ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2789/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2789/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Регламент Груп»,

м. Біла Церква

2. Грушко Леонори Костянтинівни, м. Київ

про стягнення 500 000,00 грн.

Представники:

від позивача: Бригинець А.А., адвокат, довіреність № 7012-К-О від 06.06.2017;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Сидоренко В.В., адвокат, ордер серія КВ № 404564 від 28.01.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Регламент Груп» (далі-відповідач 1), 2. Грушко Леонори Костянтинівни (далі-відповідач 2) про стягнення 500 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» посилається на неналежне виконання ТОВ «Регламент Груп» умов Договору банківського обслуговування б/н від 11.11.2015, укладеного шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у зв`язку з чим у відповідача 1 та, на підставі Договору поруки № POR 473 від 02.12.2015, у відповідача 2 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 500 000,00 грн., які позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2019 відкрито провадження у справі № 911/2789/18, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 06.02.2019.

31.01.2019 через канцелярію суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2042/19), в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні.

Ухвалами суду від 06.02.2019 та 20.02.2019 підготовче засідання у справі відкладалось на 20.02.2019 та 13.03.2019 відповідно.

12.03.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 4857/19), в якій позивач вказує на необґрунтованість та недоведеність наданих відповідачем 2 заперечень на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.03.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/2789/18, справу призначено до розгляду по суті на 08.04.2019.

Ухвалами суду від 08.04.2019 та 22.04.2019 розгляд справи по суті відкладався на 22.04.2019 на 08.05.2019 відповідно.

В судовому засіданні 08.05.2019 оголошувалась перерва до 15.05.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперіал Прогрес» (клієнт) звернувся до позивача (банк) із заявою про відкриття поточного рахунку. Підписавши зазначену заяву, ТОВ «Імперіал Прогрес» приєдналося і погодилося з умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 11.11.2015. Оригінал відповідної заяви оглянутий судом в судовому засіданні.

Як слідує з матеріалів справи, 11.08.2017 у юридичної особи клієнта відбулися зміни, зокрема, зміна повного найменування юридичної особи за кодом з ТОВ «Імперіал Прогрес» на ТОВ «Регламент Груп», зміна місцезнаходження та керівника, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, за умовами договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладенні договорів і угод, чи вчинені інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або у будь-який інший формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюються до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п.п. 3.2.1.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту, банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта.

Пунктом 3.2.1.1.3 Умов визначено, що кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперової або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі).

Пунктом 3.2.1.1.6 Умов визначено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта.

Розділом 3.2.1.4 Умов, затверджений порядок розрахунків, зокрема, за сумами кредиту отриманими клієнтом до 31.01.2015 включно і до моменту обнулення кредитного ліміту у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

За сумами кредиту отриманими клієнтом з 01.02.2015 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31 дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Так, позивач, належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, за умовами договору, здійснивши платежі відповідача 1 за рахунок коштів кредитного ліміту, що підтверджується випискою про рух коштів на поточному рахунку відповідача 1 за період з 03.05.2017 по 25.10.2018. Оригінали виписок з особового рахунку позивача були оглянуті судом в судовому засіданні.

Проте, користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, відповідач 1 неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання, у встановлені строки не здійснив повернення кредиту, у зв`язку з чим у відповідача 1 перед позивачем, станом на 10.10.2018 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 500 000,00 грн.

Згідно з п. 3.2.1.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, визначених Умовами, змінити умови кредитування, зокрема, вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Стаття 181 Господарського кодексу України, передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 1072 Цивільного кодексу України та ч. 22.9. статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, у відповідності до ч. 1 та 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору. Отже, таке кредитування рахунка клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатність грошових коштів на його рахунку.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до матеріалів справи, клієнт належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитом в сумі 500 000,00 грн., що підтверджується наданими позивачем доказами та відповідним розрахунком, який був перевірений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Частиною 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватись виконання зобов`язань частково або в повному обсязі.

02.12.2015 між позивачем (кредитор) та відповідачем 2 (поручитель) укладений Договір поруки № POR 473, за умовами п.п. 1.1, 1.1.1, 1.1.2 якого поручитель надає поруку перед кредитором за виконання ТОВ «Імперіал Прогрес» (ТОВ «Регламент Груп») (боржник) за угодами-приєднання до:

- розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківський послуг (Угода 1) по сплаті:

процентної ставки за користування кредитом (за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.2 «Угоди 1» - 33 % річних; за період користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.1.3 «Угоди 1» - 66 % річних;

комісійної винагороди згідно з п. 3.2.1.1.17 «Угоди 1» в розмірі 3 % від суми перерахування;

винагороди за використання ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4 «Угоди 1» 1-го числа кожного місця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць;

кредиту в розмірі 10 000,00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди 1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

- до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг «Угода 2» по сплаті:

процентної ставки за користування кредитом (за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.1 «Угоди 2» - 36 % річних; за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.2 «Угоди 2» - 56 % річних;

винагороди, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені в «Угоді 2»

кредиту в розмірі 10 000,00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди 2» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 2» в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Пунктом 1.2 договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Як зазначено в п. 1.3 договору поруки, поручитель з умовами «Угоди 1» та «Угоди 2» ознайомлений.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1» і/або «Угодою 2», боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 договору поруки).

Пунктом 2.1.2 договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного зобов`язання. Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншим способом. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1» і/або «Угодою 2», незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за «Угодою1» і/або за «Угодою 2» цей договір припиняє свою дію (п. 4.1 договору).

Сторони домовились збільшити встановленому законом позовну давність, дійшовши згоди щодо передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється тривалістю у 15 років (п. 5.1 договору).

Оригінал договору поруки № POR 473 від 02.12.2015 оглянутий судом в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідачів із претензією № 51112К2F4S0GS від 22.05.2018, із вимогою погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі. Докази направлення претензія наявні в матеріалах справи.

Однак претензія позивачем залишена відповідачами без відповіді та задоволення.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач 2 заперечуючи проти позову зазначає, що сам договір надання «Кредитного ліміту» в формі єдиного документу відсутній, а матеріали справи взагалі не містять доказів, що під час укладення договору поруки відповідач 2 був ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг»; копії довідки про розмір встановлених кредитних лімітів не є належним доказом, оскільки така видана на ТОВ «Імперіал Прогрес»; позивач не надав суду належні докази, які б свідчили про наявність заборгованості у поручителя; відповідач 2 стверджує про відчуження ТОВ «Імперіал Прогрес» на користь третіх осіб, яке після продажу змінено назву на ТОВ «Регламент Груп», у зв`язку з чим порука вважається припиненою.

Проте, розглянувши заперечення відповідача 2 суд дійшов висновку щодо їх неспроможності, з огляду на наступне.

Предметом позову є стягнення заборгованості, яка виникла на підставі конкретного розділу, зокрема, «Кредитний ліміт на поточний рахунок» Умов та правил надання банківських послуг, який і було надано до позовної заяви.

Суд звертає увагу, що підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, та заяву про відкриття рахунку, відповідач 2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між сторонами у справі договір.

Так, 11.11.2015 між позивачем та відповідачем 1 укладено договір на підставі ст. 634 ЦК України шляхом приєднання.

При цьому, у своєму відзиві відповідач 2 не заперечує той факт, що на момент звернення із заявою про відкриття поточного рахунку та підписання договору поруки, відповідач 2 була засновником та директором ТОВ «Імперіал Прогрес», а отже підписавши зазначену заяву, відповідач 2 приєднався і погодився з умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг, повний текс яких, між іншим, розміщений у вільному доступі в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua та, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 11.11.2015.

Вказане спростовує твердження відповідача 2 про те, що фактична відсутність підпису на Умовах та правилах надання банківських послуг не дає права їх застосовувати.

Крім того, при підписанні Договору поруки № POR 473 від 02.12.2015, відповідач 2 засвідчив свою обізнаність щодо обсягу його відповідальності, як поручителя, що закріплено у п. 1.3 договору поруки, за умовами якого поручитель з умовами «Угоди 1» та «Угоди 2» ознайомлений.

Поруч з цим, судом не беруться до уваги доводи відповідача 2 щодо відсутності будь-яких підтверджуючих документів щодо наявної заборгованості, оскільки під час розгляду справи, судом були оглянуті оригінали заяви про відкриття поточного рахунку від 11.11.2015, виписки про рух коштів на поточному рахунку відповідача 1 за період з 03.05.2017 по 25.10.2018, Договору поруки № POR 473 від 02.12.2015, підписаним між позивачем (кредитор) та відповідачем 2 (поручитель).

Твердження ж відповідача 2 щодо відсутності у останнього обов`язку щодо солідарної відповідальності, разом із відповідачем 1, у зв`язку із відчуженням ТОВ «Імперіал Прогрес» спростовується, наявними в матеріалах справи відомостями з ЄДРЮОФОП, згідно з яким, 11.08.2017 було проведено реєстрацію дій, внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах та, з якого вбачається, що при цьому не відбулась зміна організаційно-правової форми юридичної особи, зміна ЄДРПОУ, тобто припинення юридичної особи та створення нової.

До того ж, як визначено в абз. 3 п. 1.2 Договору поруки № POR 473 від 02.12.2015, у випадку смерті або банкрутства боржника за «Угодою 1» та/або «Угодою 2» та/або зміни боржника внаслідок правонаступництва та/або переведення боргу на будь-яку іншу особу (нового боржника) поручитель приймає на себе зобов`язання та згодний відповідати за виконання «Угоди 1» та/або «Угоди 2» за боржника, а також будь-якого іншого боржника (нового боржника) при настанні вказаних обставин, у зв`язку з чим поручитель надає поруку перед кредитором за виконання новим боржником зобов`язань за «Угодою 1» та/або «Угодою 2» у розмірі і порядку, визначеному в «Угоді 1» та/або «Угоді 2». При цьому, будь-які узгодження із поручителем не потрібні.

Доказів того, що відповідач 2 після продажу ТОВ «Імперіал Прогрес» звертався до позивача із вимогою про розірвання Договору поруки POR 473 від 02.12.2015 до суду не надано.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки відповідачем 1 порушенні умови Договору банківського обслуговування від 11.11.2015 та Умови і правила надання банківських послуг, зобов`язань за яким, забезпечене порукою з боку відповідача 2 на підставі Договору поруки № POR 473 від 02.12.2015, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 500 000,00 грн., визнаються судом та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регламент Груп» (09104, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 40, оф. 358, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом та 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 07.06.2019.

Суддя О.О. Христенко