ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 Справа № 914/745/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., секретар судового засідання Дубенюк Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Фізичної особи-підприємця Мирка Максима Володимировича, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олпалети Україна", Львівська область Буський район с.Заводське

про стягнення заборгованості.

Ціна позову - 30900,00грн.

За участю представників:

від позивача: Попко Олександр Михайлович - адвокат;

від відповідача: Лило Богдан Богданович - адвокат.

Заяв про відвід не поступало, та в судових засіданнях присутніми представниками сторін не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Фізичної особи-підприємця Мирка Максима Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олпалети Україна" про стягнення заборгованості в сумі 30900,00грн.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено розгляд справи на 21.05.2019р. В судових засіданнях 21.05.2019р. та 04.06.2019р. оголошувались перерви до 11.06.2019р.

В судове засідання 11.06.2019р. представник позивача явку забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і просить суд позов задоволити.

В судове засідання 11.06.2019р. представник відповідача явку забезпечив, проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву за вх.№20081/19 від 16.05.2019 року та подав заперечення за вх.№24337/19 від 11.06.2019р. на відповідь на відзив. Факту здійснення перевезення вантажу за спірним договором представником відповідача не заперечено.

Позиції учасників справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач у порушення умов договору-заявки №227А від 03.10.2018р. оплати наданих послуг з перевезення вантажу згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 08.10.2018р. та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.10.2018р. в повному обсязі не здійснив, тому в позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 30900,00грн. заборгованості. Позивач у позові зазначає, що замовником на підставі рахунку №136 від 08.10.2018 року перераховано 17.01.2019 року грошові кошти в сумі 5000,00грн., решта суми заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу у розмірі 30900,00грн. замовником не погашена, що спричинило виникнення вказаної заборгованості за договором №227А.

У відповіді на відзив за вх.№22679/19 від 31.05.2019р. позивач зазначає, що перевізником було виконано усі вимоги, передбачені ст.5 Конвенції та п.14.4 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, а саме надано наручно Відповідачу товарно-транспортну накладну (СМR) із відміткою вантажоотримувача, про що свідчить напис замовника (відповідача) на копії цієї накладної. Таким чином, як зазначає позивач, відповідачу надано вищезгадану товарно-транспортну накладну та рахунок на оплату №136, яку останній частково оплатив.

У відзиві на позовну заяву за вх.№20081/19 від 16.05.2019р. відповідач зазначає, що згідно Договору-заявки №227А від 03.10.2018р. перевізником (ФОП Мирка М.В.) здійснено перевезення вантажу автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, проте порядку оплати Договором-заявкою не передбачено. Відповідач зазначає, що п.14.4. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997року, передбачено, що остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться замовником на підставі рахунку перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. Відповідач стверджує, що позивач не надав доказів надсилання відповідачу оригіналів товарно-транспортних накладних, а тому не настав термін оплати. З огляду на вищевикладене відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

В запереченнях за вх.№24337/19 від 11.06.2019р. відповідач просить не брати до уваги подану з відповіддю на відзив накладну, оскільки дана накладна містить підпис директора ТзОВ "Олпалети Україна" який зараз не є директором, і така послідовність дій, як зазначає відповідач, ставить під сумнів момент проставлення підпису.

Обставини, встановлені судом.

03.10.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олпалети Україна" (замовник, відповідач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Мирка Максимом Володимировичем (експедитор, позивач у справі) укладено договір-заявку №227А на перевезення вантажу автомобільним транспортом.

За умовами даного договору-заявки №227А від 03.10.2018р. позивач зобов`язувався транспортними засобами д.н.з НОМЕР_1 // НОМЕР_2 в строк до 09.10.2018р. здійснити перевезення вантажу: піддони масою 22т, об`ємом 92кб, за маршрутом: Львівська область, Буський район, с.Заводське (адреса завантаження) - м.Мюнхехофе, Німеччина (Stabenow Paletten, Dahlwitzer Landstr.1, 15366 Mьnchehofe, Mark) (адреса розвантаження). Вартість перевезення визначена сторонами у договорі-заявці та становить 35900,00грн.

На виконання умов договору-заявки №227А від 03.10.2018р. позивачем здійснено перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) від 08.10.2018р., та визнається і не заперечується сторонами. Надання позивачем послуг з вантажного перевезення на виконання договору-заявки №227А від 03.10.2018р. підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.10.2018р. на загальну суму 35900,00грн., з якої 35700,00грн - транспортно-експедиційні послуги, 200,00грн. - винагорода експедитора, який підписаний та скріплений печатками обох сторін без будь-яких застережень та претензій. Позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру №227А-10 на оплату 35900,00грн., який відображено як додаток до міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) від 08.10.2018р.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем здійснено часткову оплату наданих послуг на загальну суму 5000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №159 від 17.01.2019р. на суму 5000,00грн. із призначенням платежу: за транспортні перевезення згідно рахунку №136 від 08.10.18.

Позивачем скеровано відповідачу вимогу від 05.04.19р. із проханням оплатити 30900грн. заборгованості яка викникла на підставі договору- заявки №227А від 03.10.18р., що підтверджується описом вкладення накладною "30 та фіскальним чеком , копії яких долучені до матеріалів справи . Як вбачається з інформації сайту Укрпошта, щодо відстеження пересилання, дана вимога отримана відповідачем 09.04.2019р.

Однак, на виконання своїх зобов`язань по договору-заявці №227А від 03.10.2018р. відповідач оплати в повному обсязі не провів, відтак у відповідача виникла заборгованість у розмірі 30900,00грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Частинами 1, 2, 3 ст.909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956р., вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Відповідач стверджує, що термін оплати не настав, оскільки відповідачу не надано оригіналів товарно-транспортних накладних, однак такі твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема підписаними сторонами міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) від 08.10.2018р. із відміткою про отримання даної накладної директором відповідача та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.10.2018р. Відповідач просить суд не приймати до уваги копію товарно-транспортної накладної із відміткою про отримання, оскільки, як зазначає відповідач, відмітку проставлено особою, яка зараз не займає посаду директора ТОВ "Олпалети Україна". При цьому, інших обґрунтувань у спростування даних обставин суду не надано, як і не надано доказів в підтвердження спірності проставленої відмітки, зокрема щодо дати її проставлення, чи щодо особи якою вчинено напис, чи щодо достовірності підпису. Відтак, за даних обставин відсутні підстави для неприйняття до уваги наданої позивачем копії накладної №227А-10 від 04.10.2018р. із відміткою представника відповідача.

Пунктом 14.4. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997року, визначено, що остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться замовником на підставі рахунку перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. Рахунок за виконані перевезення виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних. Відтак, згідно із вимогами п. 14.4. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, рахунок виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних. Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано рахунок відповідачу, що визнається відповідачем шляхом здійснення часткової оплати та підтверджується платіжним дорученням №159 від 17.01.2019р. на суму 5000,00грн. із призначенням платежу: за транспортні перевезення згідно рахунку №136 від 08.10.18.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 30900грн. 00коп.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача про стягнення 30900грн. 00коп. - основного боргу є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олпалети Україна" (80522, Львівська область, Буський район, с.Заводське, вул.Підставська, буд.1, ідентифікаційний код 40201946) на користь Фізичної особи-підприємця Мирка Максима Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 30900грн. 00коп. - основного боргу та 1921грн. 00коп.- судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення складено 13.06.2019р.

Суддя Іванчук С.В.