ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/698/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Дзиговська С.М. - довіреність № 286 від 17.05.19р.

від відповідача: не з`явився;

розглянувши справу №916/698/19 за позовом Акціонерного товариства Одесаобленерго до відповідача Селекційно-генетичного інститута Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 442 524,89 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

15.03.2019 року позивач Акціонерне товариство Одесаобленерго звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 714/19) до відповідача Селекційно-генетичного інститута Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 442 524,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії №99 від 27.05.2004р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.03.2019р. провадження по справі №916/698/19 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2019р. було закрито підготовче провадження у справі №916/698/19 із призначенням справи до судового розгляду по суті на 16.05.2019р. о 12:15 год.

15.05.2019р.до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшла заява за вх.ГСОО№9522/19 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.05.2019р. було відкладено судове засідання на "28" травня 2019 р. о 11:00 год.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (вх. ГСОО №14658/19 від 04.04.2019р.), (вх. ГСОО №19292/19 від 03.05.2019р.), (вх. ГСОО №21848/19 від 21.05.2019р.), (вх. ГСОО №22205/19 від 22.05.2019р.), Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 28.05.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, повний текст якого буде складено 07.06.2019р.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

27.05.2004р. між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (правонаступник Публічне акціонерне товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго) (Постачальник) та Селекційно-генетичним інститутом Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №99, умовами якого передбачено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, величини якої на площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 9.1 договору № 99 від 27.05.2004р. додатки 2, 2.1, 3, 4, 5.1, 5.3, 7, 8, 9, 11 до цього договору та однолінійна схема електропостачання споживача є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно із п. 9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2004р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Вказаний договір передбачає, що при виконанні умов цього договору, а також при вирішенні усіх питань, які не обумовлені ним, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 р. (зі змін. та доповненнями).

Як з`ясовано судом, жодна із сторін не зверталась з відповідною заявою про відмову від договору № 99 від 27.05.2004р. після закінчення строку його дії, у зв`язку з чим вказаний договір є діючим.

За ствердженнями позивача, останній сумлінно виконував свої обов`язки за договором, тоді як відповідач неналежно виконував умови договору про постачання електричної енергії № 99 від 27.05.2004 р. щодо здійснення оплати за спожиту активну електричну енергію та перевищення договірної величини споживання.

Так, в період з липня 2018 р. по грудень 2018р. відповідач спожив та не розрахувався за електричну енергію на суму 372 745,08 грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої електричної енергії.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочку оплати за спожиту активну електричну енергію в розмірі 40 325,50 грн., нарахування 3% річних за спожиту активну електричну енергію у розмірі 3 528,86грн., інфляційні нарахування в розмірі 9 202,40грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача перевищення договірної величини споживання у сумі 16 723,05грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини, Акціонерне товариство Одесаобленерго звернулось до суду з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до п. 2.1. Договору АТ «Обленерго» зобов`язується постачати електричну енергію на об`єкти відповідача в межах визначених договром умов, а останній зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії, визначеного договором, щомісячно своєчасно здійснювати оплату відпущеної йому електроенергії та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2.2.1., 2.2.3. Договору встановлено обов`язки споживача виконувати умови цього Договору; оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобі обліку електричної енергії.

Пунктом 4.2.1. договору № 99 від 27.05.2004р. зазначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2.1 „Порядок розрахунків, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремими рядком.

Відповідно до п. 5.1 договору № 99 від 27.05.2004р. для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року подає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (по формі додатку №1 „Обсяги постачання електричної енергії та потужності). Споживач має право уточнювати розмір споживання електричної енергії на наступний місяць у разі зміни планів виробництва або режимів роботи. У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії на рівні відповідних періодів поточного року.

Договір передбачає, що споживач ознайомлений з Правилами користування електричною енергією і сторони керуються в своїх взаємовідносинах цими правилами в питаннях, які не відображені в договорі (п.9.6.).

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, укладений між сторонами по справі договір, за яким позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В свою чергу згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно зі ч. 1,2 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019- VIII (далі, по тексту ЗУ „Про ринок електричної енергії») постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.

П. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачає, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Поряд з тим, згідно з ч. 3 ст. 57 ЗУ «Про ринок електричної енергії» електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 22 розділу XVII прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» нормативно правові акти, прийняті на виконання ЗУ «Про електроенергетику», діють до набрання чинності нормативно - правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як випливає зі змісту вищевказаного договору № 99, позивач взяв на себе зобов`язання постачати споживачеві електроенергію в обсягах та з врахуванням визначених договором умов, натомість відповідач як споживач згідно з договором зобов`язався здійснювати платежі на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії, оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснювати розрахунки за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності згідно з умовами додатків до договору.

Також сторонами на виконання умов договору про постачання електричної енергії від 27.05.2004р. № 99 було складено та підписано додаток №1 до договору про постачання електричної енергії № 99 від 27.05.2004р. „Обсяги постачання електричної енергії споживачу, за яким сторони погодили обсяги постачання електричної енергії Споживачу на 2018 рік, за яким сторони погодили обсяги постачання електричної енергії на 2018 рік/ тис.кВт.год: січень 133,919; лютий 132,119; березень 105,807; квітень 111,936; травень НОМЕР_1 ; червень 49,725; липень 32,401; серпень 22,350; вересень 60,984; жовтень 72,668; листопад 122,212; грудень 126,752; всього рік 1033,828.

Між тим відповідно до п. 1 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2004 р. розрахунковим періодом вважається період з 15-16 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період та „календарний місяць вважаються прирівняними. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або дата внесення Споживачем готівки в касу Постачальника. Примітка: Платіжні доручення або/чи інші платіжні (розрахункові) документи повинні обов`язково містити наступні реквізити: назву товару(активна, реактивна електроенергія) або вид іншого платежу(пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші нарахування), номер і дату договору, за яким здійснюються платежі.

Згідно п. 2 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2004р. споживач до 19-20 числа, що передує розрахунковому періоду, здійснює платіж на наступний розрахунковий періоду сумі вартості 100% заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу на очікуваний обсяг споживання електричної енергії, визначених на наступний розрахунковий період. У разі прострочення здійснення Споживачем попередньої оплати протягом 14 днів, Постачальник електричної енергії має право відключити Споживача або обмежити його споживання до рівня аварійної броні електропостачання. Примітка: У разі відсутності інформації про рівень тарифів на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді.

Пунктом 3 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2004р. встановлено, що обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж визначається „Актом про обсяги спожитої електроенергії за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показань. Акт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується з Основним споживачем. При відсутності представника Постачальника на обумовлену Графіком зняття показів засобів обліку" дату, Споживач самостійно проводить зняття показів розрахункових приладів обліку, оформлює "Акт про обсяги спожитої (переданої) електричної енергії" та надає його Постачальнику не пізніше наступного робочого дня. Якщо Постачальник електричної енергії не отримав у зазначений термін даних про обсяги спожитої електричної енергії, визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період.

Період розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має ис перевищувати один місяць, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється Постачальником електричної енергії за потужністю струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. Відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до п. 4 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2004р. у разі наявності у Споживача заборгованості, всі кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, зараховуються Постачальником на погашення існуючої заборгованості Споживача із найдавнішим терміном її виникнення.

За положеннями п. 5 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2004р. остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюються Споживачем самостійно на протязі 5 днів після дати виписки рахунку.

Згідно п. 6 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2004р. у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним Порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Пеня та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках.

Крім того, сторонами до договору про постачання електричної енергії від 27.05.2004 р. № 99 було складено та підписано Додаток №5.1 - „Перелік об`єктів Селекційно-генетичний інститут Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, що живляться електроенергією від високовольтних мереж, Додаток №5.3 - „Перелік об`єктів субспоживача, що живляться електроенергією від Селекційно-генетичний інститут Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення.

Як з`ясовано судом, позивачем кожного місяця виставлялись відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію, які були отримані з боку відповідача, а саме: рахунок-фактура №99/1 від 17.07.2018 р. за спожиту електричну енергію за липень 2018 р., рахунок-фактура №99/1 від 17.08.2018 р. за спожиту електричну енергію за серпень 2018 р., рахунок-фактура №99/1 від 18.09.2018 р. за спожиту електричну енергію за вересень 2018 р., рахунок-фактура №99/1 від 18.10.2018 р. за спожиту електричну енергію за жовтень 2018 р., рахунок-фактура №99/1 від 19.11.2018 р. за спожиту електричну енергію за листопад 2018 р., рахунок-фактура №99/1 від 19.12.2018 р. за спожиту електричну енергію за грудень 2018 р., які отримано споживачем нарочно та проставлено дату отримання, посаду та прізвище особи та засвідчено підписом.

Наразі в матеріалах справи наявні акти про обсяги спожитої електроенергії Селекційно-генетичним інститутом Національним центром насіннєзнавства та сортовивчення у липні 2018 р., у серпні 2018 р., у вересні 2018 р., у жовтні 2018 р., у листопаді 2018 р., у грудні 2018 р., які підписані представником відповідача та скріплені відповідною печаткою, відповідачем була спожита активна електрична енергія, з метою стягнення якої позивачем виставлялись вказані вище рахунки-фактури протягом кожного розрахункового періоду.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, постачання позивачем відповідачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити таку електроенергією відповідно до умов договору та чинного законодавства шляхом здійснення попереднього платежу на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії та згідно виставлених рахунків на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копії яких поряд з актами про обсяги спожитої електроенергії наявні в матеріалах справи.

У відповідності до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996р. передбачає, що електрична енергія (активна) - енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару. Електрична енергія (реактивна) - технологічно шкідлива циркуляція електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 8.1. Правил постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України; на всі види забезпечення виконання зобов`язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України.

Згідно п. 10.2. Правил споживач зобов`язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електричної енергії; у встановлені договором терміни надавати постачальнику електричної енергії графіки споживання електричної енергії та величини потужності.

Відтак, в п. 5 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2010р. сторони передбачили, що остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі 5 днів після дати виписки рахунку.

Як встановлено судом, відповідач не здійснив повну оплату за спожиту електричну енергію за період з липня 2018 р. по грудень 2018 р., у зв`язку з чим заборгованість відповідача за вказаний період складає 372 745,08 грн. Таким чином, на момент розгляду справи сума боргу відповідача за спожиту електричну енергію складає 372 745,08 грн., наявність якої відповідачем не спростована. Доказів вчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за період з липня 2018 р. по грудень 2018 р. Селекційно-генетичним інститутом Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення матеріали справи не містять.

Зі змісту п. 6 додатку № 2.1 „Порядок розрахунків до договору від 27.05.2004р. у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним Порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Пеня та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок Постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках.

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Враховуючи те, що відповідачем не були своєчасно виконані зобов`язання за договором № 99 щодо здійснення повної та своєчасної оплати вартості спожитої активної електроенергії за період з липня 2018 р. по грудень 2018р., а також те, що сторонами у договорі погоджено нарахування пені за несвоєчасну оплату платежів, на думку суду, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії.

Дослідивши та перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми пені в розмірі 40 325,50 грн., господарський суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Наразі ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В свою чергу згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості спожитої активної електроенергії за спірний період, суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних та інфляційних втрат. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних в розмірі 3 528,86 грн. та інфляційних втрат у розмірі 9 202,40грн., судом встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат було здійснено позивачем вірно. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 3 528,86грн. та інфляційних втрат у розмірі 9 202,40грн.

Положеннями п. 3 додатку №1 до договору № 99 від 27.05.2004р. сторонами було погоджено, що споживач має право протягом розрахункового періоду, але не пізніше ніж за день до зазначеного у додатку „Порядок розрахунків до договору розрахункового дня, звернутись до постачальника електричної енергії із заявою на коригування договірної величини споживання електричної енергії. Датою надходження звернення є дата реєстрації письмового звернення у постачальника електричної енергії.

При цьому, абзацом 1,3 п. 4.4 Правил користування електричною енергією передбачено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п`яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов`язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Пунктом 4 додатку №1 до договору № 99 від 27.05.2004р. „Обсяги електроенергії, що постачається за місяцями 2017 р. сторони передбачили, що договірні величини споживання електричної енергії за кожний місяць, визначені цим додатком, можуть бути скориговані постачальником електричної енергії не вище максимально припустимого обсягу споживання електричної енергії при виконанні споживачем наступних умов: надання постачальнику електричної енергії письмово звернення згідно з п. 3 цього розділу; виконання оплати обсягу електричної енергії на розрахунковий період з урахуванням обсягу коригування у відповідності до умов, визначених у додатку „Порядок розрахунків до договору до звернення. У разі проведення споживачем оплати нижче або на рівні договірного обсягу електроспоживання, коригування договірних величин споживання електричної енергії не проводиться. При проведенні споживачем оплати обсягу електроспоживання вищого за договірний, але нижчого за заявлений, коригування договірних величин споживання електричної енергії проводиться до рівня здійснення оплати.

Пунктом 4 додатку №1 до договору № 99 від 27.05.2004р. „Обсяги електроенергії, що постачається за місяцями 2018 р. передбачено, що договірна величина споживання електричної енергії за кожний місяць, визначені цим додатком, можуть бути скориговані постачальником електричної енергії не вище максимально припустимого обсягу споживання електричної енергії при виконанні споживачем наступних умов: надання постачальнику електричної енергії письмово звернення згідно з п. 3 цього додатку; відсутність дебіторської заборгованості за спожиту електроенергію за попередні розрахункові періоди на дату звернення. При наявності у споживача дебіторської заборгованості за спожиту електроенергію за попередні періоди на дату звернення, коригування договірної величини споживання електричної енергії не проводиться.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, про факт перевищення договірних величин, споживач був повідомлений належним чином, про що свідчить факт повіомлення про залишення договірних величин без змін та вручено споживачу рахунок до сплати, який в терміни, становлені Договором, сплачений споживачем не був.

Згідно п. 5 додатку №1 до договору № 99 від 27.05.2004р. „Обсяги електроенергії, що постачається за місяцями 2018 р. у випадку перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності споживач несе відповідальність згідно з п. 4.2.2. Розділу 4 „Відповідальність сторін договору про постачання електричною енергією.

Так, положеннями ч. 7 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику передбачено, що у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення та навчальних закладів) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Також, п. 4.2.2 договору № 99 від 27.05.2004 р. сторони погодили, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами п`ятого розділу цього договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії п`ятикратну вартість різниці фактично спожитої та скоригованої договірної величини до рівня фактично оплаченої, а також п`ятикратну вартість між найбільшою величиною та потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду та договірною (граничною) величиною потужності на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника, який зазначається в договорі та рахунках, наданих споживачу постачальником. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВА і більше.

Із позовної заяви та розрахунку наданого позивачем вбачається, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії Акціонерним товариством „Одесаобленерго було розраховано двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини, що є правом позивача.

З урахуванням викладеного, господарський суд доходить висновку, що споживачем було перевищено обсяги споживання електричної енергії у вересні 2018р. було перевищено обсяг споживання на 7 594 кВт/год. двократна вартість якої склала 16 723,05 грн. При цьому суд зазначає, що розрахунок відповідних перевищень договірних величин було здійснено у відповідності до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.04.2017р. за № 538.

З огляду на викладене, господарський суд визнає правильним та обґрунтованим розрахунок вартості перевищення договірної величини споживання електричної енергії, яку було спожито за вересень 2018 р. у загальному розмірі 16 723,05 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судові засідання відповідач не з`являвся хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Акціонерного товариства Одесаобленерго до відповідача Селекційно-генетичного інститута Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 442 524,89 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Селекційно-генетичного інститута Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3; ) на користь Акціонерного товариства Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28 Б; ) заборгованість за активну електричну енергію в сумі - 372 745 /триста сімдесят дві тисячі сімсот сорок п`ять /грн. 08 коп., перевищення договірної величини споживаня у сумі - 16 723 / шістнадцять тисяч сімсот двадцять три /грн. 05коп. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 в Одеське обласне управління ПАТ Ощадбанку м. Одеси, МФО 328845, .

3.Стягнути з Селекційно-генетичного інститута Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3; ) на користь Акціонерного товариства Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28 Б; )нарахування 3% річних за спожиту активну електричну енергію у сумі - 3 528 /три тисячі п`ятсот двадцять вісім /грн. 86 коп., пеню за прострочку оплати за спожиту активну електричну енергію у сумі 40 325 /сорок тисяч триста двадцять п`ять /грн. 50 коп., інфляційні нарахування у сумі 9 202 / дев`ять тисяч двісті дві/ грн. 40 коп.тавитрати по сплаті судового збору у сумі 6 637 /шість тисяч шістсот тридцять сім/ грн. 87 коп. на р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Перший інвестиційний банк» м. Одеса, МФО 300506, .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 07 червня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут