УХВАЛА

07 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/12333/18

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огороднік К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019

у справі № 910/12333/18

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного підприємства "Айбокс Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго",

про стягнення 4 104 935,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Січ Енерго" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/12333/18. До касаційної скарги додані клопотанням про відстрочення сплати судового збору та про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст.287-291 ГПК України, з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору є вимога майнового характеру, а саме стягнення 4104935,28грн.

Сума судового збору, що підлягала до сплати за розгляд позовних вимог майнового характеру, становила 61574,03 грн. (1,5% від 4104935,28 грн.) та була сплачена позивачем при зверненні з позовною заявою.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/12333/18 ТзОВ "Січ Енерго" належало сплатити судовий збір в розмірі 123 148,05 грн. (61574,03 грн. * 200%).

ТзОВ "Січ Енерго" до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття Верховним Суд рішення у даній справі з посиланням на скрутне фінансове положення, відкрите провадження у справі про його банкрутство, перебування під арештом його рахунків.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом строку розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати.

Отже, подана ТзОВ "Січ Енерго" касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України щодо її форми.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга ТзОВ "Січ Енерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі №910/12333/18 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Клопотання ТзОВ "Січ Енерго" про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у справі № 910/12333/18 не розглядається, оскільки подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з підстав зазначених вище.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/12333/18.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/12333/18 залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Січ Енерго" строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме сплатити судовий збір у розмірі 123 148,05 грн. та надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Огороднік К.М.