ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/349/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М.А., секретар судового засідання Феденько Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатхлібсервіс"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Фуд ЛТД"

про стягнення заборгованості в сумі 28 827,83 грн.

За участю:

від позивача: Борсук Д.Я.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатхлібсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Фуд ЛТД" про стягнення заборгованості в сумі 28 827,83 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2019 суд постановив позовну заяву залишити без руху та позивачу у п`ятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недолік позовної заяви, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області належні докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу (розрахунковий документ).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатхлібсервіс" усунено недоліки позовної заяви, а саме 19.04.2019 надіслано суду докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу (розрахунковий документ).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.04.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначити на 15.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2019 суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 04.06.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань згідно Договору поставки, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 24 013,60 грн. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 3 623,75 грн, 3% річних в сумі 301,98 грн та інфляційні збитки в сумі 888,50 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду повернулася ухвала суду від 15.05.2019 із зазначенням в поштовій довідці "за закінченням встановленого строку зберігання". Водночас, в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме ухвали суду про відкриття провадження у справі від 23.04.2019, вручене відповідачу 14.05.2019, що свідчить про обізнаність стосовно розгляду судом даного спору (вх. № 9439 від 21.05.2019).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в частині 9 статті 165 ГПК України.

Згідно ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 ГПК України, суд встановив наступне.

19.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатхлібсервіс" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперіал Фуд ЛТД" (далі - Покупець) укладено Договір поставки № 5 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити у встановлений строк у власність Покупця товар згідно накладної та в термін, передбачений даним Договором.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату.

Поставка товару здійснюється у відповідності до узгодженого з Постачальником замовлення Покупця, в якому вказується асортимент, кількість замовленого товару (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору, товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем за кількістю та якістю з моменту підписання представниками сторін видаткових накладних.

Ціна товару при кожному його відвантаженні Покупцю фіксується в товаросупровідних документах (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних тощо). Оплата товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в даному Договорі і на рахунках-фактурах по попередній оплаті (п.п. 5.2., 5.3. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Пунктом 10.2. Договору визначено, якщо до моменту закінчення терміну дії даного Договору жодна із сторін не надасть письмової заяви про його розірвання, то даний Договір вважатиметься пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах.

На виконання умов Договору позивач передав та поставив відповідачу товар на загальну суму 53 853,60 грн, що підтверджується видатковими накладними від 12.10.2018 № Х00010151 на суму 10 029,60 грн, від 24.10.2018 № Х00010250 на суму 7 968,00 грн, від 25.10.2018 № Х00010268 на суму 19 920,00 грн, від 31.10.2018 № Х00010302 на суму 15 936,00 грн.

Відповідачем частково погашено заборгованість згідно Договору в сумі 29 840,00 грн. Заборгованість по Договору із врахуванням часткових проплат складає 24 013,60 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача 20.03.2019 з претензією № 17/03 з вимогою оплатити заборгованість в сумі 24 013,60 грн. Докази направлення містяться в матеріалах справи.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими виходячи з наступного.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами у справі виникли зобов`язальні відносини.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 24 013,60 грн.

Стосовно вимог про стягнення пені, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, ст.ст. 230-232 ГК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка у формі пені, яка сплачується боржником у разі порушення зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами, Договору, зокрема, пунктом 7.2. визначено, що у випадку прострочення строків оплати товару, встановлених в цьому Договорі та додатках до нього, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язується сплатити крім вартості відвантаженого товару пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Суд здійснивши перерахунок пені, не виходячи при цьому за межі визначених у позовній заяві періодів, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 3 623,75 грн за період з 07.11.2018 по 09.04.2019 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення 3% річних та інфляційних збитків, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних збитків, не виходячи при цьому за межі визначених у позовній заяві періодів, дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 301,98 грн за період з 07.11.2018. по 09.04.2019 та інфляційні збитки в сумі 888,50 грн за листопад 2018 - лютий 2019 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За правилами, встановленими п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 955,24 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатхлібсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Фуд ЛТД" про стягнення заборгованості в сумі 28 827,83 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Фуд ЛТД" (вул. Коцюбинського, буд. 25, с. Старий Лисець, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77452; ідентифікаційний код 40635071) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатхлібсервіс" (вул. Польова, буд. 5, м. Івано-Франківськ, 76018; ідентифікаційний код 32076809) 24 013,60 грн (двадцять чотири тисячі тринадцять гривень 60 копійок) основного боргу, 3 623,75 грн (три тисячі шістсот двадцять три гривні 75 копійок) пені, 301,98 (триста одна гривня 98 копійок) 3% річних, 888,50 грн (вісімсот вісімдесят вісім гривень 50 копійок) інфляційних збитків та 1 955,24 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 24 копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п.п 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.06.2019.

Суддя М.А. Шіляк