ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019м. ДніпроСправа № 904/410/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Скиби Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд", м. Київ

до Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, смт. Вишневе, П`ятихатський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 1 167 166,20 грн за біржовим договором поставки зерна врожаю 2018 року № 410 Ф від 28.03.2018

Представники:

від позивача: Гоцко Р.В., адвокат, свідоцтво серія КС№6397/10, довіреність №196-02/19 від 28.12.2018

від відповідача: Жерьобкін О.М., адвокат, посвідчення №1523 від 14.09.2018, довіреність від 08.04.2019

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 167 166,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов біржового договору поставки зерна врожаю 2018 року № 410 Ф від 28.03.2018 (остаточний розрахунок), в частині повернення грошових коштів покупцю за недопоставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2019 відкладено підготовче засідання на 22.03.2019.

В підготовчих засіданнях 22.03.2019, 09.04.2019 оголошувалась перерва до 09.04.2019, 25.04.2019 відповідно.

23.04.2019 від позивача надійшли письмові пояснення вих. №02-08/1/892 від 19.04.2019, в яких ПАТ "Аграрний фонд" навів детальний розрахунок заявлених до стягнення сум пені та штрафу.

27.05.2019 представник відповідача в підготовчому засіданні надав відзив вих. б/н від 24.04.2019 на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень Ерастівська дослідна станція ДУ Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України зазначила, що одночасне заявлення до стягнення пені та штрафу за одне й те саме порушення строків виконання зобов`язання свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 15.05.2019.

11.05.2019 позивач подав через канцелярію суду відповідь вих. № 02-08/1/972 від 07.05.2019 на відзив. Як зазначає відповідач, одночасне стягнення з учасника господарських відносин штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

15.05.2019 відповідачем подане клопотання б/н від 15.05.2019 про зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд долучив відповідь на відзив і клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.05.2019 оголошувалась перерва до 27.05.2019.

В судове засідання, яке відбулось 27.05.2019, з`явились представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, підтримав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

В судовому засіданні 27.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2018 між Публічним акціонерним товариством "Аграрний фонд" (далі - покупець, покупець) та Ерастівською дослідною станцією ДУ Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (далі - відповідач, постачальник) був укладений біржовий договір поставки зерна врожаю 2018 року № 410Ф (далі - Біржовий договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник у визначений сторонами строк передає покупцеві у власність зерно пшениці м`якої 3 класу (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його.

За умовами п. 2.1. Договору постачальник зобов`язується поставити покупцю зерно пшениці м`якої 3 класу у кількості 1 500,00 тонн, яке буде вирощене та зібране в 2018 році на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення постачальника загальною посівною площею 864 га.

Згідно з п. 2.2. Договору постачальник зобов`язаний поставити товар для зберігання на зерновий склад, вказаний в п. 2.2. договору, в кількості 1 500,00 тонн в строк до 01 жовтня 2018 року включно.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що покупець зобов`язується протягом 5 робочих днів з моменту набрання чинності договором застави, передбаченим п. 2.5 Договору, але в будь-якому разі після набрання чинності договором страхування та надання акта огляду сільськогосподарських культур до договору страхування, перерахувати кошти (попередню оплату) на поточний рахунок постачальника в розмірі 4 485 000,00 грн, в тому числі ПДВ, що складає 65 % від загальної базової ціни договору, передбаченої у п. 5.2 цього договору, за вирахуванням суми, передбаченої у пп. 5.3.1 цього договору.

У відповідності до п. 5.3.1. договору покупець із суми попередньої оплати, передбаченої п. 5.3 цього Договору утримує 370 430,97 грн без ПДВ, для сплати страхового платежу, який сплачується протягом 5 банківських днів після отримання від страхової компанії акта огляду сільськогосподарських культур до договору страхування.

Строк дії договору: з дати набуття чинності у відповідності до п. 11.3 договору до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 11.6. Договору).

На виконання п. 5.3 Договору ПАТ "Аграрний фонд" перерахувало на рахунок відповідача попередню оплату в сумі 4 485 000,00 грн, про що свідчать виписки з рахунку № НОМЕР_1 від 30.03.2018, 02.04.2018, 03.04.2018 (арк.с. 37-39).

21.09.2018 сторони уклали додаткову угоду № 1 до Біржового договору (арк.с. 20-21), в пункті 2 якої вони узгодили, що постачальник передає покупцю у власність зерно врожаю 2018 року в кількості 230,000 тонн загальною вартістю 1 299 219,40 грн з ПДВ.

Згідно з актом передавання-приймання зерна від 21.09.2018 до Біржового договору (арк.с. 32) покупець прийняв у власність пшеницю м`яку 3 класу врожаю 2018 року у кількості 230,000 тонн по ціні 5 648,78 грн, в т.ч. ПДВ 941,46 грн за одну тонну, на загальну суму 1 299 219,40 грн, в т.ч. ПДВ - 216 536,57 грн згідно зі складською квитанцією на зерно №АЧ 484416 (416) від 21.09.2018 та аналізної картки № 48 від 21.09.2018.

Згідно з п. 1. додаткової угоди № 2 від 11.10.2018 до Біржового договору (арк.с. 22-23) сторони дійшли взаємної згоди внести до нього зміни, а саме: викласти пункт 7.3. Біржового договору в наступній редакції:

"7.3. У разі порушення строків виконання постачальником зобов`язання з поставки товару з нього стягується: пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, поставленого з порушення строку, передбаченого пп. 2.1.2 договору, розрахованої від ціни, визначеної в довідці про ціни, що діяли на останній день поставки (пп. 2.1.2. цього договору) за кожний день прострочення;

за поставку товару з порушенням строків поставки понад 24 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10 відсотків вартості товару, поставленого з порушенням строку, передбаченого пп. 2.1.2. договору, розрахованої від ціни, визначеної в довідці про ціни, що діяли на останній день поставки (пп. 2.1.2. цього договору) за кожний день прострочення.

19.10.2018 сторони уклали додаткову угоду № 3 до Біржового договору (арк.с. 24-25), пунктом 1 якої передбачили, що постачальник передає покупцю у власність зерно врожаю 2018 року в кількості 142,340 тонн загальною вартістю 796 514,71 грн з ПДВ.

Згідно з актом передавання-приймання зерна від 19.10.2018 до Біржового договору (арк.с. 33) покупець прийняв у власність пшеницю м`яку 3 класу врожаю 2018 року у кількості 142,340 тонн по ціні 5 595,86 грн, в т.ч. ПДВ 932,64 грн за одну тонну, на загальну суму 796 514,71 грн, в т.ч. ПДВ - 132 752,45 грн згідно зі складською квитанцією на зерно №АЧ 485086 (586) від 19.10.2018 та аналізної картки № 79 від 19.10.2018.

23.10.2018 сторони уклали додаткову угоду № 4 до Біржового договору (арк.с. 26-27), в пункті 1 якої вони узгодили, що постачальник передає покупцю у власність зерно врожаю 2018 року в кількості 59,222 тонни загальною вартістю 330 950,30 грн з ПДВ.

Згідно з актом передавання-приймання зерна від 23.10.2018 до Біржового договору (арк.с. 34) покупець прийняв у власність пшеницю м`яку 3 класу врожаю 2018 року у кількості 59,222 тонни по ціні 5 588,30 грн, в т.ч. ПДВ 931,38 грн за одну тонну, на загальну суму 330 950,30 грн, в т.ч. ПДВ - 55 158,38 грн згідно зі складською квитанцією на зерно №АЧ 485094 (594) від 23.10.2018 та аналізної картки № 84 від 23.10.2018.

26.10.2018 сторони уклали додаткову угоду № 5 до Біржового договору (арк.с. 28-29), в пункті 1 якої вони узгодили, що постачальник передає покупцю у власність зерно врожаю 2018 року в кількості 56,640 тонн загальною вартістю 316 200,16 грн з ПДВ.

Згідно з актом передавання-приймання зерна від 26.10.2018 до Біржового договору (арк.с. 35) покупець прийняв у власність пшеницю м`яку 3 класу врожаю 2018 року у кількості 56,640 тонн по ціні 5 582,63 грн, в т.ч. ПДВ 930,44 грн за одну тонну, на загальну суму 316 200,16 грн, в т.ч. ПДВ - 52 700,03 грн згідно зі складською квитанцією на зерно №АЧ 485107 (607) від 26.10.2018 та аналізної картки № 86 від 26.10.2018.

09.11.2018 сторони уклали додаткову угоду № 6 до Біржового договору (арк.с. 30-31), в пункті 2 якої вони узгодили, що постачальник передає покупцю у власність зерно врожаю 2018 року в кількості 320,000 тонн загальною вартістю 1 768 662,40 грн з ПДВ.

За умовами п. 3 додаткової угоди № 6 від 09.11.2018 до Біржового договору постачальник бере на себе зобов`язання в строк до 30 листопада 2018 року повернути грошові кошти покупцю шляхом перерахування їх на банківський рахунок покупця в сумі 1 167 166,20 грн за недопоставлений товар відповідно до умов договору.

Згідно з актом передавання-приймання зерна від 09.11.2018 до Біржового договору (арк.с. 36) покупець прийняв у власність пшеницю м`яку 3 класу врожаю 2018 року у кількості 320,000 тонн по ціні 5 527,07 грн, в т.ч. ПДВ 921,18 грн за одну тонну, на загальну суму 1 768 662,40 грн, в т.ч. ПДВ - 294 777,07 грн згідно зі складською квитанцією на зерно №АЦ693475 (1177) від 09.11.2018 та аналізної картки № 129 від 09.11.2018.

Отже, Ерастівська дослідна станція Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України договір виконала не в повному обсязі та здійснила часткову поставку зерна пшениці 3 класу в загальній кількості 808,202 тонни.

В силу статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

У відповідності до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та/або законодавством України.

Пунктом 7.2. Договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 11.10.2018 до Договору) визначено, що у разі порушення строків виконання Постачальником зобов`язання з поставки Товару з нього стягується:

- пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару поставленого з порушенням строку, передбаченого пп. 2.1.2 Договору, розрахованої від ціни, визначеної в довідці про ціни, що діяли на останній день поставки (пп. 2.1.2 цього Договору) за кожний день прострочення;

- за поставку Товару з порушенням строків поставки понад 24 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10 відсотків вартості Товару поставленого з порушенням строку, передбаченого пп. 2.1.2 Договору, розрахованої від ціни відповідно до довідки про ціни, що діяли на останній день поставки (пп. 2.1.2 цього Договору).

За несвоєчасне та неповне виконання відповідачем зобов`язання за Біржовим договором щодо поставки товару позивач нарахував пеню в загальній сумі 109 407,79 грн за загальний період прострочення з 02.10.2018 по 09.11.2018 і штраф в розмірі 1 084 305,38 грн.

В порядку досудового врегулювання спору ПАТ "Аграрний фонд" направило на адресу Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України вимогу вих. №02-08/3/2509 від 14.12.2018 (арк.с. 40), яка отримана відповідачем 08.01.2019 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №464.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу відповідає умовам Біржового договору, обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 109 407,79 грн та штрафу в сумі 1 084 305,38 грн є обґрунтованими.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про неможливість одночасного стягнення пені та штрафу за одне порушення виконання зобов`язання з таких підстав.

За приписами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Вищезазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 02.04.2019 у справі № 917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд дійшов такого висновку.

В обґрунтування клопотання Ерастівська дослідна станція Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України зазначила, що згідно з інформацією Державної служби з питань праці у відповідача станом на 01.04.2019 підприємство відповідача має заборгованість із заробітної плати в сумі 1 018 300,00 грн, причина якої є тяжкий фінансовий стан підприємства, пов`язаний з сезонністю робіт. Крім того, відповідач просив суд врахувати, що в Господарському суді Дніпропетровської області перебувають справи № 904/1439/19, №904/638/19, № 904/668/19 про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій на загальну суму 5 427 883,31 грн. На думку Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, вказані обставини свідчать про існування обставин, визначених в ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, з якими закон пов`язує можливість зменшення штрафних санкцій за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків).

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.12.2018 у справі № 916/65/18.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Розглядаючи питання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені, суд виходить з загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, і враховує, що неустойка як засіб розумного стимулювання виконання основного грошового зобов`язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Як встановлено судом та вбачається з наданої відповідачем інформації, Ерастівська дослідна станція Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України має заборгованість із заробітної плати в сумі 1 018 300,00 грн, причиною якої є тяжкий фінансовий стан підприємства, пов`язаний із сезонністю робіт (арк.с. 149). Крім того, суд враховує, що порушення з боку відповідача не завдало збитків позивачу (іншого позивачем суду не доведено), відповідачем здійснено поставку пшениці в обсязі та на суму, що перевищує здійснену позивачем передплату а відтак суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається відповідач, є обґрунтованими та заслуговують на увагу. З метою дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафних санкцій на 50% від заявленої до стягнення суми (1 167 166,20 грн), що становить 583 583,10 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (52150, Дніпропетровська область, П`ятихатський район, смт. Вишневе, вулиця Тімірязєва, будинок 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (01001, м. Київ, вулиця Б. Грінченка, будинок 1, ) 583 583,10 грн (п`ятсот вісімдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 10 копійок) штрафних санкцій, 17 507,49 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот сім гривень 49 копійок) судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.06.2019.

Суддя А.Є. Соловйова