РІШЕННЯ

12 червня 2019 рокуСправа № 921/325/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

Розглянув справу

за позовом Дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", вул. М. Шептицького, 20, м. Тернопіль

до відповідача Фізичної особи-підприємця Коляса Андрія Степановича, АДРЕСА_1

про стягнення 1 747,58 грн.

Суть справи:

Дочірнє підприємство "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" звернулась до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Коляса Андрія Степановича про стягнення 1 747,58, з яких: 1 631,94 грн. - основний борг, 8,18 грн. - 3% річних, 9,95 грн. - інфляційні втрати, 97,51 грн. - пеня.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28.05.2019. позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 12 червня 2019. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на несвоєчасну оплату природного газу поставленого згідно договору №4775 від 08.02.2019, у зв`язку з чим відповідачу нарахована згідно п.6.2.2. Договору пеня в сумі 97,51 грн та у відповідності ст. 625 ЦК України 8,18 грн 3% річних та 9,95 грн інфляційних нарахувань.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, так як ухвала суду про відкрита провадження у справі від 28.05.2019 повернута поштовим відділенням на адресу суду без вручення адресату, разом з довідкою відділення поштового зв`язку, із відміткою: за даною адресою не проживає.

За інформацією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Коляса Андрія Степановича вказана АДРЕСА_1 .

Згідно ч.2 ст. 120 діючої редакції ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. А ч.7 цієї ж статті вказано, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно наявних матеріалів справи, зокрема Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фізична особа-підприємець Коляса Андрій Степанович свого місцезнаходження не змінював.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Не перебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.03.2018, винесеній по справі №911/1163/17.

Окрім того, відповідач міг дізнатись про рух справи та призначені в ній засідання з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень" http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал, згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

08.02.2019 між Дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", що здійснює діяльність на підставі ліцензії , ЕІС-код як суб`єкта на ринку природного газу 56Х50F в особі заступника директора з постачання та обліку газу Голоюхи Г.Б., що діяла на підставі довіреності (далі Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Коляса Андрієм Степановичем, ЕІС-код, як суб`єкта на ринку природного газу 56Х00081ОМ1100J (далі Споживач), укладено договір про закупівлю (постачання) природного газу №4775 (далі Договір). Відповідно до Договору сторони взяли на себе зобов`язання: Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг в розмірі, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується виключно для використання промисловими споживачами та іншими суб`єктами господарювання, які є кінцевими споживачами газу (п.1.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили договірні обсяги постачання газу Споживачеві, протягом 2019 у тому числі по місяцям: січень 100к, лютий 100к, березень 90к, квітень 50 к , травень 40к , червень 40к, липень 40к, серпень 40к , вересень 40к, жовтень 50к, листопад 50к та грудень 80к.

Розрахунковий період (газовий місяць) за договором становить один календарний місяць (з 01 по 31 (30) число) - з 7.00 години першого дня місяця до 7.00 першого дня наступного місяця включно (п.4.2. Договору).

Оплата вартості послуг з постачання здійснюється Споживачем протягом розрахункового періоду(газового місяця), в якому здійснюється поставка газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу на розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на розрахунковий період, У разі відсутності інформації про ціну газу на розрахунковий період, та неотримання рахунку для оплати за використаний природний газ протягом розрахункового періоду, до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач здійсню оплату до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за фактично спожитий природний газ, на підставі акту приймання-передачі природного газу, підписаного уповноваженими представниками сторін (п.4.3. Договору).

У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених умовами договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.6.2.2. Договору).

Пунктом 11.1. Договору сторони погодили, що останній набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін та засвідчення їх підписів відтиском печатки (за наявності) Сторін, та поширює свою дію з 09.02.2019 та укладається на строк до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань за договором, у тому числі і насамперед, щодо розрахунків - до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов.

На виконання умов укладеного між сторонами договору №4775 від 08.02.2019, позивач у лютому 2019 поставив відповідачу природний газ в обсязі 0,186 тис. куб.м. на суму 2277,06 грн, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2019. Зазначений акт було надіслано відповідачу за адресою, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак зазначений акт було повернуто на адресу позивача із відміткою відділення зв`язку із відміткою «за даною адресою не проживає».

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості отриманого природного газу в строки, обумовлені у договорі, виконував несвоєчасно, допустивши заборгованість в сумі 1631,94 грн ( врахуванням часткової оплати), у зв`язку з чим ним також нарахована та заявлена до стягнення пеня в сумі 97,51 грн, 8,18 грн 3% річних та 9,95 грн інфляційних нарахувань.

В силу приписів ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору про закупівлю (постачання) природного газу №4775 від 08.02.2019.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", до Фізичної особи-підприємця Коляса Андрія Степановича про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за неналежне виконання вказаного вище Договору.

Ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач виконав свій обов`язок щодо передачі у власність відповідачу природного газу згідно Договору №4775 від 08.02.2019 в повному обсязі. Натомість відповідач свої зобов`язання з оплати вартості отриманого газу виконував з порушенням встановленого Договором строку.

У зв`язку з наведеним позовні вимоги в частині стягнення 1631,94 грн основної заборгованості підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та неоспорені відповідачем.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в загальній сумі 8,18 грн. З наданого позивачем розрахунку 3% річних вбачається, що останні нараховані за період з 11.03.2019 по 10.05.2019. Також позивачем здійснено нарахування інфляційних нарахувань, що складають 9,95 грн. З наданого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань вбачається, що останні нараховані за березень - травень 2019.

З огляду на встановлений судом та не заперечений відповідачем факт неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем згідно Договору №4775 від 08.02.2019 природного газу, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення , 8,18 грн 3% річних та 9,95 грн інфляційних нарахувань є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за доцільне зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 31 січня 2018 у справі № 915/14/17).

Окрім того, в силу приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ст. 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобов`язання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Отже, порушення відповідачем строків оплати вартості отриманого природного газу є порушенням зобов`язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Згідно ст. ст. 546-551 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Окрім того, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Згідно вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі.

Пунктом 6.2.2. Договору сторони передбачили, що У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених умовами договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов Договору, зважаючи на допущене відповідачем порушення щодо строків оплати вартості отриманого протягом лютого 2019 року природного газу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 97,51 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеня нарахована за період з 11.03.2019р. по 10.05.2019.

З огляду на встановлений судом та не заперечений відповідачем факт неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем згідно Договору №4775 від 08.02.2019 природного газу, суд прийшов до висновку, що нарахування 97,51 грн пені є правомірним.

Ст. 83 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

У відповідності до вимог ст. ст. 123, 129 ч. 1 п. 2 ГПК України витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 74, 81, 129, 236-238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коляса Андрія Степановича, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", вул. М. Шептицького, 20, м. Тернопіль (код 39456152) - 1 631 (одну тисячу шістсот тридцять одну) грн 94 коп. основного боргу, 8 (вісім) грн 18 коп. 3% річних, 9 (дев`ять) грн 95 коп. інфляційних нарахувань, 97 (дев`яносто сім) грн 51 коп. пені та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн рівно судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Протягом двадцяти днів з дня складення це рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Суддя Ю.О. Чопко