ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м.Дніпро Справа № 908/4892/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О.

секретар судового засідання Кисельов Є.О.

За участю представників сторін:

від ПАТ"Київобленерго": Васильєва О.О., ордер серія КС №296085 від 06.03.2019 р., адвокат;

інші представники у судове засідання не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Київобленерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.02.2019, повний текст ухвали складено та підписано 04.03.2019, суддя Ніколаєнко Р.А., у справі №908/4892/14

за заявою боржника, позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль-Буд-Інвест",

до відповідача - Приватного акціонерного товариства „Київобленерго"

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шафак-88"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу № від 06.06.2014, укладеного між ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" та ПАТ "Київобленерго"

в межах справи № 908/4892/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль-Буд-Інвест",

Кредитор-1 - Командитне товариство "Кастор 17"

Кредитор-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шафак-88"

Ліквідатор - арбітражний керуючий Тарасенко Тарас Петрович,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 у справі №908/4892/14 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль-Буд-Інвест" задоволено.

Договір купівлі-продажу № від 06.06.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бориспіль-Буд-Інвест" (08300, Київська обл., м.Бориспіль, вул.Чапаєва, буд.2, ) та Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Київська, буд.2-Б, ) визнано недійсним.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Київська, буд.2-Б; поштова адреса: 04136, м.Київ, вул.Стеценка, буд.1-А; ) на користь арбітражного керуючого Тарасенка Тараса Петровича (свідоцтво № 786 від 27.05.2013; АДРЕСА_1, ідент.НОМЕР_1) 3 524, 00 грн. - суми сплаченого за заявою судового збору.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство „Київобленерго" звернулось з апеляційною скаргою, якою просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 у справі, застосувати до даних правовідносин загальний строк позовної давності та насідки його пропуску в порядку ст.267 ЦК України, відмовити у задоволенні заяви Арбітражного керуючого Тарасенко Т.П. про визнання недійсним договору купівлі-продажу № від 06.06.2014 року.

Зокрема скаржник посилається на те, що Господарський суд Запорізької області не надав належної правової оцінки тому факту, що розгляд даної справи повинен здійснюватися у Господарському суді Київської області та, в порушення п.п.4 та 5 ст. 10 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не передав матеріали справи до господарського суду за підсудністю.

Господарським судом неправомірно не враховано та не надано належної правової оцінки факту пропуску Позивачем строку позовної давності, що є прямою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Так, ПрАТ «Київобленерго» заявлено про сплив строку позовної давності щодо звернення до суду із вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу № від 06.06.2017 року, який закінчився 06.06.2017 року.

Як зауважено скаржником, для юридичної особи як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Посилання Ліквідатора на той факт, що наприкінці 2017 року Боржнику як юридичній особі стало відомо про укладення оскаржуваного договору не можуть братись судом до уваги, так як даний спірний договір було укладено повноважним на той момент керівником, отримання грошових коштів та списання/постановка на баланс майна Товариства відображено відповідним чином у бухгалтерському обліку обох компаній. Таким чином, Боржник при повному розумінні та за власним бажанням вчинив оскаржуваний правочин, про що не міг не знати.

До того ж, як стверджує скаржник, про наявність оскаржуваного правочину було відомо і Кредитору-1 ТОВ «Шафак-88», який входить до комітету кредиторів, про що свідчать листи ТОВ «Шафак- 88», адресовані Адміністрації президента України 24.07.2014 року, Адвокатський запит представника ТОВ «Шафак-88» від 14.07.2015 року адресований ПрАТ «Київобленерго».

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника) не встановлено.

На думку скаржника, заявником жодним чином не доведено та не обґрунтовано, що внаслідок укладення оскаржуваного правочину Договору купівлі-продажу № від 06.06.2014 року, або внаслідок його виконання майна Боржника ТОВ «БОРИСПІЛЬ-БУД- ІНВЕСТ » стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

За твердженням скаржника, ПрАТ «Київобленерго» є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, оскільки не знало і не могло знати про наявність будь-яких перешкод до вчинення купівлі- продажу, станом на момент укладення договору були відсутні записи про обтяження нерухомого майна.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 22.03.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі колегією суддів у складі: головуючого судді Чус О.В., судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.05.2019 на 10:00 годин.

01.04.2019р. на адресу Центрального апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Тарасенко Т.П. надійшло письмове клопотання про участь останнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення, зокрема, в Північному апеляційному господарському суді (01601, м.Київ, вул. Шолуденка, 1).

Ухвалою апеляційного господарського суду від 03.04.2019р. розгляд апеляційної скарги, призначеної у судове засідання на 14.05.2019 на 10:00 годин, ухвалено провести у режимі відеоконференці в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції судового засідання з Центральним апеляційним господарським судом за участю арбітражного керуючого Тарасенко Тараса Петровича.

06.05.2019 року на адресу суду надійшло клопотання від Приватного акціонерного товариства „Київобленерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в Північному апеляційному господарському суді.

У зв`язку з перебуванням суддів колегії у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду №369/19 від 07.05.2019 року було здійснено автоматизовану заміну колегії суддів для вирішення даного клопотання.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07.05.19 колегією суддів у складі головуючого судді: Верхогляд Т.А.( доповідача), суддів: Паруснікова Ю.Б., Білецької Л.М. В задоволенні клопотання Приватному акціонерному товариству „Київобленерго" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду №453/19 від 14.05.2019 року було здійснено автоматизовану заміну колегії суддів. Обґрунтування призначення проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: усунення обставин, що зумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу справи, а саме, вихід на роботу після відпустки судді-доповідача Чус О.В., суддів Кузнецова В.О., Вечірки І.О.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чус О.В., судді: суддів Кузнецов В.О., Вечірко І.О. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.19.

14.05.19 у судове засідання з"явилися представники ліквідатора, ПАТ "Київобленерго", ТОВ "Шафак-88", інші учасники судового процесу не з"явились.

14.05.19 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.05.19 р. на 10:00 год.

22.05.19 учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Ухвалою суду розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.06.2019 на 10:30 годину.

31.05.19 до суду надійшла заява від ліквідатора про розгляд справи без участі останнього, яка задоволена судом.

11.06.19 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з огляду на викладене нижче.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/4892/14 про банкрутство ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.12.2015 року ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Тарасенка Т.П. На теперішній час триває ліквідаційна процедура у справі.

В межах даної справи про банкрутство, боржник - ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", в особі ліквідатора Тарасенко Т.П., звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу № від 06.06.2014, укладеного між ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" та ПАТ "Київобленерго".

В обґрунтування заявлених вимог ліквідатор - Тарасенко Т.П., посилаючись на на положеннях ст.20 Закону "Про відновлення платоспроможності…", ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України, зазначив, що наприкінці 2017 року йому стало відомо, що у 2014 році ПрАТ "Київобленерго" придбало у ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" трансформаторну підстанцію за договором купівлі-продажу № від 06.06.2014. Цей договір, об`єктом якого являється нерухоме майно, укладений у простій письмовій формі, не посвідчений в нотаріальному порядку, право власності на нерухомість не зареєстроване. Договір з боку ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" підписано ОСОБА_13, як директором товариства, однак, як було з`ясовано, в судовому порядку встановлено незаконність рішень загальних зборів ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", прийнятих після 28.09.2013, в тому числі і рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 12 від 04.03.2014, про призначення директором ОСОБА_13 Також було з`ясовано, що 22.05.2012 між ТОВ "Шафак-88" та ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" було укладено договір про сумісну діяльність з метою будівництва та подальшого введення в експлуатацію трансформаторної підстанції, яку потім було відчужено за спірним договором, для обслуговування житлового комплексу в м.Борисполі, на підставі якого ТОВ "Шафак-88" в рахунок фінансування будівництва перерахувало на рахунок ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" 16989991,00 грн., однак продаж майна за оспорюваним договором відбувся за ціною у 20001,00 грн., тобто значно меншою за ринкову, що завдало істотних збитків як боржнику - ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", так і його кредиторам.

Господарський суд першої інстанції задовольняючи заяву ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу № від 06.06.2014 зробив висновки щодо недійсності вказаного договору з підстав, передбачених ч.1 ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , підписання договору неповноважною особою з боку ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", продажу майна за вкрай заниженою ціною, недодержання нотаріальної форми, відсутності реєстрації право власності на нерухомість.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості винесеної судом першої інстанції ухвали, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. При цьому частиною першою статті 20 цього ж Закону передбачено підстави, за яких можуть бути визнані недійсними правочини або майнові дії, вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство.

З огляду на зміст наведених норм вимоги про визнання недійсними правочинів підлягають розгляду в межах справи про банкрутство у випадках, коли їх стороною є безпосередньо боржник.

Системний аналіз положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону №2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів

На підставі наявних в матеріалах справи доказів судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 06.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бориспіль-Буд-Інвест" - продавцем та Публічним акціонерним товариством "Київобленерго", яке перейменоване в Приватне акціонерне товариство "Київобленерго", - покупцем укладено договір купівлі-продажу № (далі - Договір, Договір купівлі-продажу), згідно з п.1.1 якого продавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність (володіння, розпорядження та користування) майно, зазначеному в Додатку № 1 до цього Договору, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити його.

Пунктами 1.2, 3.1 Договору узгоджено, що найменування майна та його кількість, місцезнаходження зазначається в Специфікації до Договору (Додаток № 1), яка є невід`ємною його частиною. Загальна ціна майна, що є предметом Договору, вказана в Специфікації до Договору, яка є невід`ємною його частиною.

Згідно з Додатком № 1 - Специфікацією за Договором продається та купується наступне майно:

1. Будівля ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" 2014 року випуску за договірною ціною без ПДВ 3 000,00 грн.,

2. Силові трансформатори ТМН 10000/110 У1 у кількості 2 шт. 2014 року випуску за договірною ціною без ПДВ 5667,50 грн.,

3. Обладнання ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" у кількості 1 компл. 2014 року випуску за договірною ціною без ПДВ 5 000,00 грн.,

4. Лічильники промислові у кількості 18 шт. 2014 року випуску за договірною ціною без ПДВ 1 000,00 грн.,

5. ВЛ-110 кВ "Бровари-Стріла" 0,04 км. 2013 року випуску за договірною ціною без ПДВ 1 000,00 грн.,

6. ВЛ-110 кВ "Стріла-Мирна" 0,04 км. 2013 року випуску за договірною ціною без ПДВ 1 000,00 грн.

Загальна вартість майна складає 16667,50 грн. без ПДВ та 20001,00 грн. - з врахуванням ПДВ.

Місцезнаходження майна та пункт приймання-передачі майна: Київська область, Бориспільський район, в адміністративних межах Глибоцької сільської ради, буд. б/н, Бориспільський Р.П.

01.07.2014 сторонами Договору підписано акт приймання-передачі зазначеного майна.

Згідно вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема:

1) зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства;

2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Наданими у справу матеріалами підтверджується, що 22.05.2012 між ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" та ТОВ "Шафак-88" був укладений договір про сумісну діяльність (далі - Договір про сумісну діяльність), згідно з яким сторони домовились організувати сумісну діяльність з метою досягнення господарських та комерційних цілей: будівництва та введення в експлуатацію трансформаторної підстанції ТП 110/10 в м.Бориспіль, реалізації послуг по забезпеченню технічної можливості отримання потужностей споживачами електроенергії.

Від імені ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" Договір про сумісну діяльність підписаний директором ОСОБА_8 , від імені ТОВ "Шафак-88" - директором ОСОБА_2.

Пунктами 2.2, 2.3 Договору про сумісну діяльність передбачено, що діяльність відбуватиметься у відповідності з "Програмою робіт" (Додаток № 1), якою узгоджуються порядок, строки, етапи та інші умови проведення сумісної діяльності та до якої за взаємною згодою можуть вноситися зміни, доповнення та уточнення.

Згідно з п.3.1 Договору про сумісну діяльність ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" зобов`язалося, зокрема, надати ТОВ "Шафак-88" для узгодження "Програму робіт" протягом 14 днів після підписання цього Договору; в порядку та строки, визначеними додатком до Договору "Програма робіт", здійснити будівництво ТП 110/10; надавати ТОВ "Шафак-88" на затвердження кошторисно-витратні документи для здійснення фінансування проекту; ввести в експлуатацію об`єкт, оформити відповідні документи; ввести в склад засновників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" представника ТОВ "Шафак-88" шляхом передачі частки, яка складає 25% Статутного капіталу на період будівництва, введення в експлуатацію ТП 110/10, реалізації послуг по забезпеченню технічної можливості отримання потужностей споживачами електроенергії та отримання ТОВ "Шафак-88" прибутку в повному обсязі.

ТОВ "Шафак-88", в свою чергу, у відповідності до п.4.1 Договору про сумісну діяльність зобов`язалося, крім іншого, узгоджувати та затверджувати "Програму робіт", зміни, доповнення та уточнення до неї, кошторисно-витратні документи, що надаватимуться ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест"; в порядку та в строки, обумовлені додатком "Програма робіт" та кошторисно-витратними документами здійснювати фінансування будівництва ТП 110/10.

Згідно з п.6.1 Договору про сумісну діяльність внесок ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" - оплата розробки проектно-кошторисної документації, отримання дозволів та погоджень.

У відповідності до п.6.2 Договору про сумісну діяльність внесок ТОВ "Шафак-88" - грошові кошти по факту узгодження та затвердження "Програми робіт" та кошторисно-витратних документів, що надаватимуться ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

Пунктом 6.3 Договору про сумісну діяльність було визначено, що орієнтовна сума фінансування проекту по Договору становить 12800000,00 грн.

ТОВ "Шафак-88" на виконання Договору про сумісну діяльність перерахувало на рахунок ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" 16989991,00 грн., про що сторонами цього Договору 22.05.2013 підписано акт звірки взаємних розрахунків по Договору про сумісну діяльність.

Перерахування коштів в зазначеній сумі підтверджується судовими рішеннями.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі № 910/2960/14 з ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" на користь ТОВ "Шафак-88" стягнуто 16989991,00 грн. заборгованості та 73080,00 грн. судового збору.

Підставою стягнення заборгованості є встановлений факт перерахування ТОВ "Шафак-88" в період з 15.06.2012 по 12.07.2013 на користь ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" 16989991,00 грн. в рахунок будівництва на підставі Договору про сумісну діяльність та в свою чергу невиконання ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" всіх умов Договору про сумісну діяльність, а виконання цього Договору лише в частині будівництва об`єкту інвестування та зміною інших умов Договору в односторонньому порядку, що потягло виникнення у ТОВ "Шафак-88" права на отримання сплачених на виконання Договору про сумісну діяльність коштів згідно з умовами п.10.7 цього Договору, якими передбачено, що у випадку порушення ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" порядку, строків, етапів будівництва і введення в експлуатацію об`єкту або невиконання інших умов згідно даного договору і Програми робіт ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" зобов`язується повернути ТОВ "Шафак-88" вкладені грошові кошти протягом 2-х місяців шляхом перерахування на його банківський рахунок.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі № 910/2960/14 залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2014 у цій справі та є чинним.

Отже, при розгляді справи № 910/2960/14 судами встановлений факт фінансування будівництва згідно з Договором про сумісну діяльність з боку ТОВ "Шафак-88" та здійснення будівництва з боку ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

Як встановлено господарським судом, при розгляді даної справи ліквідатором, третьою особою надані копії документів щодо виконання Договору про сумісну діяльність, які мають значення для вирішення спору щодо правомірності укладення спірного Договору купівлі-продажу.

Згідно з узгодженою "Програмою робіт" згідно р.2 п.2.2 Договору про сумісну діяльність від 22.05.2012 організації будівництва ТП 110/10 Кв між ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" та ТОВ "Шафак-88" (Додаток №1 до Договору про сумісну діяльність) загальна кошторисна вартість робіт визначена в сумі 19000000 грн., з урахуванням ПДВ.

18.07.2011 ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" укладався договір № 1807 з ТОВ "Техсоюз-2004" (ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції серії АВ № 555031 від 26.07.2010), за яким останнє зобов`язалося розробити Робочий проект "ПС 110/10 кВ Бориспільський житловий комплекс" та виконати погодження у енергопостачальної компанії. Договірна вартість проектних робіт склала 274000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

У подальшому ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" з ТОВ "Техсоюз-2004" також укладався договір № 03-07/2012 від 03.07.2012 щодо здійснення коригування Робочого проекту у певній частині договірною вартістю 28994,00 грн.

На підставі завдання на проектування, затвердженого директором ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" ОСОБА_8, Технічних умов № К-00-11-0472 від 28.04.2011 на приєднання до електроустановок, виданих директору ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" ОСОБА_8 ПАТ "АЕС Київобленерго" та матеріалів інженерно-технологічних вишукувань, геодезичних вишукувань, наданих замовником, ТОВ "Техсоюз-2004" розроблено Робочий проект ПС 11/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" (2011), який згідно з резолюцією директора ОСОБА_8 від 12.04.2012 прийнято до виконання.

Рішенням ПАТ "АЕС Київобленерго" № К-00-11-0472 від 15.12.2011 Робочий проект визнано таким, що відповідає технічним умовам та погоджено.

Як підтверджено матеріалами справи, ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", в свою чергу, як замовником, забезпечувалося будівництво, для чого було укладено договір підряду № 24/01-12 від 24.01.2012 на виконання робіт - будівництво ПС 11/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" з ТОВ "Інтеграл 2" договірною ціною 5250000,00 грн. з врахуванням ПДВ, додаткові (на виконання окремих етапів, супроводжувальних робіт) з цим же товариством договір підряду № 23/7-12 від 23.07.2012 договірною ціною 52839,22 грн. з ПДВ, договір підряду № 05/07-12 від 05.07.2012 договірною ціною 24000,00 грн. з ПДВ, договір підряду №11/09-12 від 11.09.2012 договірною ціною 131252,14 грн., договір підряду № 25/07-12 від 25.07.2012 договірною ціною 38425,02 грн. з ПДВ., договір підряду № 07/05-12 від 07.05.2012 з ТОВ "Віалок Білд" договірною ціною 1800000,00 грн. з ПДВ, договір підряду № 3 від 23.08.2012 з ПП "Енергоспецсервіс" ціною 56000,00 грн. з ПДВ, договір будівельного підряду № 1Б від 15.01.2013 з ТОВ "Промет" ціною 1306140,96 грн. з ПДВ.

Також надані матеріали свідчать про укладення ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" договорів з метою придбання будівельних матеріалів, інвентарю, обладнання, устаткування, тощо, зокрема: договору поставки № 2/37-Г від 20.06.2012 з Командитним товариством "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і компанія" (наразі це - Командитне товариство "Кастор 17", 62472, м.Мерефа Харківської області, вул.Дніпровська, 221, ) договірною ціною 3365894,40 грн., договору б/н від 12.06.2012 з ТОВ "НВО "Плазма" договірною ціною 4600000,01 грн., договору поставки та виконання робіт №5А912336 від 02.07.2012 з ДП з ІІ "Сіменс Україна" договірною ціною 604600,66 грн., в еквіваленті 59900,00 Євро, договору купівлі-продажу № 96 від 03.07.2012 з ПП "Енергоспецсервіс" договірною вартістю 4616800,00 грн., договору поставки № 0908/1 від 09.08.2012 з ТОВ "НВП "Вітал" договірною вартістю 2088204,78 грн., договору на поставку продукції виробничо-технічного призначення № 55 від 29.11.2012 з Заводом металевих конструкцій ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" договірною вартістю 230839,61 грн. (ціни з ПДВ).

Матеріали свідчать також і про виконання договорів, здійснення (часткове здійснення) розрахунків по договорах.

Вказані обставини щодо будівництва підстанції ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" свідчать про те, що продажна ціна майна - об`єкту спірного Договору купівлі-продажу, до якого увійшли будівля ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс", два силових трансформатори ТМН 10000/110 У1, обладнання ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс", лічильники промислові у кількості 18 шт., ВЛ-110 кВ "Бровари-Стріла" 0,04 км. та ВЛ-110 кВ "Стріла-Мирна" 0,04 км., яка загалом склала 20001,00 грн., є понадмірно заниженою та нерозумною у співвідношенні з ціноутворенням підстанції ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс".

Відповідно до наданої ТОВ "Шафак-88" оцінки спірного майна суб`єкту оціночної діяльності - ТОВ "Експертцентр" ( оригінал звіту про оцінку від 30.01.2019 надано у справу), комплексу ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс", що належить ПАТ "Київобленерго" та розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, в адміністративних межах Глибоцької сільської ради, б/н, Бориспільський РП на ретроспективну дату оцінки (06.06.2014 - дату оспорюваного Договору) вартість об`єкта оцінки складає 17746500,00 грн. без ПДВ.

Отже, висновками ТОВ "Експертцентр" також підтверджується продаж майна за Договором купівлі-продажу за вкрай заниженою від ринкової ціною.

Крім того, необхідно зазначити, що господарським судом була призначена комплексна товарознавча та оціночно-будівельна експертиза для встановлення ринкової вартість майна станом на дату укладення договору (06.06.2014), визначеного у додатку №1 до договору купівлі-продажу № від 06.06.2014 „Специфікації".

Проте, як вбачається з матеріалів справи, неможливість проведення експертизи пов`язана з невиконанням учасниками спору вимог експертів, ухвал суду та несприянні проведення експертизи.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Таким чином, колегія суддів поділяє висновку суду першої інстанції щодо доведеності

здійснення відчуження майна за цінами нижчими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Договір укладено 06.06.2014, а 13.11.2014 на підставі ст.95 Закону "Про відновлення платоспроможності…" подано до господарського суду заяву голови ліквідаційної комісії ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" про порушення справи про банкрутство. Господарським судом Запорізької області 02.12.2014 порушено (відкрито) провадження у справі про банкрутство ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

В той же час, заяву про порушення справи про банкрутство обґрунтовано наявністю безспірної заборгованості перед ТОВ "Шафак-88", згідно із вже згаданими раніше рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі № 910/2960/14 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2014, в розмірі 17063071,00 грн.

Крім того, як обґрунтовано зауважено місцевим судом, матеріалами справи про банкрутство ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" підтверджується наявність й іншої кредиторської заборгованості - перед Командитним товариством "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і компанія" в розмірі 1365894,40 грн., яка виникла з договору постачання № 2/37-Г-153 від 20.06.2012 та кредиторські вимоги з якої визнані судом у справі про банкрутство (ухвала від 23.04.2015).

Виходячи з умов зазначеного договору постачання в частині розрахунків заборгованість виникла у 2012 році, тобто була наявна на час вчинення спірного Договору купівлі-продажу.

Однак незважаючи на таке, не чекаючи набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/2960/14 чи його скасування, ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" 06.06.2014 за цінами нижчими від ринкових відчужує майно за спірним Договором купівлі-продажу, і вже 21.07.2014 прийнято рішення про припинення ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" в зв`язку з незадовільним фінансовим становищем.

Отже, оспорений Договір вчинено протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", проте ліквідатором заявлено про наявність і інших підстав для визнання Договору недійсним.

Так, від імені ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" Договір купівлі-продажу підписаний директором ОСОБА_13

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на час спірних відносин в реєстрі дійсно містяться відомості про те, що ОСОБА_13 є керівником ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" (витяг від 25.07.2014).

Водночас, у даній справі мають місце наступні обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі № 910/2209/14, рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.05.2015 у справі № 908/2364/15-г, а також при розгляді в межах даної справи про банкрутство ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" іншого спору - про визнання недійсними укладених ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" з ТОВ "Кролстон-Компані" договорів купівлі-продажу від 31.07.2014 земельної ділянки та нерухомого майна, який вирішено з винесенням Господарським судом Запорізької області ухвали від 14.02.2017 у справі № 908/4892/14.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оформленим протоколом №3 від 17.05.2012, введено до складу учасників товариства громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , розподілено частки в статутному капіталі товариства: ОСОБА_8 - 24%, ОСОБА_2 - 25%, ОСОБА_9 - 17%, ОСОБА_10 - 17%, ОСОБА_11 - 17% та затверджено нову редакцію статуту.

28.09.2013 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", на яких вирішено: виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_8, що володів 24% статутного капіталу, по причині його смерті та не погоджувати прийом його спадкоємців; виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_2 , що володів 25% статутного капіталу, по причині невиконання ним своїх обов`язків перед товариством; затверджено розподіл часток у статутному капіталі товариства: ОСОБА_9 - 34%, ОСОБА_10 - 33%, ОСОБА_11 - 33%; затверджено нову редакцію Статуту товариства. Рішення зафіксовано протоколом № 6 від 28.09.2013.

ОСОБА_13 призначено директором ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" рішенням загальних зборів учасників від 04.03.2014, зафіксованим протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" № 12 від 04.03.2014.

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" та реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оформлених протоколом № 6 від 28.09.2013, зобов`язання реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичний осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", здійснену на підставі протоколу № 6 від 28.09.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2014 у справі № 910/2209/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 21.08.2014, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оформлені протоколом № 6 від 28.09.2013, зобов`язано реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичний осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", здійснену на підставі протоколу № 6 від 28.09.2013.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.05.2015 у справі №908/2364/15-г, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2015 та яке є чинним, задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оформлені протоколами: № 8 від 20.01.2014, № 9 від 29.01.2014, №10 від 18.02.2014, №12 від 04.03.2014, №14 від 10.06.2014, № 1/лк від 21.07.2014, зобов`язано реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції внести записи про скасування реєстраційних дій щодо ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", здійснені на підставі протоколів № 8 від 20.01.2014, №9 від 29.01.2014, №10 від 18.02.2014, №12 від 04.03.2014, №14 від 10.06.2014, № 1/лк від 21.07.2014.

Господарським судом Запорізької області при вирішенні спору у справі № 908/2364/15-г в мотивування підстав для задоволення позовних вимог вказано, що оскільки рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оформлене протоколом № 6 від 28.09.2013, є недійсним, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 не є виключеними зі складу учасників товариства, а склад учасників та їх частки залишаються в розмірі, який було затверджено рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оформленим протоколом № 3 від 17.05.2012, то рішення загальних зборів, які скликались після 28.09.2013, проведені з порушенням норм Цивільного та Господарського Кодексів України, Закону України "Про господарські товариства", за відсутністю кворуму.

Частиною 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за судовим рішенням визнано недійсним, в тому числі, рішення загальних зборів учасників, оформлене протоколом №12 від 04.03.2014, за яким змінено керівника ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" та призначено керівником ОСОБА_13, яким підписаний оспорюваний Договір купівлі-продажу.

Отриманими судом відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" на час розгляду спору (витяг станом на 03.05.2018) підтверджується, що за судовим рішенням скасовано реєстраційну дію щодо внесення 13.03.2014 до ЄДР відомостей про зміну керівника юридичної особи.

За судовим рішенням скасовані також й інші реєстраційні дії щодо зміну складу або інформації про засновників, зміну складу підписантів, зміну керівника, записи про що вносилися, починаючи з грудня 2013.

Щодо складу засновників, то за відомостями ЄДР є чинним запис про такий їх перелік: ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Таке відповідає протоколу загальних зборів засновників № 3 від 17.05.2012.

Щодо відомостей про керівника, то чинним залишився запис про тимчасово виконуючого його обов`язки ОСОБА_11 та потім додатково внесено дані про ОСОБА_12 . - ліквідатора.

У відповідності до положень ч.ч.1, 3 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За вимогами ч.ч.1-3 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою статті 203 цього Кодексу.

Отже, колегія суддів поділяє висновки місцевого суду, що оспорюваний Договір купівлі-продажу укладений поза межами дієздатності ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оскільки підписаний від імені ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" директором ОСОБА_13, недійсність рішення про призначення якого (протокол загальних зборів учасників № 12 від 04.03.2014) визнано в судовому порядку.

Недійсність рішення загальних зборів учасників товариства тягне недійсність пов`язаних з цим рішенням правочинів, вчинених від імені товариства.

Необхідно зауважити, що ОСОБА_13 на час підписання оспорюваного договору був обізнаний чи повинен був бути обізнаним про прийняття господарським судом міста Києва у справі № 910/2209/14 рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" № 6 від 28.09.2013, а відтак і про нелегітимність в зв`язку з цим зборів учасників, що скликалися в подальшому.

Так, 10.04.2014 представник ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" був присутнім на засіданні господарського суду міста Києва з розгляду справи № 910/2209/14. В апеляційному порядку це рішення суду було оскаржене ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

Незважаючи на це, ОСОБА_13 , призначений на посаду 04.03.2014, 06.06.2014 підписав Договір купівлі-продажу.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини в їх сукупності та положення ст. ч. 1-3 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано зробив висновки визнання Договору недійсним також з приведених вище підстав, як укладеного поза волею юридичної особи та всупереч інтересам цієї юридичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За вимогами чинної на час спірних відносин ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень" в Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Майно прийняте в експлуатацію 28.04.2014 відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 28.04.2014 за № КС 05, що відображено п.1.3 Договору купівлі-продажу (а.с. 58 - 60 т.5 справи про банкрутство).

Згідно з Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 28.04.2014 за № КС 05, Технічним паспортом на будівлю ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" (адміністративні межі Глибоцької сільської ради), виготовленим ПП "Будсервіс-проект плюс" 08.09.2014, матеріалами Звіту про незалежну оцінку майна від 30.01.2019 будівля ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" являє собою об`єкт нерухомості.

Відповідно інформації з Держаного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна (інформаційна довідка від 03.05.2018) речові права на нерухомість - будівлю ПС 110/10 кВ "Бориспільський житловий комплекс" ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" не зареєструвало.

За правилами ч.1 ст.209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

За вимогами ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 ст.220 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки Договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, як вірно визначено господарським судом, відтак в силу закону цей Договір є нікчемним.

У відповідності до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Але незважаючи на те, що згідно з ч.2 ст.215 ЦК України визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається, заінтересована сторона може звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, врахувавши викладені вище підстави у сукупності, заявлені вимоги ліквідатора правомірно визнано такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно заявлення Відповідачем про застосування до спірних відносин позовної давності необхідно зазначити наступне.

За змістом статті 256 Цивільного кодексу України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до статті 261, 257 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З урахуванням частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право.

У відповідності до частин 3-5 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Так, Ліквідатором ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", якого призначено до виконання повноважень ухвалою від 01.12.2015, надані пояснення про причини звернення до суду з позовом лише в лютому 2018 року. Як зазначено ліквідатором, про Договір він дізнався у 2017 році, отримавши інформацію від кредитора у справі про банкрутство - ТОВ "Шафак-88". На підтвердження надано адресованого йому листа від 20.12.2017, де ТОВ "Шафак-88" повідомив про свою обізнаність про укладення Договору купівлі-продажу та отримання його сканкопії від члена Наглядової ради ПрАТ "Київобленерго".

Проте, Договір всупереч закону не був посвідчений нотаріально, і крім того, також не були зареєстровані речові права ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" на майно, що беззаперечно не надало можливості отримати відповідну інформацію з державних реєстрів прав, правочинів.

Згідно з поясненнями ліквідатора Тарасенка Т.П . ні головою ліквідаційної комісії, ні посадовими особами боржника документація ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" йому не передавалася і це не спростовується матеріалами справи про банкрутство.

При цьому, Господарський суд Дніпропетровської області зазначив щодо встановлення постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2014 у справі №910/2209/14 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест", оформлених протоколом № 6 від 28.09.2013, щодо зміни складу учасників ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

Договір купівлі-продажу вчинено поза дієздатності юридичної особи - ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо поважність в даному випадку причин пропущення строку позовної давності та необхідність захисту порушених прав юридичної особи - ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест".

Таким чином, вимоги ліквідатора про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № від 06.06.2014 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи скаржника стосовно порушення місцевим судом положень п.п.4 та 5 ст. 10 Закону Укриїни «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та необхідності передачі за підсудністю даної справи Господарському суду Київської області, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.15 ГПК України (в редакції, що діяла на час звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство), справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону Укриїни «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або місцем проживання боржника - фізичної особи.

Як встановлено ч.3 ст.17 ГПК України (в редакції, що діяла на час звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство), справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час місцезнаходження ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" є - м.Бориспіль, вул.Чапаєва, буд.2. Проте, до заяви голови ліквідаційної комісії ТОВ "Бориспіль-Буд-Інвест" про порушення справи про банкрутство додано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль-Буд-Інвест", з якої вбачається місце реєстрації юридичної особи: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.63 (а.с.6, т.1).

Таким чином, відсутні підстави для передачі за підсудністю даної справи іншому суду.

З урахуванням наведеного вище, викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставними та спростованими наявними у справі доказами. Натомість, оскаржувана ухвала відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 1, 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Київобленерго" - залишити без задовлення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.02.2019 у справі №908/4892/14 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.06.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О. Вечірко