ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" червня 2019 р. м. Київ Справа № Б8/191-10

за кредиторською заявою Державного агентства резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28; )

у справі № Б8/191-10

за заявою Приватного акціонерного товариства «Росава», Київська обл., м. Біла Церква () - Кредитор

до Відкритого акціонерного товариства «Росава», Київська обл., м. Біла Церква () - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від Державного агентства резерву України: Михайлюк А.З.;

від ВАТ «Росава»: ліквідатор арбітражний керуючий Кіцул С.Б., Ямбур С.М.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/191-10 за заявою ПрАТ «Росава» про банкрутство ВАТ «Росава», порушена ухвалою від 14.12.2010 за редакцією Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (також «Закон про банкрутство»), чинною до 19.01.2013.

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду Київської області від 14.01.2011 у даній справі визнано вимоги ініціюючого кредитора, введено процедуру розпорядження майном Боржника, розпорядником майна ВАТ «Росава» призначено арбітражного керуючого Борейка А.М., вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.03.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ «Росава».

Постановою господарського суду Київської області від 17.11.2015 припинено процедуру розпорядження майном Боржника ВАТ «Росава»; визнано банкрутом ВАТ «Росава» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кіцула С.Б.; встановлено, що в подальшому під час здійснення провадження у справі № Б8/191-10 підлягають застосуванню положення Закону про банкрутство в редакції, яка набрала чинності 19.01.2013; вирішено інші процедурні питання у справі.

17.11.2015 господарським судом Київської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 25091 про визнання банкрутом ВАТ «Росава».

18.02.2019 до суду надійшла Державного агентства резерву України від 05.02.2019 № 400/0/4-19 (вх. № 3353/19) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 25787935,80 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2019 розгляд вказаної кредиторської заяви призначено в судовому засіданні на 02.04.2019; зобов`язано ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого Кіцула С.Б. надати суду документально підтверджені та нормативно обґрунтовані письмові пояснення щодо визнання або відхилення кредиторських вимог Державного агентства резерву України.

В подальшому в судових засіданнях щодо розгляду кредиторської заяви неодноразово оголошувалась перерва, зокрема в судовому засіданні 14.05.2019 оголошено перерву до 11.06.2019.

26.03.2019 до суду надійшли письмові пояснення ліквідатора Банкрута від 26.03.2019 № 02-9/316 (вх. № 6061/19) по суті кредиторської заяви Державного агентства резерву України.

27.03.2019 до суду надійшло клопотання голови комітету кредиторів від 27.03.2019 № 1006 (вх. № 6174/19) про відхилення вказаних кредиторських вимог.

23.04.2019 до суду надійшли письмові пояснення Державного агентства резерву України від 22.04.2019 б/№ (вх. № 8140/19) щодо заявлених вимог та з урахуванням позиції ліквідатора.

11.06.2019 в судове засідання з`явились представник заявника Державного агентства резерву України, а також ліквідатор Банкрута та представник Банкрута.

Представник заявника подану кредиторську заяву підтримав та просив задовольнити, визнати грошові вимоги до ОСОБА_1 .

Ліквідатор Банкрута проти заяви заперечив з підстав, викладених в письмових поясненнях, зокрема зазначив, що ухвалою суду від 25.03.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів у даній справі, отже відповідно до ст. 14 Закону про банкрутство в ред., чинній до 19.01.2013, вказані вимоги вважаються погашеними.

Розглянувши подану кредиторську заяву, письмові заперечення ліквідатора та голови комітету кредиторів, а також матеріали справи в цілому, заслухавши пояснення представників учасників у справі, судом встановлено наступне.

В заяві заявник просить суд визнати Державне агентство резерву України кредитором з вимогами до Боржника на суму 25787935,80 грн.

На підтвердження безспірності вимог заявник посилається на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2005 у справі № 19/88т-27/22, згідно якої постановлено зобов`язати ВАТ «Росава» повернути самовільно використані матеріальні цінності мобілізаційного резерву на загальну суму 24472457,46 грн; стягнути з ВАТ «Росава» на користь Державного комітету України з державного матеріального резерву пеню в розмірі 1315478,39 грн.

Заявник зазначає, що станом на 2019 рік матеріальні цінності до державного резерву не повернуті, пеня не стягнута.

Заперечуючи проти заявлених вимог ліквідатор Банкрута та голова комітету кредиторів посилаються на положення ст. 14 Закону про банкрутство в ред., чинній до 19.01.2013 та зазначають, що до винесення постанови про визнання ВАТ «Росава» банкрутом провадження у даній справі здійснювалось відповідно до Закону про банкрутство в ред., чинній до 19.01.2013, згідно ст. 14 якої визначено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як вже зазначено вище, в постанові від 17.11.2015 про визнання ВАТ «Росава» банкрутом встановлено, що в подальшому під час здійснення провадження у справі № Б8/191-10 підлягають застосуванню положення Закону про банкрутство в редакції, яка набрала чинності 19.01.2013.

Статтею 38 Закону про банкрутство в ред., що набрала чинності 19.01.2013, визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Частиною 4 статті 23 Закону про банкрутство в ред., що набрала чинності 19.01.2013 передбачено, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство в ред., що набрала чинності 19.01.2013, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, в тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Крім цього суд зазначає, що згідно п. 6 ч. 1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, стосовно виконання зобов`язань, що випливають із Закону України «Про державний матеріальний резерв».

Враховуючи все викладене вище, зокрема те, що після визнання Боржника банкрутом провадження у справі здійснюється відповідно до положень Закону про банкрутство, що набрав чинності з 19.01.2013, та положеннями якого передбачено підстави для розгляду та визнання кредиторських заяв, поданих з пропущенням строку на заявлення, суд дійшов висновку про необґрунтованість позиції ліквідатора Банкрута та голови комітету кредиторів щодо відхилення заявлених Державним агентством резерву України вимог з посиланням на ст. 14 Закону про банкрутство в ред., чинній до 19.01.2013.

Як вже зазначено, заявлені вимоги на загальну суму 25787935,80 грн є підтвердженими відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2005 у справі № 19/88т-27/22.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Беручи до уваги зазначене вище суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, отже вказані вимоги підлягають визнанню.

В той же час, враховуючи, що заявником Державним агентством резерву України пропущено строк на заявлення конкурсних вимог до Боржника (граничний строк сплив 28.02.2011), заявлені вимоги у сумі 25787935,80 грн відповідно до ч. 4 ст. 23, ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство підлягають включенню до реєстру до 6 черги задоволення вимог кредиторів (в ліквідаційній процедурі). Витрати заявника по сплаті судового збору за подачу кредиторської заяви у сумі 3842,00 грн відносяться до 1 черги.

Керуючись ст. 232-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 23, 38, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного агентства резерву України від 05.02.2019 № 400/0/4-19 (вх. № 3353/19) задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги Державного агентства резерву України () до ВАТ «Росава» () у сумах: 3842,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 25787935,80 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів (в ліквідаційній процедурі).

3. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати виготовлення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 13.06.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний