ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. Справа №907/582/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Великоберезнянської селищної ради Закарпатської обл., смт. Великий Березний № 133/02-07 від 06.03.2019 (вх.ЗАГС 01-05/916/19 від 11.03.2019)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 31.01.2019 (суддя Ремецькі О.Ф., повний текст рішення складено 15.02.2019)

у справі №907/582/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства Ерстед, смт. Великий Березний

до Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району, смт Великий Березний

про визнання недійсним рішення Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району №426 від 20.06.2018

за участі представників сторін:

від ПАТ Ерстет, Олійник Р.Б.

від Великоберезнянська селищна рада, представник ОСОБА_1

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 05.06.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 31.01.2019 у справі №907/582/18 позов задоволено. Визнано недійсним рішення 18 сесії 7 скликання Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району № 426 від 20.06.2018 Про відкриття вулиці. Стягнуто з Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району на користь Публічного акціонерного товариства Ерстед суму 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Закарпатської області у даній справі Великоберезнянська селищна рада Закарпатської області звернулася до суду апеляційної інстанції із скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Судові витрати покласти на позивача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2019 № 907/582/18 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Галушко Н.А., Орищин Г.В.

15.03.2019 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження, надано учасникам строк на подання відзиву, призначено розгляд справи на 03.04.2019.

27.03.2019 представником позивача ПАТ Ерстед подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2019.

Представником ПАТ Ерстед подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд залишити рішення господарського суду Закарпатської області від 31.01.2019 по даній справі без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що оскільки оскаржуваним рішенням позивач припинив право постійного користування земельною ділянкою між сторонами існує спір про право, а відтак даний спір підвідомчий господарським судам. Щодо суті позовних вимог, вказує, що відповідачем не надавалася згода на вилучення земельної ділянки, а відтак підстави для припинення права користування поза межами підстав у статті 141 ЗК України є такими, що порушують право користування земельною ділянкою. При цьому, зазначає, що ст. 149 ЗК України визначає, що у разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується судовому порядку.

Представником відповідача подано до суду 03.04.2019 клопотання в порядку положень ст. 169 ГПК України, в якому просить суд рішення господарського суду скасувати, а провадження у справі закрити з огляду на те, що згідно протоколу наглядової ради ПАТ Ерстет від 19.02.2018 повноваження директора товариства Дорогіна В.М. припинено, а відтак він не був наділений повноваженнями щодо підписання позовної заяви.

03.04.2019 ухвалою Західного апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався. Судове засідання призначене на 08.05.2019 не відбулося у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 справу призначено до розгляду на 05.06.2019.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 05.06.2019 присутні представники сторін надали свої пояснення з приводу апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесенні постанови.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, у зв`язку з наступним.

Як вбачається із матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство Ерстед як правонаступник заводу Ерстед до 2015 року здійснювало користування земельною ділянкою загальною площею 10,58 га, що розташована за адресою: смт. Великийберезний, вулиця Заводська, 14. на підставі державного акту на постійне користування серії ЗК 002-00010 від 18.03.1994.

В подальшому рішенням Великоберезнянської селищної ради № 1064 від 23.03.2015, ПАТ Ерстед надано дозвіл на поділ земельної ділянки загальною площею 10,58 га на 6 (шість) земельних ділянок з присвоєнням їм юридичних адрес та окремих кадастрових номерів, у зв`язку із відчуженням частини будівель.

На підставі вказаного рішення розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, та сформовано 6 (шість) земельних ділянок під будівлями і спорудами, та одну земельну ділянку під внутрішньою дорогою на території заводу, а саме:

1)Земельна ділянка площею 4,5118 га, за адресою: смт. Великий Березний, вул. Заводська, 14/5, кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0025;

2)Земельна ділянка площею 0,4000 га, за адресою: смт. Великий Березний, вул. Заводська, 14/6, кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0021;

3)Земельна ділянка площею 2,1153 га, за адресою: смт. Великий Березний, вул. Заводська, 14/7, кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0024;

4)Земельна ділянка площею 1,2631 га, за адресою: смт. Великий Березний, вул. Заводська, 14/8, кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0023;

5)Земельна ділянка площею 0,7868 га, за адресою: смт. Великий Березний, вул. Заводська, 14/9, кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0022;

6)Земельна ділянка площею 0,2754 га, за адресою: АДРЕСА_1 Заводська, АДРЕСА_2 10, кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0020;

7)Земельна ділянка (дорога) площею 0,2353 га, за адресою: смт. Великий Березний, вул. Заводська, кадастровий номер :03:004:0019.

20.06.2018 Великоберезнянською селищною радою прийнято оскаржуване рішення № 426 Про відкриття вулиці, відповідно якого, припинено право ПАТ Ерстед на постійне користування земельною ділянкою (дорогою) з кадастровим номером: :03:004: НОМЕР_1 , загальною площею 0,2353 га, розташованою за адресою: смт. Великий Березний, вул. Заводська, з огляду на набуття іншою особою права власності на частину нерухомого майна та подальшому викупі частини земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_2 , котра раніше перебувала в праві постійного користування ПАТ Ерстед до прийняття рішення № 1086. Вирішено створити на вказаній земельній ділянці вулицю для руху транспорту і пішоходів, присвоївши їй назву Карпотинська.

При цьому, в оскаржуваному рішенні зазначено, що таке прийнято на підставі заяви ПАТ Ерстед про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою.

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України вказано, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Колегія суддів зазначає, що вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначено положеннями ст. 141 Земельного кодексу України, якими зокрема, передбачено наступні підстави:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 142 Земельного кодексу України, припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Позивачем заперечується, відповідачем не спростовується, а матеріали справи не містять доказів звернення ПАТ Ерстед до Великоберезнянської селищної ради з заявою про добровільну відмову від земельної ділянки (дороги) з кадастровим номером: : НОМЕР_3 :004 НОМЕР_1 , загальною площею 0,2353 га.

При цьому, колегія суддів зазначає, що конфігурація і площа земельної ділянки, що використовувалася Позивачем на підставі Державного акту на право постійного користування землею (серія ЗК № НОМЕР_4 від 18.04.1994 року), змінилася з його ініціативи, а відповідно вищевказаний акт втратив свою силу і є недійсним.

Відтак, обґрунтування відповідача про відмову позивача від частини земельної ділянки площею 10.58. га, яка вказувалася в державному акті з огляду на відчуження частини будівель та споруд, розташованих на ній в порядку положень ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України не є належним доказом. Оскільки у даному випадку виникло лише право на оформлення земельної ділянки (права власності, права користування тощо), на якій знаходиться вищевказані будівлі та споруди, у розмірі необхідному для їх обслуговування. Інші земельні ділянки не вилучалися і згода на таке вилучення не надавалася. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:

а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

б) не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі;

в) конфіскації земельної ділянки;

г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності;

ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки;

д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що надання позивачем погодження місця розташування земельної ділянки та згоди на вилучення земельної ділянки для суспільних чи інших потреб є його правом, а не обов`язком. А тому, за обставин відсутності згоди користувача, вилучення земельної ділянки і оформлення щодо неї права користування на користь інших осіб чи громади відповідно до положень ст. ст. 149, 151 Земельного кодексу України можливе лише на підставі судового рішення про примусове вилучення.

Згідно статті 316, 317 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Bласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 Цивільного кодексу України).

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Cтаттею 19 Конституції України регламентовано, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Стаття 393 Цивільного кодексу України встановлено, що правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Враховуючи фактичні обставини справи та матеріальні норми права, що підлягають до застосування до даних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо поданого відповідачем клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що згідно протоколу наглядової ради ПАТ Ерстет від 19.02.2018 повноваження директора товариства Дорогіна ОСОБА_2 .М. припинено, а відтак він не був наділений повноваженнями щодо звернення до суду зазначає наступне.

Статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На підставі отриманої судом інформації шляхом здійснення безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який здійснюється відповідно до статті 11 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що керівником Публічного акціонерного товарсивта Ерстед (), який має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності та без обмеження повноважень є Дорогін Валерій Миколайович, чим спростовуються доводи скаржника.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, доводи сторін, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід залишити за скаржником.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Великоберезнянської селищної ради Закарпатської обл., смт. Великий Березний № 133/02-07 від 06.03.2019 (вх.ЗАГС 01-05/916/19 від 11.03.2019) - відмовити.

2. Рішення господарського суду Закарпатської області від 31.01.2019 у справі №907/582/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 07.06.2019.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.