РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2019Справа № 910/3744/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22)

про стягнення 399 686,93 грн.

за участю представників

від позивача: Костікова О.О.

від відповідача: Соколова В.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 399 686,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач) до станції призначення - Сартана Донецької залізниці здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (надалі - позивач) згідно залізничних накладних, перелік наведений у Додатку №1 до позовної заяви. За доводами позивача, вантаж було доставлено на адресу позивача із простроченням та відповідно до розрахунку штраф за несвоєчасну доставку вантажу на станцію призначення склав 399 686,93 грн., у зв`язку з чим останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.2019 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" залишено без руху, встановлено позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали надати в підтвердження вказані обставини, про які позивач зазначає в обґрунтування заявлених позовних вимог до визначеного ним відповідача.

15.04.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про усунення недоліків, а саме надано письмові пояснення, в яких останній зазначає, що було вірно зазначено відповідача, оскільки по усім спірним накладним станцією та залізницею призначення вантажу ст. Сартана Донецької залізниці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.04.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/3744/19 та вирішив здійснювати розглядати справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні 15.05.2019.

20.02.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає про математично невірний розрахунок штрафу та про сплив строку позовної давності (заява додається), з урахуванням яких обґрунтованою сумою штрафу є 51 762,43 грн. Крім того, відповідач не заперечує, що з його боку мало місце порушення визначених правилами термінів доставки вантажів позивачу, проте зазначає, що дані порушення виникли з поважних та незалежних від залізниці причин, у зв`язку з чим останній просить суд зменшити розмір штрафу до 2 588,12 грн (заява додається).

14.05.2019 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що твердження відповідача про математично невірний розрахунок є безпідставними, оскільки при перевезенні вантажу були відсутні причини для збільшення строку перевезення. Позивач також заперечує щодо поданої відповідачем заяви про сплив позовної давності, оскільки з урахуванням ст. 315 ГК України позивач звернувся з позовом до суду в межах строку. У відповіді на відзив позивач зауважив, що не доведення відповідачем належними та допустимими доказами винятковості обставин, які спричинили порушення термінів доставки вантажу, виключає можливість задоволення заяви щодо зменшення штрафних санкцій.

У судовому засіданні 15.05.2019 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 29.05.2019 для надання часу відповідачу ознайомитись з відповіддю на відзив.

23.05.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач не погоджується із запереченнями позивача щодо розрахунку штрафу та зазначає, що заявлена до стягнення сума штрафу за порушення термінів доставки жодним чином не пов`язана з скрутним становищем позивача.

У судовому засіданні 29.05.2019 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 12.06.2019.

У судовому засіданні 12.06.2019 суд заслухав пояснення представника позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору. Представник відповідача проти позову заперечував, просив застосувати строк позовної та зменшити розмір штрафу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

У період з серпня по вересень 2018 року Залізницею надавались послуги Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь" з перевезення вантажу згідно видаткових накладних, копії яких містяться у матеріалах справи.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно пунктів 22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно пункту 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Відповідно до пункту 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1 Правил).

Згідно пункту 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункт 2.10. Правил).

Як вбачається із матеріалів справи, відправлений вантаж, що прямував за залізничними накладними, був доставлений відповідачем та виданий позивачу вже після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчить календарний штемпель прибуття та видачі вантажу у графі 51-52.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Встановлений пунктом 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних (графа 52), відповідачем доставлено позивачу вантаж із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до пункту 116 Статуту та пункту 1.1. Правил є підставою для застосування до відповідача як перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Так, у зв`язку із простроченням відповідачем строків доставки вагонів, визначених Правилами обчислення термінів доставки вантажів, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 399 686,93 грн.

При цьому, судом встановлено, що у графі 49 накладних №51887099, №41648437, №41714411, №41714361, №41817545, №41817503, №41817370, №41970260, №42047076, №42047027, №42047001, №42037515, №42179887, №42249854, №42292193, №42306969, №42235259, №41975632, №42383422, №42480848, №42513036, №42568576, №42403634 наявні відмітки про затримку вагонів та про продовження термінів доставки.

Відповідно до пункту 2.9 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, якi трапилися з вини вiдправника або iнших затримок, якi трапились з вини вiдправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, якi дають право залiзницi на збiльшення термiну доставки, та тривалiсть цiєї затримки повинна бути зроблена вiдмiтка в перевiзних документах, яка завiряється пiдписом працiвника станцiї.

З огляду на наявність у вищевказаних накладних відповідних відміток, зокрема, про продовження термінів доставки на 2, 3, 6, 8 та 10 діб, існують підстави для зменшення суми штрафу, який був обрахований позивачем без врахування даних обставин, зокрема:

- за накладною №51887099 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки було перевищено на 1 добу, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №41648437 штраф складає 2 345,50 грн (10%), оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №41714411 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 6 діб;

- за накладною №41714361 штраф складає 1 699,60 грн, оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №41817545 штраф складає 1724,30 грн (10%), оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №41817503 штраф складає 1724,30 грн (10%), оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №41817370 штраф складає 1699,60 грн (10%), оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №41970260 штраф складає 2054,10 грн (10%), оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 3 доби;

- за накладною №42047076 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42047027 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42047001 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42037515 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42179887 штраф складає 2181,20 грн (10%), оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 3 доби;

- за накладною №42249854 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 3 та на 2 доби;

- за накладною №42292193 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42306969 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 3 та на 2 доби;

- за накладною №42235259 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 3 та на 2 доби;

- за накладною №41975632 штраф складає 4860,40 грн (20%), оскільки термін доставки було перевищено на 3 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 10 діб;

- за накладною №42383422 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки було перевищено на 1 добу, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42480848 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 3 доби;

- за накладною №42513036 штраф складає 1 699,60 грн (10%), оскільки термін доставки було перевищено на 2 доби, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42568576 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки не перевищено, при встановленому терміну продовження доставки на 2 доби;

- за накладною №42403634 штраф складає 0,00 грн, оскільки термін доставки було перевищено на 1 добу, при встановленому терміну продовження доставки на 8 діб.

Перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку окремо по кожній накладній, з урахуванням кількості днів прострочення, та з огляду на помилково застосований штраф у розмірі 30% по накладній №51396604, замість належних 20% (3696,40 грн) при простроченні на 3 доби, суд приходить до висновку, що з відповідача за фактом порушення правил перевезення вантажу підлягає стягненню штраф у розмірі 313 753,93 грн.

При цьому, щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом частини першої статті 261 названого Кодексу позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а статті 258 - до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.

Частиною 3 статті 925 Цивільного кодексу України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

При цьому приписами статті 258 частини 1 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Що стосується перевезення вантажів залізницею, то відповідно до ст. 136 Статуту залізниць, позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, яким передбачено також і 6-місячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обчислення.

Статтею 315 Господарського кодексу України передбачено певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення, також є спеціальним законом, який повинен застосовуватися до правовідносин сторін переважно щодо норм права, як такий, що прийнятий пізніше та містить порядок обчислення строків позовної давності.

Так, для пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій- протягом сорока п`яти днів.

Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні- протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п`яти днів.

Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Відтак, положення пунктів 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положенням статті 315 ГК України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого частиною 3 статті 315 ГК України для відповіді на претензію.

Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.ч. 2, 3 ст. 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2019 у справі 905/729/18.

Таким чином, звернення з позовом до Залізниці упродовж 6 місяців після спливу 45 днів, передбачених для пред`явлення претензії, та 45 днів, передбачених для надання відповіді на претензію, узгоджується з положеннями статті 315 Господарського кодексу України.

Судом встановлено відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією про прострочення доставки вантажу, що у даному випадку не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Отже, враховуючи період видачі позивачу вантажу за спірними залізничними накладними (31.08.2018-29.09.2018), а також встановлені ст. 315 ГК України строки для пред`явлення претензії (45 днів), надання відповіді на претензію (45 днів) та звернення з позовом до суду (6 місяців), суд дійшов висновку, що позивач звертаючись 21.03.2019 (відбиток штемпеля на конверті) до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача штрафу реалізував своє право в межах встановлених строків позовної давності.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №905/3245/16, оскільки спір у даній справі стосувався питання стягнення збитків за незбереження вантажу та до спірних правовідносин було застосовано норму ч. 5 ст. 315 ГК України, якою визначено шестимісячний строк позовної давності для пред`явлення позовів перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів, що випливають з перевезення, у даному ж випадку, позов пред`явлено вантажоодержувачем до перевізника про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, що виключає застосування наведеної норми до правовідносин у даній справі.

Щодо заявленої відповідачем вимоги про зменшення розміру штрафу до 5% - 2588,12 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про зменшення неустойки, суд повинен встановити співрозмірність неустойки невиконаному зобов`язанню відповідачем та врахувати інтереси обох сторін.

У поданій заяві про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач зазначає про те, що позивача обслуговує регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", залізнична мережа якої знаходиться в зоні АТО, що значно ускладнило транспортне сполучення. Заявник зазначає, що порушення термінів доставки вантажу мало місце з поважних та незалежних від перевізника причин. Проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця". Так, за 2018 рік філія отримала збиток у сумі 1 140 891,00 грн.

Приписами ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена відповідачем належними та допустимими доказами.

Встановивши причини невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та надавши належну оцінку обставинам такого невиконання, врахувавши розмір несвоєчасно виконаного зобов`язання та розмір нарахованого штрафу, в також майновий стан сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача та зменшення суми штрафу.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на суму 313 753,93 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікацій код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ідентифікаційний код 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ідентифікаційний код 00191158) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 313 753 (триста тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) грн 93 коп. та судовий збір у розмірі 4 706 (чотири тисячі сімсот шість) грн 31 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.06.2019

Суддя Л. Г. Пукшин