ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/658/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

кредитора (АТ "Альфа-Банк") - адвокат Черей О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу арбітражного керуючого - розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Лободи В.О.

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 31.01.2019

у справі № 913/658/16

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.06.2016 порушено провадження у справі про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Лободу В.О.

2. До Господарського суду Луганської області звернувся розпорядник майна боржника Лобода В.О. з клопотанням від 15.11.2018, в якому просив застосувати заходи для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів у даній справі про банкрутство ТОВ "Метали і полімери".

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

3. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.11.2018 клопотання арбітражного керуючого-розпорядника майна ТОВ "Метали і полімери"

Лободи В.О. від 15.11.2018 задоволено повністю.

4. Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

5. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у даній справі апеляційну скаргу АТ "Альфа-Банк" задоволено, ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.11.2018 у даній справі скасовано, в задоволенні клопотання арбітражного керуючого-розпорядника майна ТОВ "Метали і полімери" Лободи В.О. від 15.11.2018 відмовлено.

6. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

6.1 Розпорядником майна вимоги ПАТ «Альфа-Банк» внесені до реєстру вимог кредиторів станом на 05.09.2018: 100 070 670 грн 39 коп. 4 черга, 819 грн 42 коп. 6 черга. Окремо внесені вимоги кредитора ПАТ «Альфа-Банк» у сумі 424 257 866 грн 23 коп., які забезпечені заставою, у тому числі заставодавця Компанії Sinibald Limited згідно з договором застави корпоративних прав №297/13 від 02.07.2013, а саме корпоративні (майнові) права у статутному капіталі ТОВ «Метали і полімери», що складає 100% від розміру статутного капіталу з оціночною вартістю 121 647 968 грн 18 коп.

6.2 Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі №109к/2016 від 19.08.2016 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до Sinibald Limited про звернення стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії на предмет застави, позов задоволено, та вирішено звернути стягнення на предмет застави корпоративних (майнових) прав у розмірі 100% від розміру статутного капіталу ТОВ "Метали і полімери", які належать на праві власності Компанії Sinibald Limited шляхом їх продажу по початковій ціні предмета застави у сумі 20 373 379 грн 00 коп.

6.3 Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04.09.2018 по справі №796/126/2018 за заявою ПАТ "Альфа-Банк" про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 19.08.2016 заяву задоволено, визнано і надано дозвіл на виконання вказаного рішення та видано виконавчий лист про звернення стягнення на предмет застави - корпоративні (майнові) права шляхом їх продажу за початковою ціною предмета застави в сумі 20 373 379 грн 00 коп., з наданням Публічному акціонерному товариству "Альфа-Банк" прав виконати дії щодо укладення від імені Sinibald Limited договору купівлі-продажу 100% частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і Полімери", що належать на праві власності Sinibald Limited (республіка Кіпр), будь-яким способом з будь-якою третьої особою - покупцем, а також надавати повноваження, необхідні для здійснення продажу в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і Полімери" в сумі 244 500 000 грн.

6.4 Тобто за вищезазначеною ухвалою апеляційного суду міста Києва 04.09.2018 по справі №796/126/2018 кредитор може звернути стягнення на предмет застави - корпоративні (майнові) права в розмірі 100% частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" за межами справи про банкрутство.

6.5 Вищезазначене стало підставою для звернення розпорядника майна до господарського суду Луганської області з клопотанням від 15.11.2018, в якому просив заборонити ПАТ "Альфа-Банк" вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет застави - корпоративні (майнові права) Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", що належать на праві власності Sinibald Limited (3026, ARCH.MAKARIOU III, PROTEAS HOUSE, 5TH FLOOR, LIMASSOL, CYPRUS (КІПР), КІПР вартістю 418741489 грн 31 коп. шляхом їх продажу за початковою ціною предмета застави в сумі 20373379 грн 00 коп., зокрема, заборонити Публічному акціонерному товариству "Альфа-Банк" виконувати дії щодо укладення від імені Sinibald Limited (3026, ARCH.MAKARIOU III, PROTEAS HOUSE, 5TH FLOOR, LIMASSOL, CYPRUS (КІПР) договорів купівлі-продажу 100% частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", що належить на праві власності Sinibald Limited (республіка Кіпр), будь-яким способом з будь-якою третьої особою - покупцем, та надавати повноваження, необхідні для здійснення продажу в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" у сумі 244 500 000 грн 00 коп.; заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

7. 16.02.2019 арбітражний керуючий - розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Лобода В.О. звернувся через Східний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 14.02.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 913/658/16.

8. 26.02.2019, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України, касаційну скаргу арбітражного керуючого - розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Лободи В.О. від 14.02.2019 разом зі справою № 913/658/16 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 913/658/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 11.03.2019.

10. Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2019 касаційну скаргу арбітражного керуючого - розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Лободи В.О. від 14.02.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 913/658/16 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 05.04.2019 шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 159,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 913/658/16.

11. 02.04.2019 арбітражний керуючий - розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Лобода В.О. направив до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого долучив оригінал документу (квитанції № 0.0..1 від 02.04.2019), що підтверджує доплату судового збору у розмірі 159,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 913/658/16.

12. Ухвалою Верховного Суду від 09.04.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 913/658/16 за касаційною скаргою арбітражного керуючого - розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Лободи В.О. від 14.02.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019; призначено розгляд касаційної скарги на 29.05.2019 о 11 год. 50 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

13. Не погоджуючись з прийнятою постановою, арбітражним керуючим - розпорядником майна ТОВ "Метали і полімери" Лободою В.О. подано касаційну скаргу, в якій останній просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.11.2018 у даній справі в силі.

14. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

14.1 При розгляді клопотання розпорядника майна про відкладення розгляду справи суд апеляційної інстанції виніс ухвалу з порушенням права розпорядника майна на змагальність сторін у суді.

14.2 Суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери", що належать на праві власності Sinibald Limited ніяким чином не мають відношення до права власності боржника.

14.3 Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про порушення прав, інтересів Sinibald Limited, яку не було залучено до участі справи.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

15. АТ "Альфа-Банк" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить відмовити в задоволенні касаційної скарги.

16. Представник АТ "Альфа-Банк" в судовому засіданні 29.05.2019 заперечив проти касаційної скарги з підстав викладених у відзиві.

Позиція Верховного Суду

17. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника АТ "Альфа-Банк", обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

18. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

19. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

20. Згідно із частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

21. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

22. Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

23. Відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

24. Згідно статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

25. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що учасник товариства є власником виключно частини у статутному капіталі товариства, він не є опосередкованим і ніяким іншим власником майна товариства. Власником майна товариства є виключно товариство, як юридична особа. Власник товариства і саме товариство це окремі суб'єкти прав і їхні права власності на майно не перетинаються, навіть якщо учасник володіє товариством в повному обсязі.

26. Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

26.1 20.06.2013 укладений договір про відкриття кредитної лінії між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Метали і полімери", відповідно до якого ПАТ "Альфа-Банк" відкрив ТОВ "Метали і полімери" невідновлювальну кредитну лінію. У відповідності до умов договору про відкриття кредитної лінії, між банком та позичальником укладено додаткову угода від 26.06.2013 №1, згідно з якою ПАТ "Альфа-Банк" надав позичальнику транш в розмірі 244500000,00 гривень, зі строком повернення згідно п. 9.1 Договору про відкриття кредитної лінії, що підтверджується меморіальним ордером Позивача №146573 від 26.06.2013.

26.2 В забезпечення виконання зобов'язання за вищезазначеним укладеним договором між ПАТ «Альфа-Банк» та Компанією Sinibald Limited укладений договір застави корпоративних прав від 02.07.2013 № 297/13, предметом застави якого є належні заставодавцю корпоративні (майнові) права, пов'язані з правом власності заставодавця на частку у статутному капіталі ТОВ "Метали і Полімери", що складає 100% від розміру статутного капіталу ТОВ "Метали і Полімери".

26.3 ТОВ "Метали і полімери" порушило свої зобов'язання, встановлені пунктом 6.2 договору про відкриття кредитної лінії, у зв'язку з чим за позичальником утворилася заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6955342,46 гривень (шість мільйонів дев'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч триста сорок дві гривні 46 коп.), що нараховані за період з грудня 2013 по березень 2014, яку було стягнуто з боржника за рішенням господарського Харківської області від 17.09.2015 у справі №913/1437/14.

27. З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що вимоги кредитора були забезпечені майном іншої особи, а саме Компанії Sinibald Limited, яка є власником корпоративних (майнових) прав у розмірі 100% від розміру статутного капіталу ТОВ "Метали і полімери".

28. Окрім того, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що майно та право на майно - різні об'єкти господарських правовідносин, в тому числі правовідносин з обтяження. Якщо у заставу передається один об'єкт (право на майно), то обтяження не повинно виникати взагалі в іншого об'єкта (самого майна). Заставодавець є учасником товариства, а не самим товариством, яке передає у заставу своє майно.

29. Таким чином, суд апеляційної інстанції вірно встановив, що звернення стягнення на предмет застави корпоративних (майнових) прав у розмірі 100% від розміру статутного капіталу ТОВ "Метали і полімери", які належать на праві власності Компанії Sinibald Limited шляхом їх продажу по початковій ціні предмета застави у сумі 20 373 379 грн 00 коп. в рахунок часткового погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії поза межами справі про банкрутства ТОВ "Метали і полімери" є законним, оскільки звернення стягнення на предмет застави, який не належить боржнику на праві власності та не зможе в подальшому вплинути на формування ліквідаційної маси ТОВ "Метали і полімери".

30. Оскільки у відповідності до норм чинного законодавства господарський суд може вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони вчинення чи утримання від вчинення певних дій або вжиття інших заходів для збереження саме майна боржника, а розпорядник майна просить заборонити вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет застави - корпоративні (майнові права) ТОВ "Метали і полімери", що належать на праві власності Sinibald Limited і ніяким чином не мають відношення до права власності боржника, то суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що клопотання розпорядника майна є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

31. З огляду на викладене, доводи скаржника (пункт 14.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими.

32. Доводи скаржника (пункт 14.1 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

32.1 Судом апеляційної інстанції встановлено, що від арбітражного керуючого Лободи В.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він просить розглянути та задовольнити дане клопотання, відкласти розгляд справи на іншу дату (вх. №1009 від 30.01.2019). В обґрунтування поданого клопотання арбітражний керуючий зазначив, що не зможе прийняти участь у даному судовому засіданні через службове відрядження, на підтвердження чого надав наказ про направлення у службове відрядження від 29.01.2019 на строк з 30.01.2019 по 01.02.2019 до м. Києва для ведення переговорів.

32.2 Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 про призначення справи до розгляду явка сторін та інших учасників справи у судове засідання апеляційного суду не визнавалась обов'язковою, а також доведено до відома сторін та інших учасників справи, що нез'явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою перенесення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті (п. 4 ухвали).

32.3 Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, ухвала про призначення справи до розгляду від 28.12.2018 отримана особисто арбітражним керуючим Лободою В.О. 03.01.2019, про що свідчить повернуте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 матеріалів оскарження ухвали від 19.11.2018 а.с. 156).

32.4 Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

32.5 Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

32.6 Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

32.7 Отже, господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

32.8 Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

32.9 Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

32.10 Колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у пункті 41 свого рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

32.11 Наведене було враховано судом апеляційної інстанції, тому, з огляду на встановлені ним фактичні обставини у справі, правомірно не було відкладено розгляд справи, оскільки таке відкладення могло б призвести до безпідставного затягування розгляду справи і не здійснення розгляду справи упродовж розумного строку.

33. Доводи скаржника (пункт 14.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

33.1 Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи.

33.2 Як встановлено судом апеляційної інстанції, корпоративні права (майнові права) ТОВ "Метали і полімери" належать на праві власності Sinibald Limited, який відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.05.2018 за № є єдиним засновником (учасником) ТОВ "Метали і полімери" (матеріали оскарження ухвали а.с. 41-47). Однак, Sinibald Limited не має жодного процесуального статусу у справі № 913/658/16 та не повідомлявся про розгляд клопотання про застосування заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (вх.№ 1/27-869/18 від 16.11.2018).

33.3 Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ухвала Господарського суду Луганської області від 19.11.2018 порушує матеріальні та процесуальні права Sinibald Limited, що визначені положення пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, відповідно до яких визначено право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків.

33.4 Таким чином, при постановлені оскаржуваної ухвали господарським судом Луганської області порушенні норми процесуального права, а саме прийнято судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки Компанії Sinibald Limited, що не була залучена до участі у справі.

34. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

35. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

36. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

37. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

38. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

39. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

40. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

41. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

42. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані.

43. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого - розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Лободи В.О. від 14.02.2019 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 913/658/16 залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у справі № 913/658/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко