СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" червня 2019 р. Справа № 5006/19/124/2012

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Шутенко І.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Чара" (вх. №1834 Д/2) на ухвалу, постановлену Господарським судом Донецької області о 12 годині 05 хвилин 10.05.2019 (повний текст складено та підписано 15.05.2019) у складі судді Демідової П.В., у справі № 5006/19/124/2012

за позовом ПАТ "ОТП Банк", м. Київ

до Приватного підприємства "Чара", м. Маріуполь Донецька область

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1924501,02 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.05.2019 у справі № 5006/19/124/2012 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження, на заміну первісного стягувача ПАТ "ОТП Банк" на ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у виконавчому провадженні щодо виконання рішення господарського суду Донецької області від 12.02.2013 року по справі № 5006/19/124/2012 задоволено.

До Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства "Чара", в якій він посилається на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі господарського суду першої інстанції, обставинам справи.

Так, апелянт вважає, що місцевий господарський суд безпідставно залишив поза увагою заперечення ПрП "Чара" стосовно того, що предметом угод, які покладені в обґрунтування заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, є передача права грошової вимоги на кредитний портфель, а у наступному договорі відбулась передача кредитного портфелю. Тобто, апелянт звертає увагу на те, що інший договір, укладений між сторонами ПАТ" ОТП Банк" та ТОВ "ОТП факторинг Україна" предметом якого є передача кредитного портфелю, а є договір факторингу від тієї дати та між тими сторонами по якому відбулось передача прав вимоги. Апелянт вважає, що у договорі відступлення права вимоги від 02.07.2013, долученому до матеріалів справи, не було передано право кредитора, а виключно право вимоги. Апелянт посилається, що на підтвердження зазначених тверджень підприємство надало доказ того, що ПАТ "ОТП Банк" самостійно звернулось до Жовтневого відділу ДВС Міністерства юстиції України ГУЮ у Донецькій області із судовим наказом.

Також апелянт вважає, що господарським судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, а саме ст. 334 ГПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в якому вказує на те, що апелянтом оскаржувана ухвала отримана 24.05.2019. З апеляційною скаргою апелянт звернувся 01.06.2019. Просить поновити пропущений строк на підставі статті 256 ГПК України.

Також апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. У клопотанні про відстрочення сплати судового збору посилається на те, що постановою державного виконавця ВП № 48104338 від 15.07.2015 накладено арешт на все майно підприємства та на рахунки, тому у ПрП "Чара" відсутні кошти для сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.05.2019 у даній справі. Просить відстрочити сплату судового збору за звернення з даною апеляційною скаргою.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшла висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 258 цього Кодексу визначено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 921, 00грн.

Апелянтом судовий збір у встановленому законом порядку і розмірі не сплачено. Натомість, надано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суддя-доповідач зазначає таке.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі лише за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити апелянту сплату судового збору лише за умов, передбачених законодавством.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв`язку з цим, сама лише обставина відсутності фінансової можливості у апелянта сплатити судовий збір не може вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що у пункті 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), було зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У даному випадку сплата судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду не є обмеженням права доступу до правосуддя, а є встановленою чинним господарським процесуальним законодавством і Законом України "Про судовий збір" вимогою щодо форми і змісту апеляційної скарги, яка має бути дотримана.

У свою чергу, відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою без дотримання вимог закону, може бути витлумачено як надання апелянту переваг, що не відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач доходить висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому законом порядку і розмірі.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно, апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, суддя-доповідач зазначає таке.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається із матеріалів справи і апеляційної скарги, повний текст ухвали складено 15.05.2019, відтак, строк подання апеляційної скарги сплив 27.05.2019 (з урахуванням вихідних днів), апелянт звернувся з апеляційною скаргою 01.06.2019, посилаючись на те, що повний текст ухвали отримав 24.05.2019.

Згідно матеріалів справи апелянт отримав копію оскаржуваної ухвали 23.05.2019.

Отже, апелянт звернувся з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом 10-денного строку з дня отримання повного тексту ухвали і пропущений строк подання апеляційної скарги на ухвалу суду підлягає поновленню.

Проте, враховуючи, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому законом порядку і розмірі, суддя-доповідач дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду:

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому законом порядку і розмірі (1921 грн).

Реквізити для сплати судового збору до Східного апеляційного господарського суду :

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштів УК Шевченкі/мХар Шевченківс/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999654

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача 2002

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 174, 234, 255-256, 258-259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Чара" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.05.2019 року у справі № 5006/19/124/2012 залишити без руху.

2. Апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається не поданою та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.А. Шутенко