РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2019 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Хіловської І. Д.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/283/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт», вул. Центральна, 11, с. Мала Павлівка, Охтирський район, Сумська область, 42730

до відповідача: Фермерського господарства «Агросистема», вул. Гагаріна, 19, с. Поповичка, Талалаївський район, Чернігівська область, 17242

про стягнення 1724500грн.00коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: Баранова О.В. адвоката (ордер серія КС №069144 від 04.04.2019);

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні 10.06.2019 на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 1724500грн. боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору №02/02 від 02.02.2018 про надання поворотної фінансової допомоги позивач надав відповідачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в сумі 1724500грн. За твердженням позивача, відповідач запозичені кошти у строк, встановлений договором, не повернув, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача надану суму допомоги в судовому порядку.

У строк, встановлений судом в ухвалі від 19.04.2019 про відкриття провадження у справі, відзив відповідачем не надано. Про поважність причин ненадання відзиву на позов відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачем не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин, тому в силу приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа вирішується судом за наявними у ній матеріалами.

29 травня 2019 року судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 10.06.2019 о 14год.00хв.

Ухвалою від 29.05.2019 в порядку ст.120, 121 Господарського процесуального кодексу України відповідач викликаний в судове засідання по розгляду справи по суті, призначене на 10.06.2019 о 14год.00хв., копія якої направлена відповідачу рекомендованим листом за штрихкодовим ідентифікатором 487.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 487. Про поважність причин неявки відповідачем суд не повідомлено, жодних заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність будь-яких повідомлень відповідача про наявність поважних причин неможливості забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання по розгляд справи по суті, зважаючи на пасивну поведінку відповідача впродовж підготовчого провадження, приймаючи до уваги, що відсутність відповідача в засіданні не перешкоджає розгляду справи, а тому з метою уникнення затягування вирішення спору, суд приходить до висновку про можливість здійснення розгляду справи по суті у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні позивачем подано клопотання від 10.06.2019 про приєднання доказів до матеріалів справи.

Вказане клопотання залучено судом до матеріалів справи, однак додана до нього довідка №б/н від 07.06.2019 не приймається судом до уваги з огляду на таке:

За змістом ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем в порушення вищенаведеної вимоги процесуального закону, доказ подано з пропуском встановленого строку, без зазначення об`єктивних, поважних причин неможливості їх подання вчасно разом з позовною заявою.

Згідно із ч.8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З огляду на вищевикладене додана до клопотання від 07.06.2019 довідка №б/н від 07.06.2019 не приймається судом до уваги.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи позивача, з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» (позивач у справі, надавач за договором) та Фермерським господарством «Агросистема» (відповідач у справі, отримувач за договором) укладено договір №02/02 про надання поворотної фінансової допомоги (далі за текстом договір), за умовами якого позивач зобов`язався надати поворотну фінансову допомогу, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.1.2. договору поворотна фінансова допомога надається з метою поповнення обігових коштів та використовується отримувачем відповідно до цілей його діяльності.

Згідно із п.1.3. договору поворотна фінансова допомога сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (згідно п.14.1.257 Податкового Кодексу України).

В розділі 2 договору сторони узгодили умови надання допомоги та встановили, що розмір поворотної фінансової допомоги становить 3 000 000,00грн. (чотири мільйони гривень 00 копійок) (п.2.1.). За цим договором проценти не нараховуються та не сплачуються (п.2.2.). Поворотна фінансова допомога надається однією сумою, зазначеною в п.2.1. або частинами, протягом дії договору з дати підписання даного договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок отримувача (п.2.3.). Поворотна фінансова допомога надається до настання терміну, вказаного у пункті 8.1. цього договору (п.2.4.). Поворотна фінансова допомога вважається переданою отримувачу при її зарахуванні на поточний рахунок отримувача (п.2.5.).

В розділі 3 договору сторони врегулювали порядок повернення допомоги та домовились, що після закінчення строку, встановленого у п.8.1. цього договору, отримувач зобов`язується протягом 2 календарних днів повернути надавачеві поворотну фінансову допомогу (п.3.1.). Повернення фінансової допомоги проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок надавача в установі банку, або зобов`язання щодо повернення фінансової допомоги припиняється шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, чи в інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству України (п.3.2.).

Відповідно до п.8.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 02.02.2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами договірних зобов`язань.

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії примірника договору №02/02 від 02.02.2018 про надання поворотної фінансової допомоги, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України договір №02/02 від 02.02.2018 про надання поворотної фінансової допомоги є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.

Аналіз змісту договору №02/02 від 02.02.2018 про надання поворотної фінансової допомоги свідчить, що за своєю правовою природою він є договором позики, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми §1 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч.2 ст.631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На виконання договору позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 1724500грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4199 від 15.05.2018 на суму 19000грн.00коп., №4108 від 27.04.2018 на суму 211000грн.00коп., №4269 від 23.05.2018 від 43500грн.00коп., №3580 від 06.02.2018 на суму 150000грн.00коп., №4107 від 26.04.2018 на суму 23400грн.00коп., №4282 від 25.05.2018 на суму 11000грн.00коп., №4289 від 30.05.2018 на суму 270500грн.00коп., №4355 від 04.06.2018 на суму 116100грн.00коп., №4364 від 05.06.2018 на суму 80000грн.00коп., №5706 від 04.12.2018 на суму 800000грн.00коп.

Факт отримання від позивача на виконання договору грошових коштів в розмірі 1724500грн. в якості безвідсоткової поворотної фінансової допомоги відповідачем під час розгляду справи не заперечувався.

Згідно із ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом вище, відповідно до п.3.1. договору відповідач взяв на себе зобов`язання повернути отриману від позивача фінансову допомогу протягом 2 календарних днів після закінчення строку, встановленого у п.8.1. цього договору.

В пункті 8.1. договору сторонами узгоджено строк дії договору та встановлено, що договір діє до 02.02.2019.

Відповідно до ст.251, 252 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно із ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому в силу ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ч.1 ст.255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

З огляду на п.3.1. та п.8.1. договору та враховуючи правила обчислення строків, встановлені ст.253, 254 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідач був зобов`язаний повернути отриману від позивача на підставі договору №02/02 від 02.02.2018 поворотну безвідсоткову фінансову допомогу до 04.02.2019 включно.

За повідомленням позивача відповідач в порушення умов договору у вказані строки отримані від позивача грошові кошти в якості поворотної безвідсоткової фінансової допомоги не повернув. Позивач стверджує, що станом на день звернення позивача з даною позовною заявою до господарського суду у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у зв`язку з неповерненням отриманої фінансової допомоги у розмірі 1724500грн., яку він і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач доказів, які спростовують наявність боргу в розмірі 1724500грн., в ході розгляду даної справи в місцевому господарському суді не надав.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки на момент звернення позивача до суду з даним позовом строк виконання зобов`язання сплив, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасного повернення отриманої від позивача поворотної фінансової допомоги, що свідчить про неналежне виконання відповідачем взятих на себе за договором зобов`язань.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1724500грн.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення повернення відповідачем отриманої від позивача поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості в добровільному порядку відповідач суду не представив, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 1724500грн. є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, позов належить задовольнити повністю.

Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 25867грн.50коп., підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача також в повному обсязі.

Керуючись ст.74, 129, 165, 233, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» (вул. Центральна, 11. с. Мала Павлівка, Охтирський район, Сумська область, 42730, ідентифікаційний код 37124055) до Фермерського господарства «Агросистема» (вул. Гагаріна, 19, с. Поповичка, Талалаївський район, Чернігівська область, 17242, ідентифікаційний код 35750634) про стягнення 1724500грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства «Агросистема», вул. Гагаріна, 19, с. Поповичка, Талалаївський район, Чернігівська область, 17242 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт», вул. Центральна, 11. с. Мала Павлівка, Охтирський район, Сумська область, 42730 (ідентифікаційний код 37124грн. боргу та 25867грн.50коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 14 червня 2019 року.

Суддя Т. Г. Оленич