УХВАЛА

м. Київ

23.05.2019Справа № 910/4736/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія «Дніпро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Енерджи»

про стягнення 563 493,37 грн.

Суддя Борисенко І.І. Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Лук`янов К.Е.

від відповідача - Магда В. А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія «Дніпро» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Енерджи» про стягнення штрафної санкції в розмірі 563 493,37 грн. за договором від 06.12.2018 №06/12-18/ГО купівлі-продажу нафтопродуктів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач свої зобов`язання як покупець за Договором виконав в повному обсязі та належним чином, проте Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, а саме - відповідно до інформації із Системи Електронного Адміністрування не здійснив реєстрацію відповідних податкових та акцизних накладних за вказаними поставками товару. Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов`язань з реєстрації податкових та акцизних накладних, передбачених чинним законодавством України та умовами Договору, Позивач був позбавлений можливості скористатись правом на податковий кредит щодо вказаних операцій, що призвело до необхідності сплати до бюджету додаткових сум власних коштів Позивача в загальному розмірі 563 493 грн. 37 коп., з яких 257 972 гривень 37 копійок сума податку на додану вартість та 305 521 гривня 00 копійок - сума акцизу. Суми акцизу та податку на додану вартість, що не включені до податкового кредиту Позивача внаслідок невиконання Відповідачем своїх обов`язків зі своєчасні реєстрації податкової декларації є його збитками. При цьому, обов`язок Відповідача відшкодувати вказані збитки передбачено як чинним законодавством України, так і умовами укладеного між Позивачем та Відповідачем договору, а саме - пунктами 3.16, 3.17, 6.21, 6.22, якими Договір був доповнений згідно Додаткової угоди № 1 від 11.12.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 відкрито провадження у справі №910/4736/19, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 23.05.2019.

06.05.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що обов`язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної, акцизної накладної, розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку, не є господарським зобов`язанням та/або правилом здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання цих умов договору не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог частини 1 статті 230 та статті 218 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій, навіть, якщо їх сплата передбачена у договорі.

16.05.2019 відповідачем подані заперечення.

23.05.2019 позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія "Дніпро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Енерджи" про стягнення 536 493,37 грн. до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/6902/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Енерджи" до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач заперечив проти клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

При цьому, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року).

Предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача 536 493,37 грн. штрафних санкцій, нарахованих позивачем за порушення умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів №06/12-18/ГО від 06.12.2018, що полягають у несвоєчасній реєстрації податкових та акцизних накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2019 відкрито провадження у справі №640/6902/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Енерджи» до Державної фіскальної служби України про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунок коригування до податкової накладної днем їх фактичного подання.

При цьому адміністративний позов відповідача стосується саме тих податкових накладних, непроведения реєстрації яких з його боку і стало підставою для звернення позивача з позовом до Господарського суду м. Києва та відкриття провадження у справі №910/4736/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що дана справа є пов`язаною зі справою №640/6902/19, яка розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва, оскільки при розгляді справи №640/6902/19 буде встановлені обставини щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування до податкової накладної днем їх фактичного подання, що має суттєве значення для розгляду даної справи, оскільки напряму впливає на обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Враховуючи те, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва за результатом розгляду справи № 640/6902/19 може істотно вплинути на обставини, які стали підставою для звернення з цим позовом, а саме - в разі задоволення Окружним адміністративним судом м. Києва позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Енерджи» предмет спору в даній справі фактично перестане існувати, розгляд справи неможливий до набрання законної рили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/6902/19.

При цьому, з огляду на те, що спір про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунок коригування до податкової накладної відноситься до спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, суд не може розглянути дану справу до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/6902/19 через обмеженість своєї юрисдикції.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Враховуючи все вищевикладене, у відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 та п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України суд задовольняє клопотання позивача та зупиняє провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/6902/19 Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська паливна компанія «Дніпро» про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі №910/4736/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/6902/19 Окружного адміністративного суду міста Києва.

Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/4736/19.

Ухвала набрала законної сили 23.05.2019 та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 29.05.2019

Суддя І.І. Борисенко