ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2019м. ДніпроСправа № 904/11/19
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м. Київ

до відповідача-1: Автогосподарства ГУМВС України в Дніпропетровської області, м. Дніпро

відповідача-2: Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 105 193,26 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Брусков В.Я., ордер серія КВ№359356 від 02 червня 2018 року, договір від 02 червня 2018 року, адвокат

Від відповідача-1: Борисенко А.О., довіреність №24/4 від 24 січня 2019 року, представник

Від відповідача-2: Борисенко А.О., довіреність №18525/Бр від 02 січня 2018 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

У січні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить стягнути з Автогосподарства ГУМВС України в Дніпропетровської області суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 105 193,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2013 о 18:30 по пр. Слобожанський у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, а саме УАЗ Хантер, номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та належить відповідачу, та Ніссан, номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться у володінні ОСОБА_2 (потерпілий). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до довідки ДАІ. На підставі страхового акту позивачем за договором страхового відшкодування виплачену потерпілому страхове відшкодування у розмірі 105193,26 грн., які просить стягнути з відповідача, як особи, яка є власником автомобіля, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП.

Відповідач-1, Автогосподарство ГУМВС України в Дніпропетровської області, проти позову заперечує та зазначає, що, як власник транспортного засобу, не може нести цивільно-правову відповідальність перед позивачем щодо відшкодування шкоди спричиненої в наслідок ДТП, оскільки за загальними правилами тягар цивільної відповідальності за завдання шкоди в наслідок ДТП має нести безпосередньо особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідач-1 вважає, що СК АХА "Страхування" позов про стягнення 105193,26 грн. подано після спливу строку позовної давності.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що дізнався про особу, яка порушила його права з вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.20117, відповідно до якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. А відтак, відповідно до ст. 257 ЦК України строк позовної давності відраховується від моменту коли позивач довідався про порушення свого права, а саме від 09.02.2017.

Відповідач-2, Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, щодо здійснення дій направлених на встановлення особи, яка, на думку позивача, порушила його права. Також, позивачем не надано до суду належних доказів поважності причин несвоєчасного звернення з позовом до ДМУ ГУМВС про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 105 193,26 грн. в межах позовної давності.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що, починаючи з моменту ДТП (страхового випадку), здійснював активні дії спрямовані на встановлення всіх істотних обставин необхідних для подальшого відновлення своїх порушених цивільних прав, але з об`єктивних причин, до 07.06.2017 був позбавлений можливості встановити особу відповідальну за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 04.02.2019. У судовому засіданні 04.02.2019 оголошено перерву до 20.02.2019, з 20.02.2019 на 05.03.2019.

Ухвалою господарського суду від 05.03.2019 здійснено перехід до розгляду справи №904/11/19 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 26.03. 2019, з 26.03.2019 підготовче засідання відкладено на 17.04.2019.

Ухвалою господарського суду від 17.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про залучення співвідповідача до участі у справі; залучено до участі у справі в якості відповідача-2: Дніпропетровське міське управління Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, підготовче провадження відкладено на 23.05.2019, з 23.05.2019 підготовче засідання відкладено на 29.05.2019, з 29.05.2019 на 04.06.2019. У судовому засіданні 04.06.2019 оголошено перерву на 13.06.2019

У судовому засіданні 13.06.2019 сторонами подано письмову згоду про початок розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 13.06.2019 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду 13.06.2019.

У судовому засіданні 13.06.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2013 о 18:50 год. в м. Дніпро по проспекту Слобожанському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю п`яти транспортних засобів: УАЗ Хантер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (автомобіль відповідача-2) та "Nissan Juke", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ., під керуванням ОСОБА_2 , а також автомобілів "ВАЗ 21124", "ВАЗ 2101", "Лексус".

Відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 у справі №202/7642/15-к (провадження 1-кп/202/17/2017) винним у скоєні дорожньо-транспортної події визнано ОСОБА_1 , якому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки (а.с. 21-30).

У названій дорожньо-транспортній пригоді, у тому числі, пошкоджено автомобіль "Nissan Juke" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2

15.08.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №215800Га/13дп, предметом якого є страхування автомобіля "Nissan Juke", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У відповідності з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком.

04.09.2013 ОСОБА_2 повідомив про настання події, що має ознаки страхового випадку та подав заяву на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 20).

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу та звітом №ZA250913 від 25.09.2013 автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків, у зв`язку з аварійними пошкодженнями, спричиненими автомобілю Ніссан-Жук державний номер НОМЕР_2 , вартість ремонту автомобіля "Nissan Juke", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 190 223,62 грн. (а.с. 34-41).

11.10.2013 позивачем складено страховий акт №1.002.13.011023/VESKO35640, відповідно до якого сума страхового відшкодування, а також розрахунку страхового відшкодування становить 105 193,26 грн. (а.с. 42-44).

Згідно з платіжним дорученням №64332 від 14.10.2013 на підставі страхового акта №1.002.13.011023/VESKO35640 від 11.10.2013 позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП у розмірі 105 193,26 грн. (а.с. 45).

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідачів суми страхового відшкодування, яка була виплачена на користь потерпілої особи, як осіб, відповідальних за заподіяну шкоду. Правовою підставою задоволення позовних вимог позивач вказує ст. ст. 993, 1187 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст.22,37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування" та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", з якою кореспондується стаття 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 (справа №243/10982/15-ц (провадження №14-81цс18)) дійшла правового висновку, що володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом.

У даній справі позивач на підставі договору майнового страхування, укладеного між ним та потерпілою в ДТП особою, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував завдану потерпілому у ДТП майнову шкоду.

З урахуванням наведеного у цій справі виникають два види зобов`язань: деліктне зобов`язання, що виникло внаслідок ДТП, сторонами якого є потерпіла особа (кредитор) та особа, відповідальна за завдані збитки (винна особа, боржник), та договірне зобов`язання, що виникає з договору добровільного майнового страхування, сторонами якого є страховик (страхова компанія) та страхувальник (потерпілий у ДТП). При цьому слід відрізняти поняття зобов`язання, як правовідношення (договірне або позадоговірне), від обов`язків, які мають сторони такого зобов`язання.

Так, згідно пункту 4 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України "Про страхування" та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією.

Так, суброгація регулюється статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, а регрес - статтею 1191 ЦК України.

При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика.

У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, національні суди повинні встановити, хто та на якій правовій підставі володіє відповідним транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з відомостями АІПС ДТП № 9259018 про дорожньо-транспортну пригоду, власником автомобіля марки УАЗ Хантер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 є Автогосподарство ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 31-32). На вказаний транспортний засіб на момент вчинення ДТП відсутній поліс ОСЦПВВНТЗ або сертифікат "Зелена картка".

Між тим, під час розгляду справи було встановлено, що автомобіль марки УАЗ Хантер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 , перебував у користуванні Дніпропетровського міського Управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - ДМУ ГУМВС України).

Обставини користування ДМУ ГУМВС України транспортним засобом - автомобілем марки УАЗ Хантер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджуються наданими до матеріалів справи відповідачем-1 документами, зокрема:

договором про використання транспортних засобів від 05.12.2011, укладений між Автогосподарством ГУМВС України в Дніпропетровській області в особі керівника Дорошкевича І.В. (майноутримувач) та ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Чистяковим П.М. Відповідно до п.1.1. цього договору майноутримувач передає у користування службові автомобілі в кількості 36 одиниць (Додаток №1), службові автомобілі відділу ДАІ, який підпорядкований ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в кількості 17 одиниць, службові автомобілі роти ДАІ, яка підпорядкована ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в кількості 26 одиниць. Мета використання - охорона громадського порядку (п.1.2. договору) (а.с.145-146, т.1).

Додатковою угодою від 27.01.2012 до договору б/н від 05.12.2011 на використання транспортних засобів майноутримувач додатково передає ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області у користування службові автомобілі згідно акту прийому-передачі (Додаток №1) (а.с.147, т.1);

наказом від 21.08.2016 №776/694 "Про затвердження актів приймання-передачі майна зі сфери управління МВС до сери управління Національної поліції України", а.с.149, т.1;

Актом приймання-передачі від 27.01.2012, згідно якого в користування ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області були передані автомобілі марки УАЗ-31519, д/н НОМЕР_1 , НОМЕР_3 (а.с.148, т.1); акт приймання-передачі основних засобів (а.с.151, т.1).

Виходячи з аналізу наданих відповідачем-1 доказів, суд дійшов висновку, що саме Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області є належним користувачем автомобіля марки УАЗ Хантер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (інше речове право), тобто особою, яка на підставі договору про використання транспортних засобів володіла цим транспортним засобом.

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Автогосподарства ГУМВС України в Дніпропетровської області про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 105 193,26 грн. слід відмовити.

Відповідачі - Автогосподарство ГУМВС України в Дніпропетровської області та Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, просять застосувати до спірних відносин позовну давність.

В обгрунтування заяви про застосування позовної давності зазначають, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, є суброгацією. Тобто, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди, тобто 03.09.2013. Перебіг позовної давності починається 04.09.2013 та закінчується 04.09.2016.

До спірних відносин під час обчислення позовної давності мають застосовуватись положення статті 262 ЦК України. Згідно цієї норми заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При суброгації деліктне зобов`язання не припиняється, змінюється лише одна і сторін такого зобов`язання - кредитор.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

За приписами статті 253 цього ж Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною першою статті 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Як встановлено судом, у даній справі днем настання події (днем вчинення ДТП) є 03 вересня 2013 року. За змістом вищенаведених норм, загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг 04.09.2013 та спливає 04.09.2016. Отже, позивач звернувся з позовом до суду після спливу строку позовної давності.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У відповіді на відзив (а.с.52, т.2) позивач просить визнати причини звернення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до суду з пропуском позовної давності поважними, а порушене право таким, що підлягає захисту.

Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив, що позивач, після виплати страхового відшкодування у 2013 році, неодноразово звертався до ДМУ ГУМВ України в Дніпропетровської області із запитами про отримання інформації стосовно осіб, винних у скоєнні ДТП та до якого суду направлено матеріали адміністративної/кримінальної справи, що підтверджується листами за вих. № СУ/35640/1 від 24.12.2013, вих. № СУ/35640/1 від 15.07.2014; вих. № СУ/11023/1-1 від 02.07.2015 (а.с.55-57, т.2). На вказані запити ГУ МВС України в Дніпропетровської області листом № 8/6263 повідомило, що матеріали кримінального провадження №0000932 направлені за підслідністю до прокуратури Дніпропетровської області.

07.08.2015 Прокуратура Дніпропетровської області листом №06/1-3571 вих 15 на запит № СУ 11023, 1-1 від 02.07.2015, повідомила позивача, що кримінальне провадження № 0000932 за фактом ДТП, що мало місце 03.09.2013 у м. Дніпропетровську в районі будинку № 37 на пр. Правда, триває. До теперішнього часу про підозру особам не повідомлялось.

Листом № 15-12бЗвих17 від 07.06.2017 Прокуратура Дніпропетровської області повідомила позивача, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000932 від 03.09.2013 закінчено, процесуальним керівником складено обвинувальний акт, який 31.08.2015 направлено до суду для розгляду по суті за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. За результатами судового розгляду вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 встановлено, що особою, винною у вчиненні кримінального правопорушення визнано ОСОБА_1 , який на час ДТП перебував у трудових відносинах з ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Згідно ч.6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом враховано, що лише під час розгляду справи відповідачем -1 були надані докази правомірного користування Дніпропетровським міським управлінням ГУ МВС України в Дніпропетровській області (договір про використання транспортних засобів від 05.12.2011, укладений між Автогосподарством ГУМВС України в Дніпропетровській області та ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Чистяковим П.М., відповідно до умов якого майноутримувач передав у користування, зокрема, автомобіль УАЗ Хантер, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Наведені вище обставини суд вважає поважними, а порушене право таким, що підлягає захисту.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 105 193,26грн. підлягають задоволенню частково. Враховуючи, що власник транспортного засобу - Автогосподарство ГУМВС України в Дніпропетровській області передав транспортний засіб в користування на підставі договору Дніпропетровському міському управлінню ГУМВС України в Дніпропетровській області, сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 105 193,26грн. підлягає стягненню на користь позивача саме з Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, як особи, винної у спричиненні шкоди.

В задоволенні вимоги про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 105 193,26грн. з Автогосподарства ГУМВС України в Дніпропетровській області слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-2 у розмірі 1 762,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до

до відповідача-1: Автогосподарства ГУМВС України в Дніпропетровської області, відповідача-2: Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 105 193,26 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Червона, 2а, ідентифікаційний код 08670964) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 105 193 (сто п`ять тисяч сто дев`яносто три)грн.26 коп. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., про що видати наказ.

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Автогосподарства ГУМВС України в Дніпропетровської області про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 105 193,26 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.06.2019

Суддя Н.М. Євстигнеєва