УХВАЛА

13 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/2164/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк")

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 09.04.2019

у складі колегії суддів: Крестьянінова О. О. (головуючий), Пуль О.А., Шевель О.В.

та на рішення Господарського суду Харківської області

від 29.11.2018

у складі судді Сальнікової Г. І.

у справі № 922/2164/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Світло шахтаря"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про застосування наслідків недійсності правочину щодо погашення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 поштовим відправленням направленим на адресу Східного апеляційного господарського суду Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою № 08/2803 від 03.05.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 922/2164/18.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2164/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банасько О. О. - головуючий, Пєсков В. Г., Катеринчук Л. Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як убачається з матеріалів справи, у серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Світло шахтаря" про застосування наслідків недійсності правочину щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Предметом позову є вимога немайнового характеру - про застосування наслідків недійсності правочину щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з позовною заявою) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762,00 грн.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 3 524,00 грн (1 762,00 грн (ставка судового збору за подання позову до господарського суду) * 200 % (ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду).

Проте, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано.

Натомість Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") до скарги долучено заяву № 08/2804 від 03.05.2019 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до закінчення розгляду справи по суті, мотивовану важким фінансовим станом банку.

Дослідивши вказану заяву позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про її відхилення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. При цьому, скаржник не відноситься до переліку суб`єктів визначених Законом України "Про судовий збір" позаяк являється юридичною особою.

З огляду на те, що скаржником не зазначено обставин та доказів поширення на нього умов передбачених в частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", не вбачається правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Крім того, у згідно із пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, які саме норми порушено чи застосовано неправильно, і в чому саме полягає це порушення або неправильне застосування.

Тобто, в касаційній скарзі має бути чітко викладено зміст порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права з обґрунтуванням порушених норм законодавчими актами та вказуватися конкретні їх пункти та статті.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної норми процесуального закону заявником касаційної скарги дотримано не було.

Втім, не погоджуючись у касаційній скарзі з оскаржуваними судовими рішеннями та зазначаючи, що їх ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також порушенням норм процесуального права, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") посилаючись на статтю 86 ГПК України, частину 2 статті 37, частини 2, 3 статті 38, частину 3 статті 47, частини 2, 5, 9 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не наводить жодного обґрунтування того, у чому саме полягає неправильне застосування судами наведених норм права тощо.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з приписами частини першої та другої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною п`ятою статті 292 ГПК України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Ураховуючи наведене касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") на рішення Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 922/2164/18 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме - надання обґрунтування, в чому, на її думку, полягає неправильне застосування наведених норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень, а також доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 3524,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд. 055)", символ звітності банку: 207.

На підставі викладеного та керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 234, 235, 290, 292, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви № 08/2804 від 03.05.2019 Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 922/2164/18.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") на рішення Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 922/2164/18 залишити без руху.

3. Надати Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

4. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Банасько