ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" червня 2019 р. Справа № 924/308/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом комунального підприємства „Житній ринок м. Київ

до фізичної особи - підприємця Чайковського Олександра Всеволодовича м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької області

про стягнення 58457,15 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні 10.06.2019р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. ст. 185, 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Комунальне підприємство „Житній ринок м. Київ звернулось до суду із позовом до фізичної особи - підприємця Чайковського Олександра Всеволодовича м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької області про стягнення 58457,15 грн., з яких 36245,03 грн. основної заборгованості, 6436,32 грн. пені відповідно до договору №23/05-16/о від 23.05.2016р., 2821,00 грн. 3% річних, 12954,80 грн. індексу інфляції відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився надіслав на адресу суду клопотання в якому просить справу розглядати без представника позивача та повідомив, що позовні вимоги підтримав та просить задовольнити в повному обсязі.

В судові засідання 27.05.2019р.та 10.06.2019р. відповідач не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав.

Статтею 202 ГПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

23 травня 2016р. між комунальним підприємством „Житній ринок м. Київ (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір №23/05-16/О, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нежиле приміщення, яке розташоване у підвальному приміщенні за адресою: вулиця Верхній Вал, буд. 16, для розміщення магазину - послуг з оренди комп`ютерної техніки. (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, цей договір визначає взаємовідносини сторін щодо строкового, платного користування орендарем об`єктом оренди.

Згідно з п. 2.1 договору, об`єктом оренди є: нежиле приміщення, загальною площею 66,88 кв. м, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього Договору; устаткування, інвентар та інше майно (за наявності) згідно з переліком, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 договору, вартість об`єкта оренди згідно із затвердженим звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на „30 квітня 2016 року становить 2432500,0 /без ПДВ/ (сума прописом) два мільйони чотириста тридцять дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.

Згідно з п. 2.3 даного договору, опис технічного стану об`єкта оренди на дату передачі його Орендареві, його склад зазначаються в акті приймання-передачі об`єкта оренди, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.4 договору, об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі комунального підприємства «Житній ринок».

За користування об`єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від „22" вересня 2011 року № 34/6250. та на дату підписання договору становить 454,64 грн. 00 коп. без пдв за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 30406,25 грн. без ПДВ, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору. Орендна плата з урахуванням ПДВ складає 36 487,50 грн. (п. 3.1 договору.)

Відповідно до п. 3.2 договору, згідно пункту 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280 місячна орендна плата у розмірі 50% від встановленого обсягу становить згідно з Додатком №1 - 15203,13 грн. без урахування ПДВ, та нараховується починаючи з 10.06.2016р.

Згідно з п. 3.3 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до п. 3.5 договору, додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем, разом з орендною платою.

Згідно з п. 3.6 договору, орендна плата сплачується Орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві.

Відповідно до п. 3.7. договору, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Пунктом 3.8 договору, передбачено, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонт будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо.

Відповідно до п. 3.9. договору, орендар має право сплачувати орендну плату авансом за будь-який період в межах строку дії Договору. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться у відповідності до Методики розрахунку пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем (балансоутримувачем) та порядку використання орендної плати і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва.

Згідно п. 6.2 договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У випадку примусового стягнення несвоєчасно сплаченої орендної плати, у порядку, встановленому законодавством України, з Орендаря також стягуються у повному обсязі втрати, пов`язані з таким стягненням.

Згідно з п. 9.1 договору, цей договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє один місяць. Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах і на той же термін до моменту підписання трьохстороннього договору між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, КП «Житній ринок» та Орендарем.

Позивач (Орендодавець) згідно акту приймання - передачі нерухомого майна від 10.06.2016р. передав, а відповідач (Орендар) прийняв у орендне користування згідно договору від 23.05.2016р. №23/05-16/О приміщення ринку, що перебуває на балансі КП „Житній ринок, загальною площею 66,88 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул.. Верхній Вал,16.

Позивачем на адресу відповідача за період з червня 2016р. по вересень 2016 року надсилались рахунки на оплату орендної плати, експлуатаційні витрати на утримання приміщення на загальну суму 61884,06 грн., а саме: №2408 від 10.06.2016р. на суму 12770,63 грн., №2410 від 10.06.2016р. на суму 1590,33 грн., №2409 від 01.07.2016р. на суму 18243,75 грн., №2434 від 01.07.2016р. на суму 2324,08 грн., №2783 від 01.08.2016р. на суму 2411,02 грн., №3091 від 01.09.2016р. на суму 18243,75 грн..

Взяті на себе зобов`язання за договором щодо здійснення платежів відповідач виконав частково, внаслідок чого його заборгованість по орендній платі складає 36245,03 грн.

На момент розгляду справи, відповідач взятих на себе зобов`язань по оплаті орендної плати не виконав.

Відповідно до п. 6.2. договору, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 26.09.2018р. по 26.03.2019р. в сумі 6436,32 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості в розмірі 36245,03 грн., 6436,32 грн. пені, 2821,00 грн. 3% річних та 12954,80 грн. індексу інфляції відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позову виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 759, 762 ЦКУ за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами укладено договір №23/05-16/О від 23.05.2016р., згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нежиле приміщення, яке розташоване у підвальному приміщенні за адресою: вулиця Верхній Вал, буд. 16, для розміщення магазину - послуг з оренди комп`ютерної техніки. (п.1.1 договору).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (не споживна річ).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. (ст. 286 Господарського кодексу України).

Згідно із ст.ст. 18, 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному об`ємі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

Свої зобов`язання щодо оплати орендної плати відповідач виконав частково, в результаті чого станом на 19.03.2019р. за ним утворилася заборгованість по орендній платі, яка становить 36245,03 грн.

Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 36245,03 грн. боргу по оплаті орендних платежів, суд вважає такими, що відповідають наявним у справі доказам, фактичним обставинам справи та не суперечать нормам чинного законодавства.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що крім основного боргу, позивач заявив до стягнення пеню в сумі 6436,32 грн. за період з 26.09.2018р. по 26.03.2019р.

Згідно п. 6.2 договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У випадку примусового стягнення несвоєчасно сплаченої орендної плати, у порядку, встановленому законодавством України, з ОРЕНДАРЯ також стягуються у повному обсязі втрати, пов`язані з таким стягненням.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно вимог ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності зі ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.1 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка, зокрема пеня - ч.1 ст. 546 ЦК України, ч.1 ст.549 ЦК України).

Суд, перевіривши правильність нарахування пені, дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2821,00 грн. 3% річних за період з 21.08.2016р. по 26.03.2019р. та 12954,80 грн. нарахувань індексу інфляції за період з 21.08.2016р. по 26.03.2019р.

Суд, перевіривши правильність нарахування індексу інфляції, дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

В свою чергу, позов в частині стягнення з відповідача 3% річних, суд вважає за необхідне задовольнити частково на суму 2820,08 грн., у зв`язку з проведеною судом перевіркою правильності нарахування 3% річних. В позові, в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 0,92 грн., суд вважає за необхідне відмовити.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Статями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на відповідача в розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства „Житній ринок м. Київ до фізичної особи - підприємця Чайковського Олександра Всеволодовича м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької області про стягнення 58457,15 грн. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Чайковського Олександра Всеволодовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства „Житній ринок (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал,16, код 05587843) 36245,03 грн. (тридцять шість тисяч двісті сорок п`ять гривень 03 коп.) заборгованості, 6436,32 грн. (шість тисяч чотириста тридцять шість гривень 32 коп.) пені, 2820,08 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять гривень 08 коп.) 3% річних, 12954,80 грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 80 коп.) нарахувань індексу інфляції, 1920,97 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять гривень 97 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 0,92 грн. 3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Повний текст підписано 13.06.2019р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 16) (реком. з повід.)

3 - відповідачу ( АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , вул. Фабріціуса, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .63)(реком. з повід.)