ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Справа№ 911/2808/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Козаченко В.М.

відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль"

на рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2019 р. (повне рішення складено 26.02.2019 р.)

у справі № 911/2808/18 (суддя - Лилак Т.Д.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль"

про зобов`язання поставити товар та стягнення заборгованості у розмірі 125820,00 грн

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року Акціонерне товариство "Укртансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" про зобов`язання поставити товар за договором № /096 від 05.09.2017 р. загальною вартістю 83880,00 грн та стягнення пені у розмірі 125820,00 грн за прострочення строків виконання зобов`язань за вказаним договором.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення укладеного договору поставки не здійснив поставку товару на суму 83880,00 грн, у зв`язку з чим позивач нарахував пеню.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.02.2019 р. у справі № 911/2808/18 позов Акціонерного товариства "Укртансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" вчинити дії по виконанню умов договору про закупівлю № /096 від 05.09.2017 р., а саме поставити позивачу на умовах даного договору формений одяг (одяг робочий) - комбінезон піскоструминника (3 Ми Ву Нм ПМ) розміром (умовним позначенням (за обхватом грудей (см) та зростом типової фігури) 50 (100), зростом 170 см в кількості 3 шт., розміром 50 (100), зростом 176 см в кількості 4 шт., розміром 52 (104), зростом 170 см в кількості 1 шт., розміром 52 (104), зростом 176 см в кількості 3 шт., розміром 54 (108), зростом 170 см в кількості 2 шт., розміром 54 (108), зростом 176 см в кількості 4 шт., розміром 54 (108), зростом 182 см в кількості 5 шт., розміром 54 (108), зростом 188 см в кількості 2 шт., розміром 56 (112), зростом 176 см в кількості 1 шт., розміром 56 (112), зростом 182 см в кількості 4 шт., розміром 56 (112), зростом 188 см в кількості 2 шт., розміром 58 (116), зростом 176 см в кількості 1 шт., розміром 58 (116), зростом 182 см в кількості 3 шт., розміром 58 (116), зростом 188 см в кількості 2 шт., розміром 60 (120), зростом 176 см в кількості 1 шт., розміром 60 (120), зростом 182 см в кількості 1 шт. та розміром 62 (124), зростом 188 см в кількості 1 шт., загальною вартістю 83880,00 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" 125820,00 грн пені, 3145,50 грн судового збору та витрати, пов`язані з участю у розгляді справи, в сумі 1484,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що після винесення рішення місцевим судом у даній справі, відповідач здійснив поставку товару в повному обсязі відповідно до наданої позивачем заявки, що підтверджується експрес-накладною № 4362 від 27.02.2018 р.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" у справі № 911/2808/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2808/18 та призначено до розгляду на 23.04.2019 р.

У призначеному засіданні суду 23.04.2019 р. оголошено перерву до 28.05.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1475/19 від 27.05.2019 р. у зв`язку з призначенням судді Власова Ю.Л. суддею Верховного Суду відповідно до Указу Президента № 195/2019 від 07.05.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2808/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 911/2808/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 р. справу № 911/2808/18 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 28.05.2019 р., представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, однак надав пояснення по суті спору у минулому судовому засідання, що підтверджується протоколом судового засідання від 23.04.2019 р.

Належних доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

05.09.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" (далі - продавець) було укладено договір № 170900047/096 про закупівлю (далі - договір).

Відповідно до розділу 1 договору продавець зобов`язується поставити покупцю товари, а покупець - прийняти і оплатити такі товари. Найменування товарів - Форменний одяг (Одяг робочий), код за ДК 021:20-3. Номенклатура, асортимент, кількість товару та ціна за одиницю товару визначається згідно специфікації до договору, яка є невід`ємною його частиною.

Згідно з п. 3.1 договору сума визначена в договорі становить - 83880,00 грн, в тому числі податок на додану вартість - 13980,00 грн.

Поставка товарів здійснюється окремими партіями на підставі письмової заявки покупця (п. 5.1 договору).

Як передбачено п. 5.4 договору, конкретна кількість товарів, що підлягає поставці в одній окремій партії, її номенклатура та асортимент, вантажоотримувачі визначаються покупцем в односторонньому порядку та вказуються ним в письмовій заявці на поставку.

Відповідно до п. 5.5 договору загальний строк поставки товарів - до 31.12.2018 р. Строк поставки окремої партії товару - 10 календарних днів з моменту надання покупцем продавцю заявки.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, але не більше 2 (двох) років, а в частині розрахунків до повного їх виконання (п. 10.1 договору).

На виконання умов укладеного договору позивач надав відповідачу заявку № 3101Вих-17-1091 від 30.11.2017 р. на поставку товару у кількості 40 шт, загальною вартістю 83880,00 грн.

19.12.2017 р. вказана заявка була отримана ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль".

Однак у визначений у договорі строк, товар відповідачем поставлений не було.

20.12.2017 р. позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав сплатити 4194,00 грн пені та здійснити поставку товару відповідно до заявки.

31.01.2018 р. позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення штрафних санкцій за невиконання відповідачем взятих на себе передбачених договором зобов`язань по поставці товару.

22.03.2018 р. позивач направив на адресу відповідача лист № 3101ВИХ-18-316, в якому повідомив, що поставлений товар по договору № /096 від 05.09.2017 р. (експрес-накладна № 4362) комбінезон піскоструминника 11-01 (ЗМи Ву НмПм) не відповідає по якості умовам додатку № 2 тендерної документації "Технічні вимоги і якісні характеристик предмету закупівлі".

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, свої зобов`язання за укладеним договором щодо вчасної поставки товару не виконав, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 125820,00 грн за період з 01.02.2018 р. по 30.06.2018 р.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Вбачається, що позивачем не було здійснено поставку товару відповідачу на суму 83880,00 грн у визначений пунктом 5.5 договору строк, тобто протягом 10 календарних днів, докази зворотнього у матеріалах справи відсутні.

Доводи скаржника про те, що ним було здійснено поставку товару в повному обсязі відповідно до наданої позивачем заявки, що підтверджується експрес-накладною № 4362 від 27.02.2018 р., колегія вважає необґрунтованими, оскільки вказана експрес-накладна не містить відомостей ні про найменування товару, який був переданий відповідачем перевізнику, ні про кількість цього товару. Крім того, вказаний товар не був прийнятий позивачем, оскільки, на думку останнього, не відповідав по якості умовам додатку № 2 тендерної документації "Технічні вимоги і якісні характеристик предмету закупівлі".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про зобов`язання поставити товар за договором № /096 від 05.09.2017 р. загальною вартістю 83880,00 грн є обґрунтованою, доведеною, підтвердженою належними доказами, відтак підлягає задоволенню.

За неналежне виконання відповідачем умов укладеного договору позивач нарахував та просить суд стягнути 125820,00 грн пені за період з 01.02.2018 р. по 30.06.2018 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з додатком № 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.03.2005 р. № 64-р "Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємств державного сектору економіки" позивач належить до підприємств державного сектору економіки.

Як передбачено п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", штрафні санкції, передбачені абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Відповідно до п. 7.4 укладеного договору за порушення строків поставки товарів стягується, зокрема, пеня у розмірі 1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 125820,00 грн пені за період з 01.02.2018 р. по 30.06.2018 р. є обґрунтованою, розмір її перевірений судом, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного договору.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, що було подане ним у суді першої інстанції, колегія зазначає наступне.

Так відповідач просить зменшити розмір пені до розміру, що не перевищує встановлені статтею 231 ГК України розміри, а саме встановити розмір пені не вище 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 1 ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру пені, відповідач посилався на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту понесених позивачем збитків та їх розмір. Також, на думку відповідача, сума штрафних санкцій за договором про закупівлю майже в 2 рази перевищує вартість непоставленого відповідачем товару.

Зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення.

Відповідач не надав належних доказів на підтвердження існування обставин, за яких є можливим зменшення розміру пені, передбаченої умовами укладеного договору.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для зменшення розміру пені.

Стосовно клопотання відповідача про відшкодування йому судових витрат у розмірі 1484,40 грн, пов`язаних з участю в розгляді даної справи, колегія суддів зазначає таке.

На підтвердження понесених витрат, позивачем надано суду:

- копію наказу про направлення представника у відрядження;

- копію наказу № 123 від 28.02.2018 р. про затвердження розміру добових витрат на відрядження у межах території України у розмірі 350,00 грн за добу;

- копії проїзних квитків на ім`я ОСОБА_1 ;

- копію платіжного доручення № 1350 від 06.02.2019 р. про перерахування витрат на відрядження;

- копію відомості про перерахування витрат на відрядження.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Дослідивши надані відповідачем докази, а також ті, що містяться в матеріалах справи, на підтвердження понесених ним витрат, колегія погоджується з висновком місцевого суду, про задоволення вимоги відповідача та стягнення з позивача судових витрат у розмірі 1484,40 грн.

За таких обставин, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2019 р. у справі № 911/2808/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст 12 ГПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вбачається, що дана справа незначної складності та ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, ухвалою Господарського суду Київської області від 21.12.2018 р., з огляду на малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, місцевий суд вирішив розглядати зазначену справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2019 р. у справі № 911/2808/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.06.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай