номер провадження справи 33/40/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 Справа № 908/533/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/533/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Перспектива (85032, с. Добропілля Добропільського району Донецької області, вул. Степова, буд. 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімната 207)

про стягнення суми

За участю представників сторін:

від позивача: Сірик О.О., ордер серія ДП № 1830/013 від 08.04.2019 р.;

від відповідача: Біла О.М., довіреність № 17/2019 від 21.12.2018 р.

СУТЬ СПОРУ:

У господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 163 від 26.02.2019 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю Перспектива до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл про стягнення 3022442,08 грн. заборгованості.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/533/19 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.03.2019 р. відкрито провадження у справі № 908/533/19 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 33/40/19, підготовче засідання призначено на 09.04.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.04.2019 р. на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 07.05.2019 р.

Ухвалою суду від 07.05.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні 03.06.2019 р.

У судове засідання 03.06.2019 р. з`явилися представники сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Представники сторін у судовому засіданні з розгляду справи по суті підтримали свої доводи та заперечення.

У судовому засіданні 03.06.2019 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р. щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу на підставі перелічених видаткових накладних, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3022442,08 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Позов обґрунтований ст.ст. 253, 254, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 692, 712 ЦК України.

Відповідач у письмовому відзиві, який надійшов до суду 03.04.2019 р., проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Зазначив, що з поданих позивачем видаткових накладних та товарно-транспортних накладних неможливо встановити хто саме їх підписав, оскільки міститься лише підпис та печатка ТОВ «Український Рітейл» у видаткових накладних, без зазначення посади та даних особи, яка вчинила підпис, а у товарно-транспортних накладних міститься лише прізвище та підпис без зазначення посади. Вважає, що позивачем не надано належних доказів поставки товару, а подані документи, на думку відповідача, не є належними в розумінні чинного законодавства. Також зазначив, що відповідачем у лютому 2019 р. було направлено позивачу заяву-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 40292,75 грн. Відтак, сума боргу за договором у розмірі 3022442,08 грн., яка заявлена до стягнення, є непогодженою.

У письмовій відповіді на відзив, що надійшла до суду 17.04.2019 р., позивач зазначив, що відповідачем не надано доказів відмови від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару. Видаткові накладні містять найменування, кількість, ціну, дату поставки товару, підписані сторонами. Сторонами підписувалися акти звіряння за договором, які відображають загальну суму заборгованості на певну дату та фіксують стан розрахунків між сторонами. Стосовно зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 40292,75 грн. зазначив, що твердження відповідача про направлення заяви-повідомлення про таке зарахування ще у лютому 2019 р. не відповідають дійсності. Оригінал заяви-повідомлення від відповідача позивачем отримано лише 08.04.2019 р. засобами Нової пошти, тобто після відкриття провадження у дійсній справі. Отже, станом на день подання позовної заяви позивачу не було відомо про зарахування однорідних вимог на суму 40292,75 грн., а тому дане зарахування не враховувалося позивачем під час визначення суми заборгованості та ціни позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива» (постачальник за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (покупець, відповідач) укладений договір поставки № 26/09-11, за умовами якого постачальник зобов`язався поставляти, а покупець - приймати та оплачувати товар, далі «товар», на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору, найменування, асортимент та ціна постачаємого товару зазначається у додатку № 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку.

Зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України (п. 2.6).

Згідно п. 3.1 приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

У розділі 6 договору сторони врегулювали ціну товару та порядок розрахунків. У відповідності до п. 6.1 договору ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами специфікації (прайс-листів) та може бути змінена виключно по попередньому узгодженню з покупцем не менш чим за 15 робочих днів до змін.

Оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п. 6.5).

Відповідно до п. 11.1 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2011 р. У разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

Укладення між сторонами у справі вказаного договору визнано відповідачем у письмовому відзиві.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Із матеріалів справи слідує, що на виконання умов вказаного вище договору позивачем у період із 19.12.2018 р. по 22.01.2019 р. поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (відповідачу) товар, що підтверджується переліченими у позові видатковими накладними (копії знаходяться у матеріалах справи): № 1106 від 19.12.2018 р. з актом розбіжностей № від 19.12.2018 р. поставка на суму 307666,01 грн.; № 1114 від 20.12.2018 р. з актом розбіжностей № від 20.12.2018 р. поставка на суму 135326,25 грн.; № 1130 від 25.12.2018 р. з актом розбіжностей № від 25.12.2018 р. поставка на суму 245122,99 грн.; № 1136 від 26.12.2018 р. з актом розбіжностей № від 26.12.2018 р. поставка на суму 241860,14 грн.; № 1144 від 27.12.2018 р. з актом розбіжностей № від 27.12.2018 р. поставка на суму 137742,75 грн.; № 1151 від 28.12.2018 р. з актом розбіжностей № від 28.12.2018 р. поставка на суму 166005,50 грн.; № 5 від 04.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 04.01.2019 р. поставка на суму 246666,41 грн.; № 18 від 08.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 08.01.2019 р. поставка на суму 253973,70 грн.; № 21 від 09.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 09.01.2019 р. поставка на суму 248399,42 грн.; № 37 від 12.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 13.01.2019 р. поставка на суму 177191,47 грн.; № 42 від 13.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 13.01.2019 р. поставка на суму 184671,27 грн.; № 55 від 16.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 16.01.2019 р. поставка на суму 183940,81 грн.; № 64 від 18.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 18.01.2019 р. поставка на суму 159134,15 грн.; № 72 від 19.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 19.01.2019 р. поставка на суму 179654,52 грн.; № 75 від 22.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 22.01.2019 р. поставка на суму 179152,97 грн.; № 79 від 22.01.2019 р. з актом розбіжностей № від 22.01.2019 р. поставка на суму 201852,72 грн., а також долученими копіями товарно-транспортних накладних.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав отримання товару за вказаними вище видатковими накладними.

У перелічених видаткових накладних у графі «отримав(ла)» міститься підпис представника відповідача з зазначенням його прізвища, який скріплений круглою печаткою відповідача юридичної особи. У товарно-транспортних накладних у графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» також міститься підпис представника відповідача, який скріплений круглою печаткою відповідача юридичної особи та зазначено його прізвище.

Як зазначив позивач у позовній заяві та слідує з матеріалів справи, окрім перелічених вище видаткових накладних позивачем здійснювалася поставка товару за договором на підставі інших видаткових накладних. Оплата отриманого товару здійснювалася відповідачем несвоєчасно та без зазначення за якою конкретно видатковою накладною здійснюється оплата. У платіжних дорученнях на оплату, копії яких долучені до матеріалів справи, у призначенні платежу міститься посилання на договір поставки № 26/09-11 від 25.09.2011 р.

У пункті 6.7 договору № 26/09-11 сторони визначили, що сторони проводять звірку розрахунків по проведеним поставкам товару, для чого покупець готує акт звірки та направляє його постачальнику.

Як вбачається з підписаних сторонами актів звіряння взаємних розрахунків, сальдо початкове на грудень 2018 р. склало 0,20 грн., заборгованість відповідача перед позивачем склала 1822804,64 грн.; сальдо початкове на січень 2019 р. склало 1822804,64 грн., заборгованість відповідача перед позивачем склала 3022442,08 грн.

Позивач 12.02.2019 р. листом з описом вкладення направив відповідачу письмову претензію вих. № 126 від 11.02.2019 р. про наявність заборгованості у сумі 3022442,08 грн. за поставлений товар по договору № 26/09-11 від 26.09.2011 р., яку вимагав сплатити протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії.

Доказів надання відповідачем відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Враховуючи наявну заборгованість позивач звернувся до господарського суду з позовом, за яким відкрите провадження у дійсній справі.

Вирішуючи спір по суті суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором поставки.

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідач у письмовому відзиві укладення договору поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р. та отримання товару від позивача не заперечив. Однак зазначив про неналежне оформлення видаткових та товарно-транспортних накладних, поданих позивачем, оскільки у відповідних графах накладних не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис. Вважає, що ці документи не можуть підтверджувати здійснення поставки товару. При цьому, як вказувалося судом вище, представник відповідача визнав передачу позивачем та отримання ТОВ Український Рітейл товару.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з такого.

Умовами договору поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р. (пункт 2.6) сторони визначили, що зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Умовами договору № 26/09-11 від 26.09.2011 р. сторони визначили порядок приймання товару. Згідно п. 3.1 приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

У відповідності до п. 2.15 підписанням цього договору постачальник підтверджує наявність у особи, яка здійснює фактичну передачу товару покупцю, усіх необхідних повноважень, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, у т.ч. права підпису будь-яких актів чи інших документів, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, а також право отримання від покупця яких-небудь повідомлень та/чи претензій, які відносяться до даного договору та/чи його виконання.

Відповідно до п. 2.16 постачальник зобов`язався зазначити у всіх документах, пов`язаних з поставкою (у тому числі у товарній накладній, рахунках-фактурах та інших супровідних документах), своє найменування, номер та дату договору, номер та дату замовлення. У податковій накладній постачальник повинен зазначити номер та дату договору.

Згідно з п. 3.2 договору, якщо при передачі товару покупцю виявиться невідповідність товару вимогам даного договору, покупець має право відмовитися від отримання даного товару, зробивши відповідну відмітку у накладній.

Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору чи вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару або прийняти товар, якщо якість товару відповідає вимогам договору (п. 3.4).

Якщо при прийманні товару виявилась невідповідність (помилки) у супровідних документах або невідповідність товару, що приймається, супровідним документам, у момент приймання складається акт розбіжностей за участі представника покупця та особи, яку здійснювала доставку (передачу) товару, у якому зазначаються виявлені при прийманні невідповідності. На товарній накладній ставиться відмітка про складення акта розбіжностей (п. 3.5).

Згідно п. 3.6 разом із товаром постачальник зобов`язаний пред`явити такі супровідні документи: замовлення на поставку з відміткою постачальника (підписом та печаткою) про отримання замовлення; товарну накладну; товарно-транспортну накладну; податкову накладну; посвідчення якості товару; інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України; довіреність на представника постачальника чи перевізника, яка надає право передачі товару, фіксації фактів невідповідності товару та/або супровідних документів умовам договору чи законодавства, отримання листів та документів від покупця.

Якщо супровідні документи не будуть надані разом із товаром, покупець має право відстрочити дату розрахунків з постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів (п. 3.8). У разі відмови від приймання товару складається акт розбіжностей у порядку, передбаченому п. 3.5 даного договору, із зазначенням причини відмови від приймання (п. 3.10).

Статтею 666 ЦК України встановлено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд відзначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву та в усних поясненнях підтвердив укладення договору поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р. та не заперечував фактичної поставки позивачем відповідачу товару за переліченими у позові видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Матеріали дійсної справи не містять доказів відмови відповідача від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару. Також у матеріалах справи відсутнє листування з боку відповідача стосовно виправлення будь-яких невідповідностей у супровідних документах, відсутності супровідних документів на товар, тощо.

Суд враховує, що у видаткових накладних міститься посилання на договір поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р., на усіх видаткових накладних міститься відбиток круглої печатки юридичної особи відповідача, наявності якої відповідач не заперечив. У накладних зазначене прізвище особи, яка приймала товар, а також номери актів розбіжностей, які складалися у зв`язку з невідповідністю кількості товару, що приймався. Неістотні недоліки у видаткових накладних, про які зазначив відповідач, не роблять дані накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів. Крім того, відповідач не заявив про підроблення накладних, які покладені у підставу позову, клопотання про призначення відповідної судової експертизи також заявлено не було. Суд також враховує, що відповідачем здійснювалася часткова оплата поставленого товару. Крім того, недоліки у видаткових та товарно-транспортних накладних щодо не зазначення посади особи, що приймала товар, допущені саме з боку відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що поставка товару згідно з переліченими вище видатковими накладними здійснювалася позивачем саме на умовах договору поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р.; товар приймався відповідачем без заперечень та частково оплачувався.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідач у відзиві заявив, що у лютому 2019 року направив позивачу заяву-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 40292,75 грн.

У матеріалах дійсної справи наявна копія заяви-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 472 від 26.02.2019 р., складена відповідачем та адресована позивачу. Згідно заяви, відповідач повідомив, що зобов`язання ТОВ «Український Рітейл» по сплаті за товар на користь ТОВ «Перспектива» за договором поставки від 26.09.2011 р. № 26/09-11 припиняється повністю/частково заліком зустрічної однорідної вимоги про оплату грошових коштів ТОВ «Перспектива» на користь ТОВ «Український Рітейл» за договором про надання послуг від 26.09.2011 р. Додаток № 6 до договору поставки. Станом на 25.02.2019 р. за договором поставки ТОВ «Український Рітейл» є боржником, а ТОВ «Перспектива» - кредитором на суму 3022442,08 грн. Розмір взаємних вимог, які погашаються за вказаними договорами, становить 40292,75 грн.

Однак доказів направлення/вручення позивачу даної заяви-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 472 від 26.02.2019 р. саме у лютому 2019 року відповідачем суду не подано. У судовому засіданні з розгляду справи по суті представник відповідача заявив, що такі докази у нього відсутні. У матеріалах справи містяться докази направлення даної заяви-повідомлення позивачу 02.04.2019 р. разом із відзивом по справі.

Представник позивача заявив, що отримав дану заяву від відповідача 08.04.2019 р., та саме з цієї дати вважає зобов`язання у сумі 40292,75 грн. виконаним.

Суд у судовому засіданні оглянув поданий позивачем оригінал заяви-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 472 від 26.02.2019 р., яку отримав від відповідача. На заяві стоїть вхідний штамп позивача з датою 08.04.2019 р.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи належність, допустимість та достатність доказів, оцінивши представлені сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням та вислухавши пояснення представників сторін, які надавалися у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заява-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 472 від 26.02.2019 р. була направлена відповідачем позивачу 02.04.2019 р., тобто після відкриття провадження у дійсній справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи проведене зарахування зустрічних однорідних вимог за договором поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р. у сумі 40292,75 грн., провадження у справі № 908/533/19 за вимогою про стягнення суми 40292,75 грн. основного боргу слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Доказів погашення заборгованості за договором поставки № 26/09-11 від 26.09.2011 р. у сумі 2982149,33 грн. матеріали справи не містять. Відповідач наявність та розмір заборгованості у сумі 2982149,33 грн. не заперечив.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача судом стягується 2982149,33 грн. заборгованості.

Позов у цілому задовольняється судом частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, з якого на користь позивача стягується сума 45336,63 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Перспектива до Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімн. 207, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Перспектива (85032, Донецька область, Добропільський район, с. Добропілля, вул. Степова, буд. 5, код ЄДРПОУ 30074 (два мільйони дев`ятсот вісімдесят дві тисячі сто сорок дев`ять) грн. 33 коп. заборгованості та 45336 (сорок п`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 63 коп. судового збору.

Провадження у справі № 908/533/19 за вимогою про стягнення суми 40292 (сорок тисяч двісті дев`яносто дві) грн. 75 коп. основного боргу закрити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 07 червня 2019 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко