ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/162/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В. А.

розглянувши справу №916/162/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" (03022, М. Київ, вул.. Васильківська, буд. 34, ),

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (65025, Одеська область, Комінтернівський район, 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30А, код ЄДРОПУ 01353551), 2. Товариства з додаткової відповідальності "Первомайський спеціалізований кар`єр" (55223, Миколаївська область, Первомайський район, село Мигія, вул. Гранітна, буд. 21, код ЄДРОПУ 03443655)

про стягнення заборгованості в сумі 6 216 927,84грн. та витребування майна

Представники сторін:

від позивача - Дудар Є.В., довіреність № 136, дата видачі : 15.11.18;

від відповідача 1 - не з`явився,

від відповідача 2 - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" та до Товариства з додаткової відповідальності "Первомайський спеціалізований кар`єр" про стягнення заборгованості в сумі 6 216 927,84грн. та витребування майна .

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу №UA92L-16-09 від 29.03.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2019р. провадження по справі №916/16219 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.04.2019р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів, в порядку ч.3 ст.177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2019р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

Відповідач-1 01.03.2019р. за вх.. №4213/18 надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якої позовні вимоги не визнає, вважає їх не необґрунтованим безпідставними в зв`язку з чим в задоволені позову просить суд відмовити.

Відповідач 2 про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення від 07.02.2019р. (вх. ГСОО №8237/19 від 27.02.2019р.), від 11.03.2019р. (вх. ГСОО №14153/19 від 01.04.2019р.) Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

29.03.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА" (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу № UA92L-16-09 (далі - Договір лізингу) та Загальні умови договорів фінансового лізингу № UA92L-15 (далі - Загальні умови), згідно яких лізингодавець зобов`язався придбати у продавця у власність предмет лізингу, зазначений у Додатку № 1 до цього Договору, і надати його лізингоодержувачу в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому Договорі й Загальних умовах, з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимоги, встановлених Загальними умовами (п. 2.1 Договору лізингу).

Предметом лізингу за Договором є: роторний змішувач колісний Caterpillar RM500 (2016 року випуску), серійний (заводський) номер CATRM500CTAS00113 , реєстраційний № 65183АА

Згідно п. 2.2 договір укладений відповідно до Загальних Умов, які є невід`ємною частиною цього договору. При виконанні цього договору сторони керуються Загальними Умовами так, якби положення зазначених Загальних Умов були б включені в текст цього договору (з врахуванням відповідної їх інтерпретації стосовно цього договору), у тому числі, при виконанні цього договору Сторони мають обов`язки і права, передбачені Загальними Умовами. У разі наявності протиріч між цим Договором та Загальними Умовами застосовуються/матимуть перевагу положення цього Договору.

Характеристики й дані, які дозволяють визначити предмет лізингу, що передається Лізингодавцем у лізинг Лізингоодержувачу за договором, зазначені в Специфікації, що є Додатком № 1 до договору (п. 3.1 Договору).

В період з дня укладення договору до моменту передачі предмета лізингу вартість предмета лізингу становить гривневий еквівалент 690 000 USD, що за максимальним курсом продажу USD на Міжбанківській валютній біржі (за інформацією, розміщеною на веб-сайті http://www.udinfoпn.com) на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору становить 18 078 000 грн., в тому числі ПДВ - 3 013 000грн. (п. 3.2.1 Договору).

Відповідно п. 4.1 Договору загальна сума лізингових платежів за договором складається з: відшкодування вартості предмета лізингу (основного боргу Лізингоодержувача) та процентів, збільшених відповідно до пункту 4.4. договору.

За змістом п. 4.2 Договору Лізингоодержувач виплачує Лізингодавцю авансовий лізинговий платіж у розмірі 172 500 USD, що станом на дату, яка передує даті укладання договору та становить 4 519 500 грн., в тому числі ПДВ - 753 250 грн. Авансовий лізинговий платіж сплачується в рахунок відшкодування вартості предмета лізингу (основного боргу). Розрахунок сум авансового лізингового платежу за окремими одиницями міститься в Додатку № 2 до договору. Авансовий лізинговий платіж сплачується Лізингоодержувачем протягом 10 днів з моменту підписання договору.

За отримання у лізинг предмета лізингу Лізингоодержувач виплачує Лізингодавцю комісійну винагороду у розмірі гривневого еквіваленту 5 175 USD , що станом на дату, яка передує даті укладання договору та становить 135 585 грн., в тому числі ПДВ - 22 597,50 грн. (п. 4.3 Договору).

Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі в розмірі, передбаченому додатком № 3 до договору, збільшеному відповідно до пункту 4.4. договору, не пізніше кінцевої дати сплати лізингових платежів.

Кінцевою датою сплати для першого лізингового платежу після авансового платежу є:

- в разі, якщо передача предмета лізингу Дізингодавцеві відбулася з 1 по 15 число відповідного місяця - перше число місяця, наступного за місяцем відповідної дати передачі;

- в разі якщо передача предмета лізингам Лізингодавцеві відбулася пізніше 15 числа відповідного місця - перше число другого місяця, відраховуючи від місяця дати передачі.

За 5 банківських днів до кінцевої дати сплати у відповідному періоді нарахування (не включаючи кінцеву дату сплати) Лізингодавець надсилає Лізингоодержувачеві рахунок-фактуру на вказану у відповідному договорі електрону адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв`язку.

Рахунок-фактура, виставлений Лізингодавцем, повинен зазначати окремо суму відшкодування вартості предмета лізингу та суму процентів, що підлягають сплаті за відповідний період нарахування, збільшених відповідно до умов пункту 14.4. Загальних умов.

Неотримання рахунку-фактури або несвоєчасне отримання рахунку-фактури не звільняє Лізингоодержувача від зобов`язання по сплаті відповідного лізингового платежу у строки та у сумі, що встановлені відповідним договором та вказаними у уточненому загальному графіку лізингових платежів (п. 4.5 Договору).

Також до договору фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року між сторонами підписано додатки № 1, № 2, та № 3, в яких зазначено об`єкт лізингу - Стабілізатор/Рециклер Caterpillar RM500В, 2016 року випуску, новий, графік авансових платежів та комісійної винагороди, загальний графік лізингових платежів, яким встановлено черговість та розмір лізингових виплат протягом 36 місяців (строк лізингу).

Як вбачається, з матеріалів справи в забезпечення виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року між ТОВ "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА" (Кредитор) та Товариством з додаткової відповідальності "Первомайський спеціалізований кар`єр" (Поручитель) укладено договір поруки № UA92L-16-09 SK.

Відповідно п. 2.1 договір поруки є забезпеченням Поручителем виконання зобов`язань Боржником за договором фінансового лізингу зі сплати на користь Кредитора лізингових платежів на загальну суму 603 045,74 USD, що за максимальним курсом продажу USD на Міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору складає 15799798,42 грн., а також штрафних санкцій за порушення зобов`язань Боржником, передбачених умовами договору фінансового лізингу.

Поручитель цим у безумовному і безвідкличному порядку зобов`язується як Поручитель сплатити Кредиторові на першу вимогу Кредитора у разі невиконання або неналежного виконання Боржником своїх зобов`язань у терміни і на умовах, передбачених договором лізингу, суму основного боргу (лізингові платежі та викупна ціна), і всі інші грошові суми та всі інші зобов`язання, які належать до сплати і підлягають виконанню на користь Кредитора з боку Боржника в даний момент або будуть належати до сплати і підлягати виконанню в будь-який час у майбутньому відповідно до умов договору фінансового лізингу, з урахуванням змін і доповнень до нього.

Згідно п. 2.2 Договору не обмежуючи положень ст. 2.1, Поручитель у безумовному і безвідкличному порядку зобов`язується, розглядаючи це зобов`язання як окреме, додаткове і безперервне зобов`язання, відшкодувати Кредиторові на його вимогу всі збитки, грошові зобов`язання, вимоги відшкодування, витрати і видатки будь-якого характеру, що виникли через будь-яку несплату або несвоєчасну сплату Поручителем сум, що підлягають сплаті за цим договором поруки, протягом 3-х робочих днів з моменту, коли Кредитор пред`явив Поручителеві вимогу про виплату відповідних сум, що підлягають сплаті на його користь та документарних підтверджень таких збитків. Це зобов`язання про відшкодування збитків залишається в силі, навіть якщо порука, передбачена ст. 2.1, з будь-якої причини втрачає чинність або можливість примусового виконання стосовно Поручителя.

Кредитор повідомляє Поручителя про невиконання або неналежне виконання Боржником своїх зобов`язань перед Кредитором за договором фінансового лізингу протягом 7-и робочих днів з моменту такого невиконання або неналежного виконання. Однак ненадання такого повідомлення або будь-який недолік у ньому не перешкоджає Кредиторові реалізовувати та/або здійснювати у примусовому порядку будь-які і всі його права як встановлено у цьому Договорі поруки (п. 3.1 Договору).

На виконання умов договору за актом прийому-передачі № 26 від 06.05.2016 року позивач передав відповідачу 1 предмет лізингу - Стабілізатор/Рециклер Caterpillar RM500В, серійний (заводський) номер CATRM500CTAS00113.

Вартість предмета лізингу в сумі 17 379 375 грн. в тому числі ПДВ 2 896 562,50 грн., підтверджується видатковою накладною № 26 від 06.05.2016 року, яка наявна в матеріалах справи.

06.05.2019р. між сторонами по справі була підписана Додаткова угода №1 до договору фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, за умовами якої сторонами погоджено уточнений графік строку сплати щомісячних лізингових платежів.

Позивач вказує, що починаючи з квітня 2018р. відповідач-1 свої зобов`язання за договором щодо належної сплати лізингових платежів належним чином не виконував, в зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в сумі 3 088 743,89грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу у вигляді порушення строку сплати щомісячних лізингових платежів позивачем надіслано на адресу відповідача 1 повідомлення про заборгованості за договором вих. № 99/06-18 від 27.09.2018 року.

08.10.2018р. за №103/10-18 позивач направив на адресу відповідача-1 повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, згідно якого позивач на підставі ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» та пункту 17.2 Загальних умов відмовився від Договору фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, та відповідно до пункту 17.3 Загальних умов вимагав від відповідача-1 повернення предмету лізину та сплату заборгованості по лізинговим платежам.

Крім того, 28.12.2018 року на адресу відповідача 1 надіслано вимогу про виплату пені за Договором фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року.

Також, 28.12.2018 року позивачем на адресу відповідача 2 (Поручителя) надіслано вимогу (вих. № 1321/12-18) про виконання зобов`язань за договором поруки № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, в якій зазначено про заборгованість відповідача 1 (Боржника) за договором фінансового лізингy № UA92L-16-09 від 29.03.2016року в сумі 3 088 743,89 грн. та те що Поручитель зобов`язувався у безумовному та безвідкличному порядку сплатити Лізингодавцеві на його першу вимогу суму основного боргу і всі інші грошові суми та зобов`язання.

Невиконання Лізингоодержувачем та Поручителем зобов`язань щодо погашення заборгованості, у вигляді лізингових платежів та невиконання Лізингоодержувачем зобов`язань щодо повернення предмету лізингу у визначені договором строки та продовження користування предметом лізину після повідомлення про відмову Лізингодавця від договору фінансового лізингу та вимоги про повернення майна стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно ст. ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ця ж норма міститься у ст.20 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із п. 3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами Договору між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору фінансового лізингу.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 29.03.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА" (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (Лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу № UA92L-16-09 (далі - Договір лізингу) та Загальні умови договорів фінансового лізингу № UA92L-15 (далі - Загальні умови), згідно яких лізингодавець зобов`язався придбати у продавця у власність предмет лізингу, зазначений у Додатку № 1 до цього Договору, і надати його лізингоодержувачу в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому Договорі й Загальних умовах, з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимоги, встановлених Загальними умовами (п. 2.1 Договору лізингу).

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно із ч.2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, які виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних із лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом та вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Судом встановлено що Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" з квітня 2018р. свої зобов`язання за договором щодо належної сплати лізингових платежів належним чином не виконував, в зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість за договором фінансового лізингу №UA92L-16-09 від 29.03.2019р. в сумі 3 088 743,89грн., яка підлягає задоволенню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так позивачем нараховано відповідачу 3 % річних в сумі 39 496,93 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних є правомірними та обґрунтованим, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач порушив виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем за договором фінансового лізингу №UA92L-16-09 від 29.03.2019р., що зумовило нарахування останнім пені в сумі 496 324,60грн.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 14.10 Загальних умов у випадку прострочення Сплати будь-якого Платежу Лізингоодержувача, Лізингоодержувач буде зобов`язаний сплатити Лізннгодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з дата Сплати, визначеної відповідним Договором (з урахуванням Загальних Умов), і по дату фактичної Сплати Лізингоодержувачем простроченої суми у повному обсязі. Така пеня нараховується на фактичну суму заборгованості за кожний окремий Період нарахування.

Пунктом 21.4 Загальних умов передбачено, що обмеження в шість місяців для нарахування штрафних санкцій, встановлене статтею 232 Господарського кодексу України, до штрафних санкцій, передбачених відповідним Договором та/чи Загальними Умовами не застосовується. Нарахування штрафних санкцій (неустойки тощо) за прострочення виконання зобов`язань, передбачених відповідним Договором та/чи цим Загальними Умовами здійснюється протягом усього строку прострочення, починаючи від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок суми пені, господарський суд відзначає його правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" в частині стягнення з відповідача пені в сумі 496 324,60грн. за порушення грошових зобов`язань за договором фінансового лізину №UA92L-16-09 від 29.03.2019р., підлягають задоволенню.

Крім того позивачем заявлено вимогу щодо стягнення 2 592 362,42грн. неустойки.

Пунком 17.3.5 Загальних умов встанвоелно, що якщо Лізингоодержувач не виконує свого обов`язку по поверненню Предмету Лізингу до дата повернення Предмета Лізингу , вказаної у повідомленні Лізингодавця про відмову від Договору та відповідно до пункту 17.3.4 Загальних Умов, він сплачує Лізингодавцю неустойку у розмірі подвійної суми Лізингових Платежів за відповідним Договором, яка нараховується з наступного дня після зазначеної у повідомленні Лізингодавця про відмову від Договору дати повернення Предмета Лізингу по Дату Повернення відповідного Предмета Лізингу Лізингодавцеві. Така неустойка нараховується і сплачується без будь-яких письмових вимог Лізингодавця. Обов`язок Лізингоодержувача по Сплаті неустойки за таким Договором припиняється починаючи з відповідної Дати Повернення. Неустойка розраховується в наступному розмірі: за кожен повний календарний місяць - в розмірі подвійної суми Лізингового Платежу, який нарахований за календарний місяць, що передує календарному місяцю, в якому Лізингодавець надіслав Лізингоодержувачу повідомлення про відмову від Договору; за неповний місяць - як частина неустойки за повний місяць, пропорційна кількості днів володіння Лізингоодержувачем Предметом Лізингу.

Всі грошові кошти, отримані Лізингодавцем від Лізингоодержувача після невиконання Лізингоодержувачем обов`язку з повернення Предмета Лізингу зараховуються Лізингодавцем в першу чергу в рахунок неустойки, встановленої цим пунктом Загальних Умов.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок суми неустойки, господарський суд відзначає його правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" в частині стягнення з відповідача неустойки в сумі 2 592 362,42грн., підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року між ТОВ "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА" (Кредитор) та Товариством з додаткової відповідальності "Первомайський спеціалізований кар`єр" (Поручитель) укладено договір поруки № UA92L-16-09 SK.

Відповідно п. 2.1 договір поруки є забезпеченням Поручителем виконання зобов`язань Боржником за договором фінансового лізингу зі сплати на користь Кредитора лізингових платежів на загальну суму 603 045,74 USD, що за максимальним курсом продажу USD на Міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору складає 15799798,42 грн., а також штрафних санкцій за порушення зобов`язань Боржником, передбачених умовами договору фінансового лізингу.

Поручитель цим у безумовному і безвідкличному порядку зобов`язується як Поручитель сплатити Кредиторові на першу вимогу Кредитора у разі невиконання або неналежного виконання Боржником своїх зобов`язань у терміни і на умовах, передбачених договором лізингу, суму основного боргу (лізингові платежі та викупна ціна), і всі інші грошові суми та всі інші зобов`язання, які належать до сплати і підлягають виконанню на користь Кредитора з боку Боржника в даний момент або будуть належати до сплати і підлягати виконанню в будь-який час у майбутньому відповідно до умов договору фінансового лізингу, з урахуванням змін і доповнень до нього.

Згідно п. 2.2 Договору не обмежуючи положень ст. 2.1, Поручитель у безумовному і безвідкличному порядку зобов`язується, розглядаючи це зобов`язання як окреме, додаткове і безперервне зобов`язання, відшкодувати Кредиторові на його вимогу всі збитки, грошові зобов`язання, вимоги відшкодування, витрати і видатки будь-якого характеру, що виникли через будь-яку несплату або несвоєчасну сплату Поручителем сум, що підлягають сплаті за цим договором поруки, протягом 3-х робочих днів з моменту, коли Кредитор пред`явив Поручителеві вимогу про виплату відповідних сум, що підлягають сплаті на його користь та документарних підтверджень таких збитків. Це зобов`язання про відшкодування збитків залишається в силі, навіть якщо порука, передбачена ст. 2.1, з будь-якої причини втрачає чинність або можливість примусового виконання стосовно Поручителя.

Кредитор повідомляє Поручителя про невиконання або неналежне виконання Боржником своїх зобов`язань перед Кредитором за договором фінансового лізингу протягом 7-и робочих днів з моменту такого невиконання або неналежного виконання. Однак ненадання такого повідомлення або будь-який недолік у ньому не перешкоджає Кредиторові реалізовувати та/або здійснювати у примусовому порядку будь-які і всі його права як встановлено у цьому Договорі поруки (п. 3.1 Договору).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, якою визначені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання, передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Так, в силу приписів ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2018 року позивачем на адресу відповідача 2 (Поручителя) надіслано вимогу (вих. № 1321/12-18) про виконання зобов`язань за договором поруки № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, в якій зазначено про заборгованість відповідача 1 (Боржника) за договором фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року в сумі 3 088 743,89 грн. та те що Поручитель зобов`язувався у безумовному та безвідкличному порядку сплатити Лізингодавцеві на його першу вимогу суму основного боргу і всі інші грошові суми та зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене та виходячи зі змісту ст.ст. 554, 559 ЦК України, суд вважає, що порука, встановлена договором поруки № UA92L-16-09 від 29.03.2016року як вид забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним договором фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, не є припиненою, оскільки позивач пред`явив вимогу до поручителя.

Таким чином, господарський суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно спірної суми заборгованості по договору фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" своїх зобов`язань по вказаному договору, що було встановлено судом.

08.10.2018 року ТОВ "КАТЕРПІЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА" (Лізингодавець) надіслав до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17"

08.10.2018р. за №103/10-18 позивач направив на адресу відповідача-1 повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, згідно якого у зв`язку з невиконанням останнім зобов`язань з оплати лізингових платежів, позивач на підставі ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» та пункту 17.2 Загальних умов відмовився від Договору фінансового лізингу № UA92L-16-09 від 29.03.2016року, та відповідно до пункту 17.3 Загальних умов вимагав від відповідача-1 повернення предмету лізину та сплату заборгованості по лізинговим платежам.

При цьому, відповідно до умов пункту 17.3 Загальних умов договорів фінансового лізингу № UA92L-15 у випадку відмови Лізингодавця від виконання договору згідно з пунктом 17.2 Загальних Умов, Лізингодавець повідомить про це Лізингоодержувача в письмовій формі. У зазначеному повідомленні Лізингодавець зазначить відповідну підставу розірвання такого Договору з переліку, наведеного в пункті 17.2 Загальних Умов, а також зажадає повернення предмета лізингу із вказівкою дати, місця й способу повернення предмета лізингу, передбаченого таким договором. Відмова від договору є вчиненою з моменту, коли Лізингоодержувач довідався або міг довідатися про таку відмову. Для цілей цих Загальних Умов і відповідного договору вважається, що Лізингоодержувач міг довідатися про відмову від договору на восьмий календарний день після дня направлення йому повідомлення про відмову від Договору, незалежно від фактичного отримання Лізингоодержувачем такої відмови.

Відповідно п. 17.3.4 Загальних умов предмет лізингу, передбачений договором, від виконання якого Лізингоодержувач відмовляється згідно пунктом 17.2 Загальних Умов, підлягає поверненню Лізингодавцеві відповідно до правил, визначених в пункті 18 Загальних Умов. Лізингоодержувач буде зобов`язаний забезпечити доступ представників Лізингодавця до фактичного місця перебування предмета лізингу, включаючи службові й виробничі приміщення Лізингоодержувача, з метою вилучення предмета лізингу, а також вчинити інші дії, передбачені пунктом 18 Загальних Умов.

Відповідно до частини 3 статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною другою статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Проаналізованими положеннями договору фінансового лізингу та Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавцю надано право в односторонньому порядку за певної умови відмовитися від укладеного договору.

Таке право, зокрема, передбачено ч. 2 ст. 7 названого Закону, відповідно якого лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Крім того, право на відмову від договору в односторонньому порядку встановлено умовами самого договору, а саме, пунктом із п. 17.2 Загальних умов договору: Лізингодавець вправі відмовитись від виконання договору та розірвати договір в односторонньому порядку, якщо Лізингоодержувач прострочив повністю або частково сплату одного лізингового платежу й не погасив заборгованість протягом 30 днів з дня, наступного за днем відповідної оплати, встановленого договору.

Згідно п. 17.3 у випадку відмови Лізингодавця від виконання договору згідно з пунктом 17.2 Загальних Умов, Лізингодавець повідомить про це Лізингоодержувача в письмовій формі. У зазначеному повідомленні Лізингодавець зазначить відповідну підставу розірвання такого Договору з переліку, наведеного в пункті 17.2 Загальних Умов, а також зажадає повернення предмета лізингу із вказівкою дати, місця й способу повернення предмета лізингу, передбаченого таким договором.

За змістом п. 17.3.1 Лізингоодержувач втрачає право на володіння та користування предметом лізингу з дати повернення предмету лізингу, вказаної у повідомленні про відмову.

При цьому, момент вчинення такої відмови в силу положень ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України вважається моментом (датою) розірвання договору.

Матеріали справи містять відомості про отримання 18.10.2018р. відповідачем 1 повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу 29.03.2016 року, що підтверджує обізнаність про припинення строку використання предмету лізингу.

Тобто, з 19.10.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" втратило право користування роторним змішувачем колісним Caterpillar RM500 (2016 року випуску), серійний (заводський) номер CATRM500CTAS00113 , реєстраційний № 65183АА

Однак, предмет лізингу, у зв`язку з відмовою Лізингодавця (ТОВ "КАТЕРПІЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА") від договору, Лізингоодержувачем не повернуто. Іншого матеріали справи не містять.

За змістом приписів ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Частиною 2 статті 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

В свою чергу частиною 4 статті 653 ЦК України визначено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Відповідачем 1 не надано доказів оформлення права власності на роторний змішувач колісний Caterpillar RM500 (2016 року випуску), серійний (заводський) номер CATRM500CTAS00113 , реєстраційний № 65183АА.

Так, дію договору припинення внаслідок його розірвання у жовтні 2018 року.

В силу ст. ст. 14.9., 17.9. Загальних умов перехід права власності на предмет лізингу обумовлено сплатою викупної ціни та підписанням сторонами договору купівлі - продажу.

Однак, матеріали справи не містять доказів вчинення таких юридичних дій.

Отже станом на дату розгляду справи відсутня належна правова підстава використання Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" роторного змішувача колісного Caterpillar RM500 (2016 року випуску), серійний (заводський) номер CATRM500CTAS00113 , реєстраційний № 65183АА.

З огляду на вказане, позов ТОВ "КАТЕРПІЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА" в частині повернення предмету лізингу є правомірним та обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Так заперечуючи проти позову відповідач 1 зазначає, що вказує, що ним отримано Стабілізатор/Репиклер Caterpillar RM500 а : роторний змішувач колісний Caterpillar RM500 ним не отримувався.

Суд до зазначених посилань ставиться критично, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 2.1., 3.6. Договору Позивач зобов`язався придбати у обраного Відповідачем 1 продавця у власність предмет лізингу, зазначений у Додатку № 1 до Договору, та надати Відповідачу 1 у тимчасове володіння та користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у Договорі й Загальних Умовах.

Предмет лізингу, як вбачається з п. 3.6., п. 3.2.3. Договору, був придбаний Позивачем у вибраного Відповідачем 1 продавця - ТОВ з II «ЦЕППЕЛІН Україна ТОВ» на підставі договору купівлі-продажу № CL1129 від 29.03.2016 р. (далі - Договір купівлі-продажу). Відповідний Договір купівлі-продажу був підписаний також і Відповідачем 1.

Відповідно до преамбули Договору купівлі-продажу, такий договір укладено на виконання п. 2.1. Договору. Вказаний Договір купівлі-продажу є двомовним договором, викладеним на українській та англійській мовах.

Відповідно до англійської версії Договору купівлі-продажу його предметом є: « Rotary mixer Caterpillar , model RM-500, 2016 year of manufactured, new». В перекладі з англійської «Rotary mixer» - це «Роторний міксер» (прямий/буквальний переклад назви): однак перекладом за функціоналом є також Стабілізатор/ Рециклер . Відповідно до української версії Договору купівлі-продажу його предметом є: «Стабілізапїор/Рециклер Caterpillar, модель RM-500, 2016року випуску, новий». При, цьому, однозначно спільним (як в англійській версії Договору купівлі-продажу, так і в українській версії) є назва виготовлювача предмета лізингу та його модель: Caterpillar, model RM-500.

В подальшому, як встановлено судом на підставі акту приймання-передачі (також за участі Відповідача 1) обладнання від 05.05.2016р., який також складено одночасно на англійській та українській мовах. За вказаним актом приймання-передачі від 05.05.2016 р. передано: - В англійській версії: «Rotary mixer Caterpillar, model RM-500, 2016year of manufactured, new, serial number CATRM500CTAS00113»; - В українській версії: «Стабілізатор/Рециклер Caterpillar, модель RM-500, 2016 року випуску, новий, серійний номер CATRM500CTAS00113».

Після вказаного, на наступний день - 06.05.2016 р., Позивач передав Відповідачу 1 (за актом приймання-передачі № 26 від 06.05.2016 р., складеним виключно на українській мові): «Стабілізатор/Рециклер Caterpillar, модель RM-500, 2016 року випуску, новий, серійний номер CATRM500CTAS00113». При цьому, у вказаному акті приймання-передачі № 26 від 06.05.2016 р. наявні посилання на Договір та Договір купівлі-продажу.

Реєстрація Предмета лізингу відбулася 23.05.3016р. (копія технічного паспорту/свідоцтва про реєстрацію, виданого Держсільгоспінспекцією міститься в матеріалах справи). У технічному паспорті /свідоцтві про реєстрацію Держсільгоспінспекцією було присвоєно Предмету лізингу назву «Роторний змішувач колісний», а також у технічному паспорті вказано модель /марку Предмета лізингу Caterpillar RM500 та вказано й серійний /заводський) номер: CATRM500CTAS00113.

Більш того, суд зазачає, що серійний заводський номер є індивідуально визначеними характеристиками, як і однозначно вирізняють Предмет лізингу з поміж інших подібних предметів.

Інші заперечення відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" (03022, М. Київ, вул.. Васильківська, буд. 34, ),до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (65025, Одеська область, Комінтернівський район, 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30А, код ЄДРОПУ 01353551), 2. Товариства з додаткової відповідальності "Первомайський спеціалізований кар`єр" (55223, Миколаївська область, Первомайський район, село Мигія, вул. Гранітна, буд. 21, код ЄДРОПУ 03443655) - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (65025, Одеська область, Комінтернівський район, 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30А, код ЄДРОПУ 01353551), 2. Товариства з додаткової відповідальності "Первомайський спеціалізований кар`єр" (55223, Миколаївська область, Первомайський район, село Мигія, вул. Гранітна, буд. 21, код ЄДРОПУ 03443655) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" (03022, М. Київ, вул.. Васильківська, буд. 34, ) заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 3 088 743 (три мільйони вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок три)грн. 89коп., пеню в сумі 496 324 (чотириста дев`яносто шість тисяч триста двадцять чотири)грн. 60коп. , неустойку в розмірі 2 592 362 (два мільйони п`ятсот дев`яносто дві тисячі триста шістдесят дві)грн. 42 коп., 3% річних в сумі 39 496 (тридцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто шість)грн. 93коп. та судовий збір в розмірі 353 944 (триста п`ятдесят три тисячі девятсот сорок чотири)грн. 55коп..

3. Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" (65025, Одеська область, Комінтернівський район, 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30А, код ЄДРОПУ 01353551) передати Товариства з обмеженою відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНИ" (03022, М. Київ, вул.. Васильківська, буд. 34, ), роторний змішувач колісний Caterpillar RM500 (2016 року випуску), серійний (заводський) номер CATRM500CTAS00113 , реєстраційний № 65183АА.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 червня 2019 р.

Суддя К.Ф. Погребна