ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. Справа№ 910/1785/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Медстандарт»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019

у справі №910/1785/19 (суддя Спичак О.М.)

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медстандарт»

про стягнення 24 993, 00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» про стягнення 24 993,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» було порушено зобов`язання щодо належного виконання умов договору оренди № 2001 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, що належить до державної власності в частині здійснення сплати орендних платежів, а також компенсації витрат за користування земельною ділянкою. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача 20 875,82 грн. заборгованості по орендній платі, 163,93 грн. заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою, 2 576,31 грн. нарахованої пені, 960,45 грн. інфляційних втрат та 236,49 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі №910/1785/19 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» суму заборгованості з орендної плати у розмірі 20 220,01 грн, 163,93 грн заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 1 699,87 пені, 100,20 грн три відсотки річних, 504,77 грн інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 743,89 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач після припинення дії договору продовжує використовувати приміщення, хоча договір оренди припинений. При цьому, згідно з довідкою про нарахування і надходження орендної плати, розмір орендної плати, що підлягав сплаті протягом спірного періоду з 31 серпня 2018 по січень 2019, становить 20 220,01 грн, а розмір з відшкодування витрат підприємства за користування земельною ділянкою за січень 2019 становить 163,93 грн. Також, судом здійснено власний розрахунок пені, відповідно до якого до стягнення підлягає пеня у розмірі 1 699,87 грн. Крім того, судом здійснено власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, у відповідності до якого позовні вимоги про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 100,20 грн та 504,77 грн відповідно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі №910/1785/19 частково та змінити рішення в частині стягнення за факт користування, а не на підставі Договору оренди №2001 від 01.09.2015 та розміру задоволення позовної заяви, а саме стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» суму заборгованості з орендної плати у розмірі 19572,65 грн, 163,93 грн заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1504,38 грн.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що після закінчення строку дії Договору у позивача немає жодних підстав заявляти вимоги на підставі Договору, в тому числі щодо сплати орендної плати, в тому числі враховуючи індекс інфляції, а також вимагати сплатити пеню. При цьому, нового договору оренди між сторонами не укладено з вини позивача.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі №910/1785/19 відкрито апеляційне провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.02.2019 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач заперечує проти доводів викладених в апеляційній скарзі та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Статтями 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.09.2015 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» (орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (підприємство-балансоутримувач) укладено договір № 2001 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору, орендодавець на підставі рішення конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади міста Києва Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.07.2015, передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва за адресою м. Київ, просп. Володимира Маяковського, 73, літера А, для розміщення кафе, яке здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що об`єктом оренди є нежилі приміщення загальною площею 23,40 кв.м., в тому числі підвал - 1,30 кв.м, 1 поверх - 22,10 кв.м.

Відповідно до п. 2.2. Договору, вартість об`єкта оренди згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 31.10.2014 становить 276 700,00 грн.

Умовами п. 2.4 Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, указаний в цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта.

За змістом п. 3.1. Договору, орендна плата визначена за результатами конкурсу, затвердженим протоколом засідання конкурсної комісії від 28.07.2015, і становить без ПДВ: 115,95 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку липень 2015: 2 713,38 грн.

Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, яка за липень 2015 року складає 105,85 грн (п. 3.1.1 договору).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.5. Договору додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

У п.п. 3.6., 3.7. договору зазначено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Умовами п. 3.12 договору передбачено, що у разі припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує орендну плату та компенсацію витрат за користування земельною ділянкою до дня повернення об`єкта за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та компенсацією витрат підприємства за користування земельною ділянкою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції, підприємству-балансоутримувачу.

За змістом п. 9.1. договору, останній є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє з 01.09.2015 до 30.08.2018.

За умовами п. 9.7 договору, у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього договору.

01.09.2015 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» прийняло в орендне користування нежитлове приміщення, що перебуває на балансі Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація», загальною площею 23,40 кв.м., яке розташоване за адресою м. Київ, проспект В. Маяковського, 73, літ. А, що підтверджується актом прийому-передачі нерухомого майна від 01.09.2015 (а.с. 17), який підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Як зазначає позивач, після закінчення строку дії Договору відповідач орендоване приміщення не звільнив, в зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за фактичне користування майном у період з 30.08.2015-31.01.2019, а також заборгованість з компенсації витрат за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 795 ЦК України внормовано, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

У відповідності до п. 6.1. Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 нарахування орендної плати припиняється у разі припинення договору оренди з дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди орендарем та підприємством-балансоутримувачем.

Згідно з п. 6.4. Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 орендар за користування об`єктом оренди сплачує орендну плату, витрати підприємства -балансоутримувача на утримання орендованого майна та інші платежі, зазначені у підпункті 6.5 цього Положення, незалежно від результатів господарської діяльності.

Відповідно до п. 6.5. Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 крім орендної плати орендар сплачує: податки та збори у розмірах та порядку, визначених законодавством України; компенсацію витрат підприємств - балансоутримувачів за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, та плату за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та підприємством - балансоутримувачем або відповідними особами, що надають такі послуги, а у разі встановлення орендної плати у розмірі 1 гривня на рік, експлуатаційні витрати підприємства - балансоутримувача відповідно до договору, який укладається між орендарем та підприємством - балансоутримувачем; послуги страховика.

У п.п. 3.6., 3.7. договору зазначено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Умовами п. 3.12 договору передбачено, що у разі припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує орендну плату та компенсацію витрат за користування земельною ділянкою до дня повернення об`єкта за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та компенсацією витрат підприємства за користування земельною ділянкою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції, підприємству-балансоутримувачу.

За умовами п. 7.5 договору, у разі закінчення/припинення дії договору орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт оренди підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебуває об`єкт на момент на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Акту про повернення предмета оренди, підписаного сторонами у відповідності до вимог ч. 2 ст. 795 ЦК України, а також доказів сплати орендної плати за спірний період матеріали справи не містять. При цьому, факт користування відповідачем спірним приміщенням, після припинення дії договору сторонами не заперечується.

З урахуванням приписів ст. 629 ЦК України, частини другої ст. 795 ЦК України вимога позивача про стягнення з відповідача орендної плати за період фактичного користування орендованим приміщенням з 30.08.2018 по 31.01.2019 є обґрунтованою та підлягає задоволенню (позиція щодо правомірності нарахування орендної плати за період фактичного користування орендованим приміщення після розірвання договору оренди викладена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 зі справи №12/75-2167-33/75-4/180).

З огляду на викладене, доводи апелянта, що після закінчення строку дії Договору у позивача немає жодних підстав заявляти вимоги на підставі Договору є безпідставними.

При цьому, як вірно встановлено, місцевим господарським судом, згідно з довідкою про нарахування і надходження орендної плати (а.с.22) розмір орендної плати, що підлягав сплаті протягом спірного періоду з вересня 2018 по січень 2019, становить 20 220,01 грн, а д довідки про нарахування і надходження компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою вбачається (а.с. 23), що розмір вказаних витрат, що підлягали сплаті за січень 2019 становить 163,93 грн.

У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

В ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини шостої ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено приписами частини другої ст. 785 ЦК України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин (право на яку виникає у орендодавця у разі несвоєчасного повернення майна орендарем).

У відповідності до п. 6.2. договору оренди, за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5 від розміру несплаченої орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Колегія суддів звертає увагу, що сторонами за взаємною згодою визначено умови п. 3.12 договору відповідно до якого закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити, зокрема, штрафні санкції, підприємству-балансоутримувачу.

Таким чином, на період фактичного користування майном на відповідача поширюється і відповідальність за несвоєчасне внесення орендних платежів, обумовлених договором між сторонами.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені здійснений місцевим господарським судом, дійшла висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовних вимог в цій частині в розмірі 100,20 грн та 504,77 грн відповідно.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі №910/1785/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медстандарт» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі №910/1785/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі №910/1785/19 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1785/19.

4.Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі №910/1785/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз