 69,7 кв.м.; адмінбудівлі АТП, загальною площею 202,6 кв.м.; шкіряного складу, загальною площею 181,3 кв.м.; бойні старої, загальною площею 322,5 кв.м., які розташовані за адресою: місто Бровари, вулиця Богунська, 22 (Анатолія Луценка, 22).

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем (за первісним позовом) тим, що відповідач (за первісним позовом) безпідставно та протиправно володіє та користується орендованими нежитловими приміщеннями після закінчення дії договору оренди № 02/13 від 01.11.2013 року і тим самим створює позивачу (за первісним позовом) перешкоди у володінні і користуванні його майном.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2017 р. (суддя Грабець С. Ю.) порушено провадження у справі № 911/3731/17 за позовом ТОВ „Сонячний квартал до ТОВ „Автокар-777 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 871 031, 98 грн.

У процесі розгляду справи ТОВ „Автокар-777 (відповідач за первісним позовом) звернулось в господарський суд Київської області із зустрічним позовом до ТОВ „Сонячний квартал про визнання недійсним договору оренди № 02/13 від 01.11.2013 р., укладеного між ТОВ „Сонячний квартал та ТОВ „Автокар-777.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем (за зустрічним позовом) невідповідністю договору оренди №02/13 від 01.11.2013 р., укладеного між ТОВ „Сонячний квартал та ТОВ „Автокар-777, положенням Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України і інших нормативно-правових актів, а також тим, що спірний договір оренди № 02/13 від 01.11.2013 р. було укладено ТОВ „Автокар-777 із ТОВ „Сонячний квартал під впливом обману.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.12.2017 р. прийнято зустрічний позов ТОВ „Автокар-777 для спільного розгляду з первісним позовом ТОВ „Сонячний квартал у справі № 911/3731/17.

Крім того, у процесі розгляду справи судом залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (за первісним позовом) - СТ „Крокус, СТ „Транзит-2008, Київську обласну спілку споживчих товариств.

Рішенням господарського суду Київської області від 30.05.2018 р. ( суддя Грабець С. Ю.) у справі № 911/3731/17 за первісним позовом ТОВ „Сонячний квартал до ТОВ „Автокар-777 за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, СТ „Крокус, СТ „Транзит-2008, Київської обласної спілки споживчих товариств про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 871 031, 98 грн та за зустрічним позовом ТОВ „Автокар-777 до ТОВ „Сонячний квартал про визнання недійсним договору оренди первісний позов задоволено частково і присуджено до стягнення з ТОВ „Автокар-777 на користь ТОВ „Сонячний квартал основний борг у сумі 480 000, 00 грн, пеню у сумі 6 844, 94, три проценти річних у сумі 3 198, 16 грн, суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 7 475, 82 грн, штраф за неналежне виконання зобов`язання у сумі 32 000, 00 грн, штраф за прострочення передачі об`єкту орендиу сумі 341 333, 33 грн, витрат на сплату судового збору у сумі 13 062, 78 грн; зобов`язано ТОВ „Автокар-777 усунути перешкоди у здійсненні права користування нерухомим майном ТОВ „Сонячний квартал шляхом виселення ТОВ „Автокар-777 з нежитлових приміщень, а саме: яйцесклада, загальною площею 265, 4 кв.м.; бойні нової, загальною площею 415, 9 кв.м.; боксів АТП, загальною площею 1 068, 3 кв.м.; адмінбудівлі заготконтори, загальною площею 69, 7 кв.м.; адмінбудівлі АТП, загальною площею 202, 6 кв.м.; шкіряного складу, загальною площею 181, 3 кв.м.; бойні старої, загальною площею 322, 5 кв.м., розташовані за адресою: місто Бровари, вулиця Богунська, 22 ( АДРЕСА_1 22); відмовлено повністю у задоволенні зустрічного позову.

Додатковим рішенням господарського суду Київської області від 22.06.2018 р. (суддя Грабець С. Ю.) у справі № 911/3731/17 за первісним позовом ТОВ „Сонячний квартал до ТОВ „Автокар-777 за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, СТ „Крокус, СТ „Транзит-2008, Київської обласної спілки споживчих товариств про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 871 031, 98 грн та за зустрічним позовом ТОВ „Автокар-777 до ТОВ „Сонячний квартал про визнання недійсним договору оренди вирішено стягнути з ТОВ „Автокар-777 на користь ТОВ „Сонячний квартал 1 600, 00 грн витрат на сплату судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. рішення господарського суду Київської області від 30.05.2019 р. у справі № 911/3731/17 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.06.2018 р. у справі № 911/3731/17 залишено без змін.

18.02.2019 р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 р. судом було видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду від 16.04.2019 р. скасовано рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 р., додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.06.2018 р., постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р., постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. (про залишення без змін додаткового рішення господарського суду Київської області від 22.06.2018 р.) у справі № 911/3731/17, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

При цьому, скасовуючи рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 р., додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.06.2018 р., постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р., постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. (про залишення без змін додаткового рішення господарського суду Київської області від 22.06.2018 р.) у справі № 911/3731/17, Верховний Суд у своїй постанові від 16.04.2019 р. зазначив, що заявлена позивачем у даній справі вимога про усунення перешкод у користуванні приміщенням за своєю суттю і правовою природою є вимогою про повернення майна з оренди. При цьому до позовів про права на нерухоме майно у контексті наведеної частини третьої статті 16 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) відносяться позови щодо захисту речових прав на нерухоме майно, як-от: віндикаційний про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України); негаторний про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України); про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 того ж Кодексу) тощо.

У той же час правила виключної підсудності не поширювалися на позови, що виникають із зобов`язань щодо прав на нерухоме майно найм (оренда), застава тощо. До таких позовів застосовуються правила загальної підсудності.

Як підтверджено матеріалами справи, позовні вимоги в ній ґрунтуються на невиконанні орендарем (відповідачем) договірного зобов`язання щодо сплати орендних платежів та поверненні орендованого майна.

Аналогічний правовий висновок було наведено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 зі справи № 902/339/16, підстав для відступу від якого не вбачається.

Відтак справа з огляду на наведені положення статей 15 і 16 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) підлягала розгляду за правилами загальної, а не виключної підсудності, тобто за місцем знаходження відповідача зі справи (м. Київ), а не за місцезнаходженням спірного майна.

У матеріалах справи наявне клопотання до апеляційного суду Броварського АТП про залучення його до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом, мотивоване тим, що на час судового розгляду справи у володінні Броварського АТП перебуває частина Приміщень, стосовно яких виник спір у даній справі. Судом згадане клопотання було відхилено з тих підстав, що спір зі справи стосується стягнення заборгованості з орендних платежів за період з 16.02.2017 по 27.11.2017 та усунення перешкод у користуванні майном, рішення в цій справі ухвалено 30.05.2018, а заявник посилається на обставини, що виникли 11.09.2018. З таким висновком суду погодитися не можна, оскільки для даної справи у розгляді її в апеляційній інстанції (яка перевіряє та розглядає обставини справи у їх повному обсязі) мала значення наявність або відсутність обставин, на які посилалося Броварське АТП, на час розгляду справи саме судом апеляційної інстанції, тобто 06.02.2019.

Такі обставини могли вплинути на права та обов`язки Броварського АТП, яке не було стороною у справі.

Крім того, зазначені обставини могли вплинути й на розгляд зустрічного позову в даній справі, заснованого на приписах статті 230 ЦК України, оскільки для вирішення відповідного спору мало значення, чи вводив відповідач за зустрічним позовом позивача за тим же позовом в оману щодо права зазначеного відповідача надавати в оренду Приміщення, що частково перебували (або не перебували) у володінні іншої особи (Броварського АТП).

З цієї точки зору суд мав здійснити й доказову перевірку й доводів ТОВ „Автокар-777 стосовно укладеності/неукладеності договорів купівлі-продажу Приміщень, підписаних у 2013 році СТ „Лелека (залучивши його, за наявності підстав для цього, до участі у справі і ТОВ „Сонячний Квартал, на предмет наявності/відсутності в них істотних для договору купівлі-продажу умов, у тому числі стосовно розміру та кадастрового номеру земельної ділянки, на якій перебували Приміщення (або їх відповідна частина).

Попередніми судовими інстанціями встановлено і сторонами Договору не заперечується, що Договір припинив свою дію 13.07.2017 (у зв`язку з передбаченою цим же договором відмовою ТОВ „Сонячний Квартал від нього). У цьому зв`язку попередніми судовими інстанціями не перевірено належним чином наявності/відсутності підстав для припинення зобов`язань за Договором у зв`язку з його розірванням (шляхом відмови від нього), включаючи й зобов`язання щодо внесення орендної плати. При цьому судом з`ясовано, що пунктом 2.3 Договору було передбачено припинення нарахування орендної плати та інших платежів з моменту підписання акта приймання-передачі (повернення) Приміщень, але не встановлено обов`язку стосовно внесення (сплати) ТОВ „Автокар-777 такої плати після припинення дії Договору саме із зазначеної вище підстави. Водночас посилання апеляційного господарського суду на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 12/75-2167-33/75-4/180, Верховного Суду у справах № 926/2119/17 і № 925/1358/17 не є переконливими, оскільки відповідні судові рішення було прийнято за іншої фактично-доказової бази, тобто за обставин і зібраних у цих справах доказах, відмінних від тих, що мають місце (з`ясовані судами) у даній справі, в тому числі в частині умов, що визначають обсяг зобов`язань сторін за договорами оренди, порядок та підстави припинення дії відповідних договорів і зобов`язань за ними.

Не перевірено судами й зазначених скаржником обставин (і відповідних доказів) пов`язаних з тим, що майно, яке було предметом Договору, відсутнє було (з 17.08.2017) у користуванні ТОВ „Автокар-777 з незалежних від нього обставин, що, на думку скаржника, свідчить й про відсутність його вини у неповерненні цього майна.

Крім того, визначеним законом правовим наслідком неповернення речі за договором найму (оренди) є сплата наймачем (орендарем) неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (частина друга статті 785 ЦК України); водночас з відповідними вимогами позивач у даній справі не звертався.

Предметом розгляду у цій справі попередніх судових інстанцій були й позовні вимоги щодо стягнення сум "штрафних санкцій" (пункт 15 даної постанови) і пені.

При цьому попередні судові інстанції, розглядаючи відповідні вимоги, не визначилися з наявністю або відсутністю підстав для застосування у спірних правовідносинах частини шостої статті 232 ГК України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Неповнота встановлення обставин і оцінки доказів у даній справі свідчить про порушення названими судовими інстанціями вимог статті 86 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження наявних у справі доказів та частин першої і п`ятої статті 236 названого Кодексу стосовно обґрунтованості судових рішень, тобто ухвалення його на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

У новому розгляді суд першої інстанції повинен насамперед вирішити питання щодо передачі справи на розгляд іншому суду (стаття 31 ГПК України), а останній у розгляді справи має врахувати викладене, встановити обставини та оцінити докази, зазначені в даній справі, надати оцінку й відповідним доводам учасників справи і вирішити спір згідно з вимогами закону. За результатами нового розгляду слід вирішити й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

У відповідності до ст. ст. 6, 32 Господарського процесуального кодексу України справу № 911/3731/17 передано для розгляду судді Бацуці В. М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.05.2019 р. прийнято до провадження судді Бацуци В. М. справу № 911/3731/17 за первісним позовом ТОВ „Сонячний квартал до ТОВ „Автокар-777 за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, СТ „Крокус, СТ „Транзит-2008, Київської обласної спілки споживчих товариств про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 871 031, 98 грн та за зустрічним позовом ТОВ „Автокар-777 до ТОВ „Сонячний квартал про визнання недійсним договору оренди і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 22.05.2019 р.

21.05.2019 р. до канцелярії суду від позивача (за первісним позовом) відповідача (за зустрічним позовом) надійшли пояснення б/н від 20.05.2019 р., у яких він просить суд первісний позов задовольнити у повному обсязі, і відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю.

22.05.2019 р. перед підготовчим засіданням до канцелярії суду від відповідача (за первісним позовом) позивача (за зустрічним позовом) надійшла заява б/н від 22.05.2019 р. про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача за первісним позовом, у якому він просить суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (за первісним позовом) Броварське автотранспортне підприємство Броварської районної спілки споживчих товариств.

22.05.2019 р. перед підготовчим засіданням до канцелярії суду від Броварського автотранспортного підприємства Броварської районної спілки споживчих товариств надійшла заява б/н б/д про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача за первісним позовом, у якій просить суд залучити Броварське автотранспортне підприємство Броварської районної спілки споживчих товариств до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (за первісним позовом)

22.05.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 29.05.2019 р.

29.05.2019 р. у підготовчому засіданні представники позивача (за первісним позовом) відповідача (за зустрічним позовом) та представник відповідача (за первісним позовом) позивача (за зустрічним позовом) надали усні пояснення щодо підсудності даної справи та зазначили, що виходячи із позицій Верховного Суду, викладених у його постанові від 16.04.2019 р, справа № 911/3731/17 підлягає передачі для розгляду за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Представники інших учасників справи у підготовче засідання не з`явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у підготовче засідання суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про передачу справи за встановленою підсудністю до господарського суду міста Києва з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення із позовом в суд) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов`язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент звернення із позовом в суд) справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Як було зазначено вище, скасовуючи рішення господарського суду Київської області від 30.05.2018 р., додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.06.2018 р., постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р., постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. (про залишення без змін додаткового рішення господарського суду Київської області від 22.06.2018 р.) у справі № 911/3731/17, Верховний Суд у своїй постанові від 16.04.2019 р. зазначив, що заявлена позивачем у даній справі вимога про усунення перешкод у користуванні приміщенням за своєю суттю і правовою природою є вимогою про повернення майна з оренди. При цьому до позовів про права на нерухоме майно у контексті наведеної частини третьої статті 16 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) відносяться позови щодо захисту речових прав на нерухоме майно, як-от: віндикаційний про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України); негаторний про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України); про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 того ж Кодексу) тощо.

У той же час правила виключної підсудності не поширювалися на позови, що виникають із зобов`язань щодо прав на нерухоме майно найм (оренда), застава тощо. До таких позовів застосовуються правила загальної підсудності.

Як підтверджено матеріалами справи, позовні вимоги в ній ґрунтуються на невиконанні орендарем (відповідачем) договірного зобов`язання щодо сплати орендних платежів та поверненні орендованого майна.

Аналогічний правовий висновок було наведено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 зі справи № 902/339/16, підстав для відступу від якого не вбачається.

Відтак справа з огляду на наведені положення статей 15 і 16 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) підлягала розгляду за правилами загальної, а не виключної підсудності, тобто за місцем знаходження відповідача зі справи (м. Київ), а не за місцезнаходженням спірного майна.

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Як вбачається із матеріалів справи, а також із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач (за первісним позовом) позивач (за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю „Автокар-777 станом на момент звернення ТОВ „Сонячний квартал із даним позовом до ТОВ „Автокар-777 в господарський суд Київської області 12.12.2017 р. та на момент порушення провадження у справі за вказаним позовом відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 12.12.2017 р. знаходився і знаходиться за адресою: 01042, вул. Івана Кудрі, 12, офіс 5, м. Київ.

Згідно з частинами 1-3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

2. Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

3. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, що станом на момент звернення ТОВ „Сонячний квартал із даним позовом до ТОВ „Автокар-777 в господарський суд Київської області та на момент порушення господарським судом Київської області провадження у справі № 911/3731/17 за вказаним позовом місцезнаходженням відповідача (за первісним позовом) позивача (за зустрічним позовом) було і є місто Київ, справа № 911/3731/17 підлягає передачі для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 31, 233 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 911/3731/17 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонячний квартал до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автокар-777 за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Споживчого товариства „Крокус, Споживчого товариства „Транзит-2008, Київської обласної спілки споживчих товариств про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 871 031, 98 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Автокар-777 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сонячний квартал про визнання недійсним договору оренди передати на розгляд за встановленою (територіальною) підсудністю до господарського суду міста Києва.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст ухвали складено і підписано

06 червня 2019 р.