УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.06.2019Справа № 910/6308/19

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАС ЕНЕРДЖІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Гранд"

про стягнення 211 820,01 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАС ЕНЕРДЖІ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Гранд" про стягнення 211 820,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення у позовній заяві правових підстав позову, на яких ґрунтуються вимоги позивача із посиланням на приписи чинного законодавства України;

- подання суду документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях (відповідно до вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинних від 01.09.2003), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- сплати до Державного бюджету України судового збору в розмірі 3 177,30 грн та подання до суду оригіналу платіжного документу;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, в ухвалі суду від 21.05.2019 позивачеві роз`яснено, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

03.06.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшов супровідний лист разом з виправленою позовною заявою та доданими до неї документами в порядку усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши матеріали позовної заяви та виправленої позовної заяви, суд приходить до висновку про її повернення позивачеві, з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

За приписами чинного процесуального закону учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

Суд дослідив подану позивачем виправлену позовну заява та додані до неї документи та встановив, що останнім усунуто недоліки позовної заяви в частині зазначення у позовній заяві правових підстав позову, на яких ґрунтуються вимоги позивача із посиланням на приписи чинного законодавства України; подання суду документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях (відповідно до вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинних від 01.09.2003), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Поряд з цим, оскільки позивачем не було додано до позовної заяви доказів сплати судового збору за подання позовної заяви, при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без руху від 21.05.2019, з посиланням на положення п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд звертав увагу позивача на необхідність сплати до Державного бюджету України судового збору в розмірі 3 177,30 грн та подання до суду оригіналу платіжного документу.

Натомість позивачем вказаного недоліку позовної заяви не усунуто, при зверненні до суду з виправленою позовною заявою, позивачем у якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви подано копію платіжного доручення № 809 від 30.05.2019 на суму 3 177,31 грн.

В ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд відзначає, що належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Таким чином, подана позивачем копія платіжного доручення № 809 від 30.05.2019 на суму 3 177,31 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати позивачем судового збору за подання позовної заяви.

Як передбачено в ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У цьому випадку, суд також виходить з того, що позивач у будь-якому разі був не позбавлений свого права усунути описані судом в ухвалі від 21.05.2019 недоліки у встановлений строк та спосіб та в подальшому включити заперечення на вказаний судовий акт (у випадку незгоди з ним) до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду даного спору.

У зв`язку з викладеним, позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові (разом з заявою про усунення недоліків та уточнення позовних вимог).

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАС ЕНЕРДЖІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Гранд" про стягнення 211 820,01 грн вважати неподаною і повернути позивачу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: позовна заява вих. № 14-05/2019-1 від 14.05.2019 з додатками на 72-х аркушах;

поштовий конверт на 1-му аркуші;

супровідний лист вих. № 27-05/2019 від 27.05.2019 з додатками на 72-х аркушах.

поштовий конверт на 1-му аркуші.

Суддя О.В. Нечай