СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. Справа № 922/3667/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Чернота Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

позивача Чикаліна Г.В. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 4932 від 27.12.2017; дов. Др-42-1218 від 28.12.2018,

відповідача Бердник Л.В. дов. № 3013/02 від 11.06.2019, Конєва Н.Г. дов. № 1201/07 від 26.02.2019, Омельченко Л.В. дов. № 1202/11 від 26.02.2019, Шевцова Л.І. дов. № 3016/05 від 11.06.2019,

1-ої 3-ої особи не з`явився,

2-ої 3-ої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, м. Харків, (вх. №1071Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2019 (суддя Хотенець П.В., повне рішення складено 04.03.2019) у справі № 922/3667/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, м. Харків

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1. Управління Державної казначейської служби України у Основ`янського району м. Харкова, м. Харків, 2. Міністерство соціальної політики України, м. Київ

про стягнення 7787,08 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.02.2019 у справі № 922/3667/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради (61001, м. Харків, пр-кт. Гагаріна, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, поточний рахунок НОМЕР_1 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) 3% річних в сумі 1536,92 грн., інфляційні втрати в сумі 6250,15 грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот та 1762,00 грн. судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що на виконання умов договору та у відповідності до вимог Положення № 117, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" надавало розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам в минулому місяці. Розрахунки за формою "2-пільга" щомісячно надавались відповідачу, після чого сторонами складались акти за формою "3-пільга". Відповідно до наданих позивачем актів звіряння розрахунків (форма "3-пільга") за надані послуги, на які надаються пільги (по окремим відповідним пільговим категоріям) станом на кожний місяць з листопада 2015 року на січень 2016 року чітко вбачається, яка існує заборгованість станом на відповідний місяць року.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2019 у справі № 922/3667/18 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- головні розпорядники коштів здійснюють розрахунки із постачальником послуги у п`ятиденний термін з дня розподілу субвенції та зарахування на рахунок головного розпорядника, тому позовні вимоги не можуть бути задоволені, адже для задоволення вимог щодо відшкодування певних сум за прострочене виконання зобов`язання воно має бути прострочене, але суд першої інстанції у своєму рішенні не вказує, чому саме він дійшов висновку, що у відповідача мало місце прострочене виконання зобов`язання;

- чинним законодавством України передбачено певний порядок та черговість розрахунків, саме тому встановлення факту порушення строку оплати відповідачем має істотне значення для вирішення справи по суті, а з наданих відповідачем до суду першої інстанції документів можливо з`ясувати, що позивачем не було порушено передбаченого строку на оплату розрахунків та заборгованості;

- строк на оплату розрахунку для відповідача починається лише після зарахування коштів субвенції на відповідний рахунок. Тобто законодавець не пов`язує обов`язок відшкодування з наявністю чи відсутністю бюджетних коштів, але пов`язує початок цього строку саме з днем зарахування коштів на рахунок. Саме тому відповідач, як головний розпорядник бюджетних коштів, несе відповідальність лише за дотримання строку розпорядження перерахованими сумами субвенції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України.

03.05.2019 від позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків, на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив (вх. № 4439), в якому позивач вважає рішення господарського суду першої інстанції у даній справі законним та обґрунтованим, таким що прийняте при всебічному та об`єктивному встановленні обставин справи, при вірному застосуванні матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2019 у справі № 922/3667/18 залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019 для розгляду справи №922/3667/18 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Гребенюк Н.В., судді Пелипенко Н.М., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 призначено справу № 922/3667/18 до розгляду на "22" травня 2019 р. о 09:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 оголошено перерву у справі № 922/3667/18 до "11" червня 2019 р. о 11:00 год.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019 для розгляду справи №922/3667/18 сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Гребенюк Н.В., судді Пелипенко Н.М., Чернота Л.Ф.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги відзиву на апеляційну скаргу, просить оскаржуване рішення суду залишити без змін та у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити у повному обсязі.

Представники третіх осіб - Управління Державної казначейської служби України у Основ`янського району м. Харкова, м. Харків, та Міністерства соціальної політики України, м. Київ, в дане судове засідання не з`явилися, про причини нез`явлення не сповістили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що треті особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Харківгаз Збут (постачальник, позивач у справі) з 01.07.2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно рішення №1588 від 21.05.2015 року (переоформлена на безстрокову рішенням НКРЕКП від 08.09.2015 року №2283), з 11.05.2017 року - на підставі рішення НКРЕКП №633 від 11.05.2017 року.

ТОВ Харківгаз Збут здійснює господарську діяльність з постачання природного газу для категорії споживачів такої як населення, відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року №758, що діяла до 31.03.2017 року включно (далі - Положення №758), та відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою КМУ від 22.03.2017 року №187, що діє з 01.04.2017 року (далі - Положення №187).

01.07.2015 року між ТОВ Харківгаз Збут та Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради (далі - Управління, Відповідач) укладено договір №79/08 про взаємне співробітництво та фінансування пільг населенню.

Предметом цього договору є взаємне співробітництво між сторонами в частині проведення пільгових нарахувань за надані населенню послуги із споживання природного газу та фінансування цих пільг.

Згідно з умовами договору постачальник здійснює постачання природного газу населенню, яке отримує пільги, а відповідач здійснює проведення розрахунків за спожитий газ у частині пільг, пов`язаних із споживанням природного газу населенням, яке має відповідні пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256.

Відповідно до пункту 1.1. договору предметом договору є взаємне співробітництво з питань надання житлових субсидій, проведення персоніфікованого обліку отримувачів пільг, здійсненню розрахунків за надані послуги, а також обміну інформацією щодо нарахування та відшкодування витрат по субсидіям, пільгам та компенсаціям передбачених діючим законодавством.

У відповідності до п. 2.1.10. договору при надходженні субвенції з державного бюджету та в межах затвердженого кошторису здійснює розрахунки з підприємством на підставі отриманих від підприємства розрахунків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг та актів звіряння по пільгам, згідно затверджених норм.

Згідно пункту 2.2.1. договору, Підприємство щомісячно до 10-го числа місяця, що слідує за звітним, складає та надає Управлінню розрахунки на відшкодування витрати, пов`язаних з наданням пільг.

Даний договір набирає чинності з 01 липня 2015 року та діє протягом року (пункт 6.1. договору).

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Так, Законами України Про жертви нацистських переслідувань, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Закон України Про прокуратуру, Закон України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист тощо встановлені пільги з оплати послуг з газопостачання для окремих категорій осіб.

Згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України.

При цьому, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 97 Бюджетного кодексу України).

Згідно пп. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субсидії населенню) здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання житлових субсидій на оплату природного газу за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі-Порядок №256).

Пунктом 3 Порядку №256 передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Згідно п.п. 5, 7, 8 Порядку №256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення); Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов`язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів.

Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби.

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п`ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу.

Згідно пп. 47 ст. 2 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету.

Головним коштів бюджетного фінансування вищевказаних пільг населенню Основ`янського району м. Харкова є Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (далі - Порядок № 20).

Відповідно до п. 6 Порядку № 20, органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг).

Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків (п. 7 Порядку №20).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Окрім того, відповідач заперечує щодо порушення ним встановлених саме для нього строків здійснення розрахунків з постачальником та зазначає, що грошові кошти у вигляді державної субвенції на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, які надходили на рахунок Управління, одразу перераховувались на розрахунковий рахунок постачальника, не порушуючи п`ятиденний строк.

Департаментом бюджету і фінансів Харківської міської ради у листі від 28.01.2016 № 4-21/1-63 було надано начальникам управлінь фінансів районів міста Харкова розподіл субвенції з державного бюджету за січень 2016 року в частині видатків ТОВ Харківгаз Збут у розмірі 1550688,98 грн. Зазначені грошові кошти були перераховані на рахунок Позивача в якості погашення заборгованості по пільгам за листопад 2015 року в якості погашення боргу, що також зазначається і в наданому Позивачем розрахунком інфляційних втрат за 2015 рік.

Враховуючи, що у «Розподілі субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для фінансування через органи державного казначейства по м. Харкову в січні 2016 року» є посилання на платіжні доручення від 27.01.2016, субвенція отримана не раніше ніж 27.01.2016.

Департаментом бюджету і фінансів Харківської міської ради у листі від 28.07.2016 № 4-21/1-249 було надано начальникам управлінь фінансів районів міста Харкова розподіл субвенції з державного бюджету в липні 2016 року в частині видатків ТОВ «Харківгаз збут» у розмірі 2949696,00 грн.( (КФК - 090201, 090207, 090210, 090215, КЕКВ - 2730), Зазначені грошові кошти були перераховані на рахунок Позивача в якості погашення заборгованості по пільгам, в тому числі в якості часткового погашення боргу за грудень 2015, що також зазначається і в наданому Позивачем розрахунком інфляційних втрат за 2015 рік.

Враховуючи, що у «Розподілі субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для фінансування через органи державного казначейства по м. Харкову в липні 2016 року» є посилання на платіжне доручення від 27.07.2016, субвенція отримана не раніше ніж 27.07.2016.

Тобто, вимоги Постанови № 256 щодо строків перерахування грошових коштів на рахунки підприємств-постачальників комунальних послуг, з урахуванням часу надходження субвенцій з державного бюджету повністю дотримані.

Разом з тим, умовами договору №79/08 від 01.07.2015 року передбачено зобов`язання Управління відшкодовувати постачальнику нараховані субсидії лише при надходженні субвенцій з державного бюджету та в межах затвердженого кошторису.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі №913/89/18 та від 01.10.2018 року у справі №904/9145/17.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі та оголошенні в судовому засіданні, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними, допустимими та достатніми доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті рішення невірно застосовано норми права, а висновки не відповідають обставинам справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, м. Харків, підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2019 у справі № 922/3667/18 скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в позові.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, необхідно здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме за подання позовної заяви судовий збір відшкодуванню не підлягає, натомість судовий збір за подання апеляційної скарги слід відшкодувати відповідачу за рахунок позивача.

Керуючись статтями 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, статтями 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2019 у справі № 922/3667/18 задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2019 у справі № 922/3667/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз Збут (61004, м.Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р НОМЕР_1 в АБ Кліринговий дім м.Київ, МФО 300647, ) на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради (61001, м. Харків, пр-кт Гагаріна, 7, ) 2643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 13.06.2019.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя Л.Ф. Чернота