Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1098/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

прокурор: Шевчук М.М., службове посвідчення №038611 від 11.01.2016;

від позивача: Мягченко І.А., довіреність № 2 від 02.01.2019;

від відповідача: не з`явився;

від Лугинської селищної ради: не з`явився;

від ТОВ "Гранітний кар`єр": не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугини Еко Технології"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Лугинської селищної ради

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариства обмеженою відповідальністю "Гранітний кар`єр"

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Керівник Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області звернувся до господарського суду із позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугини Еко Технології" звільнити земельну ділянку державної форми власності площею 0,45 га, яка розташована на території Жеревецької сільської ради Лугинського району (за межами населених пунктів).

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що в ході перевірки дотримання вимог законодавства при використанні земельної ділянки Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області встановлено, що ТОВ "Лугини Еко Технології" самовільно зайнято земельну ділянку сільськогосподарського призначення (землі запасу, господарські будівлі, двори).

В якості правових підстав позову прокурор вказує ст.ст. 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст.387 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 14.12.2018 постановлено позовну заяву залишити без руху; керівнику Коростенської місцевої прокуратури надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

27.12.2018 до суду від керівника Коростенської місцевої прокуратури надійшла заява №88/8581вих від 22.12.2018 про усунення недоліків позовної заяви із доданими до неї документами.

Ухвалою господарського суду від 03.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 05.02.2019.

Ухвалою суду від 05.02.2019 підготовче засідання відкладено на 21.02.2019.

19.02.2019 на адресу суду від керівника Коростенської місцевої прокуратури надійшов лист №87/519вих19 від 18.02.2019 про направлення уточненої редакції позовної заяви №87/516вих19 від 18.02.2019 на адресу позивача, відповідача та суду (а.с. 89-103, т.1). Згідно уточненої позовної заяви №87/516вих19 від 18.02.2019 прокурор просить зобов`язати ТОВ "Лугини Еко Технології" звільнити земельну ділянку державної форми власності площею 0,45га шляхом повернення до земель запасу Лугинської селищної ради Лугинського району.

20.02.2019 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи та залучення третьої особи ТОВ "Гранітний кар`єр" (а.с.105, т.1).

Ухвалою господарського суду від 21.02.2019 залучено до участі у справі третіх осіб - Лугинську селищну раду; Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранітний кар`єр".

22.03.2019 від Лугинської селищної ради надійшли письмові пояснення №228 від 20.03.2019, в яких вказується, що факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки зафіксовано в актах Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №200-ДК/569/АП/09/01-18 від 30.03.2018, №200-ДК/406/АО/10/01-18 від 30.03.2018, протоколі про адміністративне правопорушення від 05.04.2018. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими (а.с. 168-171, т.1).

26.03.2019 до суду від ТОВ "Гранітний кар`єр" надійшли письмові пояснення від 22.03.2019, згідно яких третя особа 2 зазначає, що є власником цілісного майнового комплексу, тому, в силу приписів ст.120 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України має право користування земельною ділянкою. Крім того, вважає, що у даній справі відсутні виключні випадки, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Окрім того наголошує, що між ТОВ "Гранітний кар`єр" та відповідачем укладено 21.03.2016 договір оренди частини майнового комплексу, що є власністю третьої особи 2 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 Лугинський АДРЕСА_2 , с.Жеревці, АДРЕСА_3 Шевченка АДРЕСА_4 буд. 12-А (а.с.174-199, т.1).

Ухвалою суду від 24.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду справи по суті на 15.05.2019.

В судовому засіданні 15.05.2019 оголошено перерву до 30.05.2019.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 27.05.2019 до суду повернулася ухвала суду від 15.05.2019, яка направлялася останньому на адресу, вказану у позовній заяві, а також у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №4 від 05.02.2019 (а.с. 63-65, т.1), з відміткою поштового зв`язку: "адресат відсутній" (а.с. 38-40, т.2).

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 37, т.2).

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні 15.05.2019 заперечував проти задоволення позовних вимог. В судове засідання 30.05.2019 представник третьої особи 2 не з`явився.

Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

30.03.2018 Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області (позивач) проведено перевірку дотримання ТОВ "Лугини Еко Технології" (відповідач) вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки, за результатами якої складено відповідний акт та припис про усунення виявлених порушень.

Згідно актів обстеження та перевірки від 30.03.2018 позивачем встановлено, що ТОВ "Лугини Еко Технології" використовує земельну ділянку державної форми власності на території Жеревецької сільської ради Лугинського району Житомирської області за межами населених пунктів орієнтовною площею 0,45 га для промислового виробництва (випалювання деревного вугілля). Право власності або право користування (оренди) на дану земельну ділянку, що передбачені ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а також рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу у власність або у користування ТОВ "Лугини Еко Технології" відсутні, що відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,45 га (а.с.34-38, т.1).

У зв`язку з виявленням порушення земельного законодавства, за результатами проведеної перевірки державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та oxopoнoю земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області 05.04.2018 складено протокол про вчинення ТОВ "Лугини Еко Технології" в особі директора ОСОБА_1 адміністративного правопорушення №200-ДК/0205П/07/01/-18 (а.с.41-42, т.1). За результатами розгляду вказаного протоколу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №200-ДК/0191По/03/01/-18 від 06.04.2018 (а.с.43-44, т.1), згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00грн, який останнім сплачено 06.04.2018 згідно квитанції №0.0.100562773.1 (а.с.12, т.1). Вказана постанова набрала законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалась.

27.04.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області проведено перевірку з питання дотримання вимог земельного законодавства при виконанні вимог припису №200-Д/0415Пр/03/01/-18 від 30.03.2018. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки за №304-ДК/649/АП/09/01/-18 станом на 27.04.2018 встановлено, що ТОВ "Лугини Еко Технології" самовільно зайняту земельну ділянку на території Жеревецької сільської ради за межами населених пунктів площею 0,45 га не звільнило (а.с.46-48, т.1).

27.04.2018 за результатами проведеної перевірки директору ТОВ "Лугини Еко Технології" Гуняеву Ю.О ОСОБА_2 внесено повторний припис усунути порушення вимог земельного законодавства (а.с.49-50, т.1).

Відповідно до рішення двадцять третьої сесії VII скликання Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області №386 від 15.05.2018 "Про припинення діяльності органів місцевого самоврядування, що увійшли до складу Лугинської селищної ради" вирішено припинити діяльність юридичних осіб, зокрема Жеревецької сільської ради (ідентифікаційний код 043446155) шляхом приєднання до Лугинської селищної ради. Лугинську селищну раду вирішено вважати правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків, зокрема, Жеревецької сільської ради (а.с.101-102, т.1).

Згідно листа Житомирської обласної державної адміністрації №4002/33/2-18 від 05.07.2018 встановлено, що договір оренди земельної ділянки на території Жеревецької сільської ради між Житомирською ОДА та ТОВ "Лугини Екотехноголії" не укладався, для надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою вказаний суб`єкт господарювання до адміністрації не звертався (а.с.26, т.1).

Крім того, згідно листа Лугинської районної державної адміністрації №5-03/925 від 13.08.2018 встановлено, що ТОВ "Лугини Еко Техноголії" до РДА із заявою щодо укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,45 га, яка знаходиться на території Жеревецької сільської ради (за межами населених пунктів), а також із заявою щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації не звертався (а.с. 27, т.1).

Вказане стало підставою для звернення прокурора із позовом до ТОВ "Лугини Еко Технології" із позовом про усунення порушення вимог законодавства та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

2. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону (п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. (ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель").

У пункті 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" господарським судам роз`яснено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Частиною 5 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з положень наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідач в заяві №4 від 20.02.2019 зазначив, що спірна земельна ділянка, на якій розташовано основні засоби відповідача, не є самовільно зайнятою, а використовувалася відповідачем на підставі Договору оренди частини майнового комплексу №21/03-16 від 21.03.2016 (з врахуванням додаткових угод про пролонгацію), укладених з ТОВ "Гранітний кар`єр" (третя особа) (а.с.113-120, т.1).

Згідно поданої відповідачем копії договору оренди частини майнового комплексу кар`єру від 21.03.2016 ТОВ "Гранітний кар`єр" передає, а ТОВ "Лугини Еко Технології" приймає у строкове платне користування частину майнового комплексу кар`єру - промисловий майданчик №1, а саме господарську будівлю АЗС та прилеглу до неї територію загальним розміром 450кв.м., що розташована на землях Жеревецької сільської ради Лугинського району Житомирської області та належить на праві власності ТОВ "Гранітний кар`єр".

Згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ "Гранітний кар`єр" на праві приватної власності на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 29.11.2007 у справі №2/1372-НМ належить цілісний майновий комплекс за адресою Житомирська обл., Лугинський р-н, с.Жеревці, вул.Шевченка, 12-А (а.с.179-180, т.1).

Однак, згідно постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2018 у справі №906/652/16 за позовом ТОВ "Гранітний кар`єр" до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 залишено без змін. Вказаною постановою апеляційний суд визнав, що договір оренди землі від 16.01.2006, відповідно до якого Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області надала, а ТОВ "Гранітний кар`єр" прийняло у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів Жеревецької сільської ради, загальною площею 45,1906га на землях промисловості припинив свою дію через 10 років з часу державної реєстрації, тобто 01.06.2016.

Як вказано в ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або о с о б а , с т о с о в н о я к о ї в с т а н о в л е н о ц і о б с т а в и н и , якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

В матеріалах справи міститься розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №96 від 15.03.2019, згідно п.4 якого ТОВ "Гранітний кар`єр" надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 45,1906га на території Жеревецької сільської ради Лугинського району (а.с.217-219, т.1). Однак, в матеріалах справи відсутні докази передачі спірної земельної ділянки в користування третій особі 2.

Таким чином, станом на час розгляду справи та на момент виникнення спірних правовідносин у ТОВ "Гранітний кар`єр" відсутні правові підстави для передачі спірної земельної ділянки в оренду відповідачу, а тому судом не беруться до уваги посилання відповідача на правомірність використання земельної ділянки.

При цьому, суд виходить з того, що самовільне використання вищезазначеної земельної ділянки порушує права та інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель. Крім того, в результаті самовільного зайняття земельної ділянки до бюджету не надходять кошти за користування земельною ділянкою, що призводить до фактичного ослаблення економічних основ місцевого самоврядування та неможливості спрямувати ці кошти на реалізацію програм соціально-економічного розвитку, а також розподіляти видатки місцевого бюджету на охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, соціальне забезпечення громадян, охорону навколишнього природного середовища.

За приписами ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Поняття і види доказів викладені у ст. 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню,

3. Щодо представництва інтересів позивача прокурором.

В обґрунтування підстав для здійснення представництва інтересів держави заявник зазначає, що уповноважений орган у сфері земельних відносин - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області протягом тривалого часу не здійснює захист інтересів держави та реалізацію наданих законом повноважень, що призводить до порушення майнових інтересів держави щодо володіння, розпорядження та користування земельними ділянками державної власності.

З огляду на заперечення третьої особи щодо підстав для представництва прокурором у даній справі інтересів держави в суді слід зазначити наступне.

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктами 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 визначено, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, а отже прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах і може здійснювати представництво в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Наведені Коростенською місцевою прокуратурою Житомирської області у позовній заяві обставини свідчать про наявність підстав для реалізації прокурором представницьких повноважень, передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", з метою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

При цьому, Законом України "Про прокуратуру" не визначено ані форми, в якій прокурор має зробити відповідне повідомлення, ані за який саме термін необхідно повідомити відповідного суб`єкта владних повноважень, в інтересах якого прокурор має намір звернутися до суду.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Згідно ст.5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" здійснення державного контролю за використанням та охороною земель всіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким органом виконавчої влади, відповідно до постанови Кабінету міністрів України №15 від 14.01.2015 "Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи (Держгеокадастр).

За приписами ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають, зокрема, право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області провело перевірку дотримання вимог земельного законодавства, вжило заходів щодо притягнення до відповідальності винних осіб, звернулося до прокуратури щодо повернення самовільно зайнятих земель (а.с.16-17, т.1), однак самостійно не подало відповідного подову про повернення самовільно зайнятих земель, що свідчить про те, що останнє належним чином не реалізувало визначені діючим законодавством повноваження з метою захисту інтересів держави.

Однак, матеріали справи свідчать, що позивач підтримує заявлений в його інтересах позов у повному обсязі та просить суд задовольнити вимоги прокурора.

Таким чином, факту порушення Коростенською місцевою прокуратурою Житомирської області визначеного Законом України "Про прокуратуру" порядку здійснення функції представництва в суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення суду не доведено.

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України. Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задоволено повністю, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Лугини Еко Технології" (11313, Житомирська обл., Лугинський район, село Червона Волока, вул.Дивлинська, буд. 7-А, ідентифікаційний код 40035437) звільнити земельну ділянку державної форми власності площею 0,45га, шляхом повернення до земель запасу Лугинської селищної ради Лугинського району.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугини Еко Технології" (11313, Житомирська обл., Лугинський район, село Червона Волока, вул.Дивлинська, буд. 7-А, ідентифікаційний код 40035437) на користь Прокуратури Житомирської області (10008, Житомирська обл., м.Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд.11, ідентифікаційний код 02909950) 1762,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.06.19

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - Коростенській місцевій прокуратурі (рек. з пов.)

3 - Прокуратурі Житомирської області

4 - позивачу (рек. з пов.);

5 - відповідачу (рек. з пов.)

6 - Лугинській селищній раді (11301, Житомирська обл., с.м.т.Лугини, вул. Михайла Грушевського, буд.2А) (рек. з пов.)

7 - ТОВ "Гранітний кар`єр" (11312, Житомирська обл., Лугинський район, с. Жеревці) (рек. з пов.)