ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 Справа № 917/260/19

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" пр-т Голосіївський, 132, м. Київ,03127

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" вул. Б. Хмельницького, буд 1-Д, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 1 172 350,00 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І

Представники сторін:

від позивача: Бондарюк С.Л.

від відповідача: не з`явився

Обставини справи: 13.02.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" про стягнення 1 172 350,00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, призначено підготовче засідання у справі на 12.03.19 року на 11:00 год., викликано учасників справи у підготовче засідання, попередити учасників справи про наслідки неявки в судове засідання, передбачені ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а також про обов`язок повідомити суд про причини неявки у разі неприбуття у судове засідання ; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 15 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

В судовому засіданні 12.03.2019 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11.04.2019 року.

Ухвалою від 11.04.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.05.19 року.

В судовому засіданні 14.05.2019 року судом було з`ясовано, що відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого судом 14.05.2019 р., відповідачем було змінено місцезнаходження юридичної особи, а саме : Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" зареєстровано за адресою : 01103, м. Київ, Печерський район, вул. Кіквідзе, 13. Дані зміни були внесені 19.04.2019 р. тому суд у судовому засіданні 14.05.2019 року оголосив перерву до 03.06.2019 року для направлення повідомлення про наступне судове засідання відповідачу за місцем його нової реєстрації.

Відповідач в судове засідання 03.06.2019 року не з`явився. Ухвала суду від 14.05.2019 року, яка направлялася відповідачу за новим місцезнаходженням згідно витягу з ЄДР (1103, м. Київ, Печерський район, вул. Кіквідзе, 13) повернулася до суду без вручення з відміткою відділення поштового зв`язку "організація не знаходиться".

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 14.05.2019 року є 15.05.2019 року.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 03.06.2019 року підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 03.06.2019 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив коли буде виготовлено повне рішення у відповідності до приписів ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд, встановив:

29.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Асстра Україна» (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбєлторг» (відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 29/18-05 (арк. с. 11-18).

07.08.2018 року та 14.08.2018 року між сторони були підписані додаткові угоди №1,2,3 до договору оренди № 29/18-05 (арк. с. 56-58).

Умовами даного договору сторони погодили наступне:

- орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування рухомий склад (вагони), придатний для перевезення вантажів (далі - PC), а саме: вапнякового каміння та щебенової продукції (п.1.1. договору);

- орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування рухомий склад (вагони), придатний для перевезення навалочних вантажів (надалі - PC). В напіввагонах власності орендодавця категорично заборонено перевозити щебінь (коди вантажу за класифікацією ЄТСНВ: 232395, 232465, 232472, 232446, 232450, 236038, 232408, 232412, 232427, 232431, 236019, 234051, 264095) (п.1.1. договору в редакції додаткової угоди №3);

- орендар вступає в строкове платне користування РС з дати підписання акту прийому-передачі РС (п. 2.1. договору);

- сума договору за місяць і рік в цілому складається із розрахунку кількості одиниць рухомого складу, що знаходиться в експлуатації, крім кількості одиниць, що тимчасово не експлуатуються в зв`язку з ремонтами та обслуговуванням (п. 3.1. договору);

- вартість оренди однієї одиниці PC за одну добу оренди складає 1050 грн., враховуючи ПДВ (20%) - 175 грн. (п. 3.2. договору);

- вартість однієї одиниці PC за добу оренди з 01.07.2018 року для вагонів 52838190,52826658,52903176,52903218,56490477,52903184,53584223,53766549,52852431, 52874187, 52735602,52903200,57611741,56153463,56526957, 56527088, 52983327, 60634300, 52930021,52983343, 56098643 становить 1150 грн., враховуючи ПДВ (20%) і 1200 грн. враховуючи ПДВ (20%) для вагонів 63386940, 63387161, 63447171,63447189,63552962, 63552954 (п. 3.2. договору в редакції додаткової угоди №1);

- вартість однієї одиниці PC за добу оренди з 01.08.2018 року для вагонів 52838190, 52826658, 529031776, 52903218, 56490477, 52903184, 53584223, 53766549, 52852431, 52874187,52735602, 52903200, 57611741, 56153463, 56526957, 56527088, 52983327,60634300, 52930021, 52983343, 56098643, 63386940, 63387161, 63447171, 63447189, 63552962, 63552954 складає 1250 грн., враховуючи ПДВ (20%) (п. 3.2. договору в редакції додаткової угоди №2);

- зобов`язання орендаря по сплаті орендних платежів забезпечуються наступним чином:

1. орендна плата у формі попередньої оплати за перший місяць оренди перераховується орендодавцю протягом 3-х банківських днів після підписання договору, на підставі відповідного рахунку. Рахунок формується виходячи із заявленої кількості вагонів на перший місяць оренди;

2. наступна оплата оренди проводиться щомісяця, в термін 5 банківських днів після початку поточного місяця на підставі рахунку;

3. при не внесенні платежів у встановлені терміни орендодавець має право зупинити свій РС до внесення платежу з віднесенням на орендаря витрат, пов`язаних з простоєм та нарахуванням орендної плати (п. 3.4. договору);

- акт виконаних робіт надається орендодавцем орендарю до 5-го числа місяця, наступного за звітним місяцем оренди. Орендар протягом 5 днів з моменту отримання оригіналу акту або його факсової/е-mail копії, повинен підписати і завірити печаткою зі своєї сторони акт виконаних робіт та направити орендодавцю факсом/е-mail підписану та скріплену печаткою копію, а згодом - не пізніше 6-ти робочих днів направити поштою оригінал документа. Якщо протягом 5-ти днів з моменту отримання орендарем оригіналу акту або його факсової//е-mail копії не надійшло скарги або відмови, акт вважається узгодженим і таким, що має юридичну силу (п. 3.10. договору).

Як вказує позивач, відповідач 29.05.2018 року та 30.05.2018 року здійснив часткову предоплату за орендовані вагони за договором оренди в загальній сумі 350 000,00 грн.

01.06.2018 року відповідно до умов договору оренди позивачем було передано відповідачу в користування 27 вагонів, що підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі вагонів в користування (арк. с. 23-28).

04.06.2018 pоку після передачі вагонів позивач сформував відповідачу рахунок-фактуру №45-18 від 04.06.2018 р. на суму 850 500,00 грн. та направив його факсимільним зв`язком останньому (арк. с. 29).

Відповідач у період з 06.06.2018 року - 03.07.2018 року сплатив позивачу ще 600000,00 грн. за орендовані вагони у червні 2018 року. Різниця переплати в розмірі 99500,00 грн., була зарахована позивачем як попередня оплата оренди вагонів в липні 2018 року.

30.06.2018 року позивач сформував акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №20180604- 0045-18 від 30.06.2018 р. на суму 850 500,00 грн. (арк. с. 40) та направив його факсимільним зв`язком відповідачу. Проте, як вказує позивач, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №45-18 від 30.06.2018 р. на суму 850 500,00 грн. до цього часу не був повернутий відповідачем позивачу підписаним.

01.07.2018 pоку позивач сформував відповідачу рахунок-фактуру №14-18 від 01.07.2018 р. на суму 991 850,00 грн. (арк. с. 41) та направив його факсимільним зв`язком відповідачу.

Відповідач у період з 06.07.2018 року - 01.08.2018 року сплатив позивачу 900 000,00 грн. за орендовані вагони у липні 2018 року, а з урахуванням раніше сплаченої попередньої оплати в розмірі 99 500,00 грн., загальна сума оплати склала 999 500,00 грн. Отже, різниця переплати в розмірі 7 650,00 грн. була зарахована позивачем як попередня оплата оренди вагонів в серпні 2018 року.

31.07.2018 року позивач сформував акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №20180702- 0414-18 від 31.07.2018 р. на суму 991 850,00 грн. (арк. с. 51) та направив його факсимільним зв`язком відповідачу. Проте як вказує позивач акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) 14-18 від 31.07.2018 р. на суму 991 850,00 грн. до цього часу не був повернутий відповідачем позивачу підписаним.

01.08.2018 року позивач сформував відповідачу рахунок на незначну частину днів оренди вагонів в серпні 2018 pоку, а саме рахунок №10-18 від 01.08.2018 р. на суму 407 650,00 грн. (арк. с. 52) та направив його факсимільним зв`язком відповідачу.

Відповідачем 02.08.2018 року та 06.08.2018 року було сплачено позивачу 200 000,00 грн. за орендовані вагони у серпні 2018 року (арк. с. 53-55).

20.08.2017 року за допомогою електронних засобів зв`язку позивач отримав від відповідача гарантійний лист №34 від 17.08.2018 р. (арк. с. 59), в якому відповідач гарантував оплату в розмірі 500 000,00 грн. 21.08.2019 року, а також 500 000,00 грн. 22.08.2018 року згідно договору оренди.

В серпні 2018 року (21.08.2018 року та 22.08.2018 року) відповідачем було сплачено позивачу 200 000,00 грн. Отже, за користування вагонами у серпні 2018 року відповідач сплатив позивачу всього 407 650,00 грн. (з урахуванням переплати в розмірі 7 650,00 грн. зробленої відповідачем в попередньому місяці).

27.09.2018 року позивач сформував відповідачу рахунок за період користування відповідачем вагонами з серпня по вересень 2018 року - №30-18 від 27.09.2018 р. на загальну суму 1 182 350,00 грн. (арк. с. 64) а також акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №30-18 від 27.09.2018 р. на суму 1 182 350,00 грн. (арк. с. 65) та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №10-18 від 31.08.2018 р. на суму 407 650,00 грн. (арк. с. 66) та направив вказані документи факсимільним зв`язком відповідачу.

Як вказує позивач, акти здачі-прийняття робіт (№30-18 від 27.09.2018 р. на суму 1 182 350,00 грн. та №10-18 від 31.08.2018 року на суму 407 650,00 грн.) не були повернуті позивачу підписаними.

В той же час 28.09.2018 pоку відповідач перерахував позивачу плату в розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином станом на 28.09.2018 р. відповідачем був оплачений рахунок та відповідні послуги серпня 2018 р. на суму 407 650,00 грн. та були початі оплати по рахунку за послуги по оренді вересня 2018 року в розмірі 10 000,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за надані у вересні 2018 року послуги станом на 28.09.2018 р. становила 1 172 350,00 грн.

Враховуючи тривалу несплату послуг 25.10.2018 року позивачем поштою було направлено відповідачу акт здачі-прийняття робіт (падання послуг) №30-18 від 27.09.2018 р. на суму 182 350,0 грн.

В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, в частині здійснення розрахунків по орендним платежам, позивачем було пред`явлено відповідачу претензію вих. №UA01/00024-01/18 від 21.12.2018 року, з вимогою оплатити існуючу заборгованість у розмірі 1 172 350,00 грн. (арк. с. 70-71). Зазначена претензія була відхилена відповідачем (арк. с. 72-74).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 1 172 350, грн. заборгованості за договором оренди №29/18-05від 2905.2018 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 58 Цивільного кодексу України та норм Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Статтею 759 Цивільного Кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України не допускається. Зазначене також кореспондується з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, де встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснював передачу відповідачу вагонів відповідно до умов договору оренди, а відповідач прийняв у платне користування вагони, що підтверджується актами приймання-передачі вагонів у користування від 01.06.2018 року (арк. с. 23-28).

Судом встановлено, що 27.09.2018 року позивач сформував відповідачу рахунок за період користування відповідачем вагонами у вересні 2018 року - №30-18 від 27.09.2018 р. на загальну суму 1 182 350,00 грн. (арк. с. 64) а також акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №30-18 від 27.09.2018 р. на суму 1 182 350,00 грн. (арк. с. 65) та направив вказані документи факсимільним зв`язком відповідачу. Проте, акт здачі-прийняття робіт №30-18 від 27.09.2018 р. на суму 1 182 350,00 грн. не був повернутий позивачу підписаним.

В пункті 3.10. договору оренди сторони погодили, що акт виконаних робіт надається орендодавцем орендарю до 5-го числа місяця, наступного за звітним місяцем оренди. Орендар протягом 5 днів з моменту отримання оригіналу акту або його факсової/е-mail копії, повинен підписати і завірити печаткою зі своєї сторони акт виконаних робіт та направити орендодавцю факсом/е-mail підписану та скріплену печаткою копію, а згодом - не пізніше 6-ти робочих днів направити поштою оригінал документа. Якщо протягом 5-ти днів з моменту отримання орендарем оригіналу акту або його факсової//е-mail копії не надійшло скарги або відмови, акт вважається узгодженим і таким, що має юридичну силу (п. 3.10. договору).

В той же час 28.09.2018 pоку відповідач перерахував позивачу часткову оплату за орендовані у вересні 2018 року вагони в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (арк. с. 67).

Тому заборгованість відповідача перед позивачем за надані у вересні 2018 року послуги станом на 28.09.2018 р. становила 1 172 350,00 грн.

Отже, судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за договором оренди в частині повного та своєчасного внесення плати за оренду належним чином не виконав і станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 172 350,00 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Таким чином, вимоги про стягнення основного боргу в сумі 1 172 350,00 грн. за оренду вагонів судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не заперечуються і не спростовуються, а тому підтягають задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" (вул. Б. Хмельницького, буд 1-Д, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 40877204; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 м. Київ, Печерський район, вул. Кіквідзе, 13 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" (пр-т Голосіївський, 132, м. Київ, 03127, ідентифікаційний код 32493177) 1 172 350,00 грн. основного боргу, 17 585,25 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.06.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Тимощенко О.М.