РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2019Справа № 910/2695/19

Господарський міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г.П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/2695/19

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, буд. 4Б)

До Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» в особі голови комісії з реорганізації Курбет Раїси Михайлівни ( 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 23/25 )

Про стягнення заборгованості та включення вимог у розмірі 70 383,12 грн. до передавального акта

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київгаз" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району» в особі голови комісії з реорганізації Курбет Раїси Михайлівни (далі - відповідач) про включення вимог у розмірі 70 383, 12 грн. до передавального акту.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача в порушення вимог законодавства від розгляду кредиторських вимог компанії, що викладені у вимозі про сплату боргу від 27.12.2018 № 3463/09.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Київгаз" залишено без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали шляхом: подання до суду оригіналу довіреності № Д-09/19 від 02.01.2019; подання до суду письмової заяви з доданням до неї доказів відповідно до ст. 91 ГПК України.

26.03.2019 від позивача надійшла заява з долученими документами на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2019 про залишення позовної заяви без руху, якими останній усунув недоліки, встановлені даною ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін; запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо таке буде подано) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачам; повідомлено сторін, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду у строк до 16.04.2019.

16.04.2019 до відділу діловодства суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Київгаз» в повному обсязі. Так, відзив обґрунтовано тим, що позивач звернувся до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 107 Голосіївського району» з заявою про визнання кредиторських вимог з пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів.

19.04.2019 до відділу діловодства суду від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній просить: 1. стягнути з відповідача 70 383,12 грн. заборгованості за договором № 1070401 від 03.12.2007; 2. включити вимогу у розмірі 70 383,12 грн. до передавального акта.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Подана позивачем 19.04.2018 через відділ канцелярії заява про зміну предмету позову прийнята судом до розгляду, оскільки така заява подана в строки визначені ГПК України.

В подальшому розгляд справи здійснюється судом з урахуванням поданої позивачем заяви по справі.

23.04.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Київгаз" (змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Київгаз") (Постачальник) та Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організаця-107» Голосіївської районної в місті Києві ради (змінено найменування на Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організаця-107 Голосіївського району») (Балансоутримувач) укладено договір № 1070401 про умови поставки газу Балансоутримувачам для побутових потреб, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався забезпечити в інтересах балансоутримувача транспортування (доставку) природного газу для комунально-побутового споживання населення, а балансоутримувач зобов`язався забезпечити безперервне надання газу в якості комунальної послуги населенню - наймачам (орендарям, власникам) квартир, іншим особам, які зареєстровані в житловому приміщенні, та своєчасно здійснити оплату постачальнику вартості спожитого мешканцями газу в терміни і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пунктів 5.2., 5.3 договору відповідач зобов`язується здійснити оплату позивачу вартості спожитого мешканцями газу в наступні строки: якщо балансоутримувач користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяцем, забезпечувати збір та надходження до транзитного рахунку ГІОЦ грошових коштів мешканців квартир за діючими тарифами по єдиних розрахункових документах платників комунальних послуг. Якщо балансоутримувач не користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, щомісячно, до 20 числа наступного за звітним місяця, забезпечувати збір коштів та перераховувати їх на рахунок постачальника як вартість газу, спожитого мешканцями.

Згідно з п. 5.4 договору, суми коштів, які надійшли від уповноважених установ та організацій по відшкодуванню втрат за надання пільг та субсидій з оплати природного газу балансоутримувач зобов`язався перераховувати постачальнику протягом 3-х банківських днів з дня отримання.

У разі нездійснення окремими мешканцями до 10 числа кожного наступного за звітним місяця, або у разі ненадходження коштів по відшкодуванню пільг та субсидій по оплаті за газ, балансоутримувач приймає на себе зобов`язання невідкладно вжити всіх правових заходів для забезпечення своєчасної оплати за спожитий газ мешканцями (уповноваженими установами та організаціями по пільг та субсидій), зокрема, шляхом стягнення заборгованості з боржників через суд. (п. 5.5. Договору).

На виконання умов договору позивач у квітні 2015 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 226 687,96 грн., що підтверджується актом прийому-передачі природного газу №УК000025840 від 30.04.2015. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача та відповідача.

Між сторонами підписаний акт звіряння розрахунків за послуги з газопостачання, згідно із якого станом на 01.04.2015 року по договору №1070401 від 03.12.2007 заборгованість відповідача перед позивачем становить 97 681,20 грн.

Також, відповідач надав позивачу гарантійний лист вих. №283 від 08.09.2015, відповідно до якого гарантувало позивачу сплату заборговані в сумі 86 212,99 грн.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у сумі 70 383,12 грн.

Позивачем зазначено, що згідно з довідкою за запитом із сайту Міністерства юстиції України, відповідач перебуває в стані припинення з 31.08.2018, строк для пред`явлення вимог кредиторів визначено до 31.10.2018.

27.12.2018 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога № 3463/09 від 27.12.2018 про визнання позивача кредитором відповідача з грошовими вимогами у 70 383,12 грн. та включення вказаних вимог до реєстру вимог кредиторів відповідача.

Однак, відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, вимог позивача у сумі 70 383,12 грн. до передавального акту не включив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом з врахуванням заяви про зміну предмету позову.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як підтверджено наявним в матеріалах справи актом прийому-передачі природного газу №УК000025840 від 30.04.2015 позивач, на виконання договору № 1070401 від 03.12.2007, у квітні 2015 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 226 687,96 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів, з цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача по договору №1070401 від 03.12.2007 у розмірі 70 383,12 грн.

Відповідачем у відзиві на позову, не наведено заперечень щодо суми заборгованості по договору №1070401 від 03.12.2007.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради №838/4902 від 23.05.2018 "Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання" вирішено реорганізувати Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» шляхом його приєднання до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"; встановлено, що Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району».

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про те, що Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» перебуває в стані припинення з 30.08.2018; відомості про строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 10.11.2018.

У відповідності до ч. 1 ст.104 Цивільного кодексу України вказано, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з частиною першої статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Частиною 3 ст.105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Як встановлено судом, 27.12.2018 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога № 3463/09 від 27.12.2018 про визнання позивача кредитором відповідача з грошовими вимогами у 70 383,12 грн. та включення вказаних вимог до реєстру вимог кредиторів відповідача.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про сплату боргу у зв`язку із пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів. Відповідач також зазначає, що згідно з інформацією з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" відправлення вказаного листа здійснено відповідачем 27.12.2018.

У відповідності до ч. 1 ст. 107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 107 Цивільного кодексу України, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Згідно із ч. 3 ст. 107 Цивільного кодексу України передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Зі змісту норм статей 104, 105, 110 ЦК України, ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб. Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам-правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 ЦК України).

У розумінні зазначених норм закону приєднання - це така форма реорганізації, при якій одна юридична особа включається до складу іншої юридичної особи, що продовжує існувати й далі, але в більшому масштабі. Приєднувана ж організація припиняє свою діяльність як самостійна юридична особа. У разі приєднання на підставі передавального (а не ліквідаційного) акту орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, виключає юридичну особу, яка припинила діяльність, з державного реєстру. Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов`язки припиненої юридичної особи, несе відповідальність за її зобов`язаннями в повному обсязі (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.07.2012 у справі № 6-65цс12).

При універсальному правонаступництві майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять всі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва праводавцю, незалежно від того, виявлені вони на цей момент чи ні. При універсальному правонаступництві, зважаючи на відсутність повної визначеності у складі майна, правонаступник спрямовує свою волю не на набуття окремих прав або обов`язків, а на набуття усієї їх сукупності. В результаті він вступає навіть в такі правовідносини, про існування яких міг не знати. Вказана позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31.05.2018 по справі №910/1879/17.

У постанові Верховного Суду від 03.09.2018 у справі №910/5811/16 викладено правову позицію про те, що згідно з частиною першої статті 107 ЦК України кредитор юридичної особи, що припиняється, може вимагати від неї припинення або дострокового виконання зобов`язання. Тобто кредитор не наділений в силу Закону прямим обов`язком пред`являти кредиторські вимоги до юридичної особи, що припиняється шляхом приєднання.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №925/1143/17, в якій кредитор (позивач у справі) заявив свої кредиторські вимоги до боржника, який реорганізувався, після пропуску строку на заявлення кредиторських вимог та після складення комісією з реорганізації передавального акту, Верховним Судом вказано, що перебування боржника в стані припинення не припинило зобов`язання, у зв`язку з чим в силу статті 107 Цивільного кодексу України, кредитор вправі вимагати від відповідача в особі комісії з припинення як виконання зобов`язання так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту.

З урахуванням наведеного, оскільки у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників на підставі ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України шляхом універсального правонаступництва (переходять всі існуючі зобов`язання) позивач не наділений обов`язком звертатися до відповідача із вимогою про включення його кредиторських вимог до передавального акту.

За таких обставин, посилання відповідача на відсутність підстав для включення до передавального акту кредиторських вимог позивача у зв`язку із пропущенням позивачем строку заявлення вказаних кредиторських вимог, визнаються судом безпідставними.

Суд зазначає, що статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, судом підлягає захисту право особи, що порушене іншими особами, чи не визнається.

З урахуванням наведеного вище, суд зазначає, що ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, а тому, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом заявлення вимоги про зобов`язання відповідача в сумі 70 383,12 грн. до передавального акта, відповідає ефективному засобу захисту.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» в особі голови комісії з реорганізації Курбет Раїси Михайлівни про стягнення 70 383,12 грн. та зобов`язання включити грошові вимоги в сумі 70 383,12 грн. до передавального акта.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» в особі голови комісії з реорганізації Курбет Раїси Михайлівни ( 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 23/25 , ідентифікаційний код 35509619 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, буд. 4Б, ідентифікаційний код 03346331) 70 383 (сімдесят тисяч триста вісімдесят три) грн. 12 (дванадцять) коп. основного боргу та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

3. Зобов`язати Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» в особі голови комісії з реорганізації Курбет Раїси Михайлівни ( 01033 , м . Київ, вул. Тарасівська , буд. 23 /25, ідентифікаційний код 35509619) включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, буд. 4Б, ідентифікаційний код 03346331) у сумі 70 383,12 грн. до передавального акта.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація 107- Голосіївського району» в особі голови комісії з реорганізації Курбет Раїси Михайлівни ( 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 23/25 , ідентифікаційний код 35509619 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, буд. 4Б, ідентифікаційний код 03346331) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.06.2019.

Суддя Г.П. Бондаренко