ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1342/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2019 (ухвала підписана 09.04.2019, суддя Соловйова А.Є.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОДУКТ-2015", м. Запоріжжя

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АГРОСВІТ", с. Промінь, Криничанський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 1 519 999,68 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2019 у даній справі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОДУКТ-2015" вих. №3 від 04.04.2019 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт (тимчасове обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на рухоме майно - транспортні засоби, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" на праві власності, в межах суми 1 519 999,68 грн. без обмеження/позбавлення права користування цими транспортними засобами. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Зазначена ухвала обґрунтована посиланням на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник зазначає, що Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" не було залучено до участі у розгляді даної справи, однак, оскаржувана ухвала суду порушує його права щодо майна, яке знаходиться у нього в заставі, і на яке суд першої інстанції наклав арешт в забезпечення позову у даній справі.

Наявність ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про вжиття заходів забезпечення позову від 09.04.2019, якою накладено арешт на рухоме майно відповідача, перешкоджає ПАТ «МТБ БАНК» реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не підлягає відчуженню.

Разом з тим, арешт та заборона на рухоме майно, накладені оскаржуваною ухвалою порушує і унеможливлює реалізацію банком як заставодержателем свого першочергового та гарантованого законом права на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета застави, що порушує основні принципи інституту застави.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду залишити без змін.

Позивач вважає, що вимоги апелянта за апеляційною скаргою безпідставні та необґрунтовані, а ухвала господарського суду є законною, обґрунтованою, такою, що прийнята із додержанням норм матеріального та процесуального права.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 10.06.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2019 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

10.06.2019 у судове засідання з`явилися представник скаржника та позивача.

Відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався та не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОДУКТ-2015" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АГРОСВІТ" про стягнення заборгованості в сумі 1 519 999,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №0102/2019 від 01.02.2019, в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 відкрито провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.04.2019.

05.04.2019 позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на майно (транспортні засоби) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АГРОСВІТ" у сумі 1 519 999,68 грн.

На підтвердження перебування перелічених у заяві про забезпечення позову транспортних засобів у власності відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АГРОСВІТ" - позивач посилається на відкриті дані Єдиного державного реєстру МВС (https://igov.org.ua).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на такі обставини.

По-перше, відповідно до відомостей публічного сайту https://vkursi.pro/card/31004437, що підтверджується відомостями з єдиного державного реєстру судових рішень підприємство відповідача згадується у 29 кримінальних справах за ст.205 КК України (фіктивне підприємництво).

По-друге, відповідно до відомостей сайту Державної фіскальної служби України https://sfs.gov.ua/businesspartner - відповідач перебуває на обліку в органах доходів та зборів, але станом на 04.04.2019 платник податків має податковий борг та відповідно до пункту 88.2 статті 88 Податкового кодексу України у органів державної податкової служби виникло право податкової застави на майно такого платника.

По-третє, відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search/debtors відповідач має відкрите виконавче провадження №АСВП:58794102 із сумою боргу більше 4,5 млн. гривень.

По-четверте, відповідно до реєстру судових рішень в провадженні господарських судів України зафіксовано подання позовів із претензіями кредиторів до відповідача: справа №904/1173/19 на суму 541 191,35 грн (кредитор ТОВ "Гайдамацьке"); справа №904/1008-19 на суму 4 552 160,00 грн (кредитор ТОВ "АГРОПРОМІНВЕСТ-2018); справа №904/5620/18 на суму 359 457,53 грн (кредитор ТОВ "Гарден-Трейд"); справа №904/821/18 на суму 250 000,00 грн (кредитор ТОВ "ЗООВЕТГАРАНТ").

По-п`яте, згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач має зареєстрований статутний капітал на рівні лише 11 800,00 грн, що значно менше суми заявлених до відповідача претензій.

За твердженням позивача, зазначені відомості є характеристикою неналежного виконання зобов`язань відповідачем та наявності боргів, що дає ґрунтовні підстави побоюватись щодо неможливості виконання рішення у разі задоволення судом позову. При цьому позивач зазначає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту рухоме майно - транспортні засоби не буде наслідком повного припинення господарського діяльності відповідача, оскільки останній зможе надалі вільно розпоряджатися грошовими коштами, які знаходяться на його банківських рахунках, та вільно використовувати належне йому нерухоме та рухоме майно.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2,5 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Приписами частин першої, другої статті 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини першої статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та законних інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя.

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У разі подання позову майнового характеру заявник має доводити, що майно (грошові кошти), наявне у відповідача, може зникнути, зменшитися в кількості, або може погіршитися його якість на момент виконання рішення в результаті об`єктивних чи суб`єктивних причин. Доказом таких обставин може бути вчинення відповідачем активних дій, спрямованих на приховування або відчуження майна; дій, спрямованих на уникнення відповідальності або перешкоджання законному стягненню; відсутність грошових коштів для виконання зобов`язання за спірними правочинами; незадовільний фінансовий стан; наявність відкритих виконавчих проваджень тощо.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тобто, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст.73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними і адекватними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, а також можливість реального і ефективного виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" про стягнення грошової заборгованості, у зв`язку з невиконанням відповідачем - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" умов договору купівлі-продажу № 0102/2019 від 01.02.2019 на загальну суму 1 519 999,68 грн. в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що застосування обраного заходу до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, безпосередньо пов`язано з предметом позову.

Господарським судом враховано неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, встановлених судовими рішеннями у справах № 904/821/18, №904/5620/18 та № 904/276/19, а також значну суму позовних вимог у даній справі (1 519 999,68 грн) за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу №0102/2019 від 01.02.2019, в частині своєчасної оплати поставленого товару, і зроблено правомірний висновок, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, господарським судом обґрунтовано прийнято до уваги, що наявність інших судових справ майнового характеру, де Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АГРОСВІТ" є відповідачем, дає підстави вважати, що при задоволенні позовних вимог в таких судових справах, можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення у даній справі, у разі задоволення позовних вимог ТОВ "ЗЕРНОПРОДУКТ-2015".Той факт, що відповідач має заборгованість перед іншими контрагентами, свідчить про те, що виконання судових рішень, ухвалених на користь таких контрагентів, може потягти витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, а це, в свою чергу, вказує на можливість утруднення виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про доцільне вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту (тимчасове обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на рухоме майно - транспортні засоби відповідача в межах заявленої до стягнення суми позову - 1 519 999,68 грн без обмеження права користування цими транспортними засобами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду реальної вартості рухомого майна - транспортних засобів, що належать на праві власності відповідачу, на дату подання заяви про забезпечення позову вих. №3 від 04.04.2019, суд правомірно частково задовольнив заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно - транспортні засоби, яке належить Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Промінь, ) на праві власності, в межах суми 1 519 999,68 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що арешт та заборона на рухоме майно, накладені оскаржуваною ухвалою порушує і унеможливлює реалізацію банком як заставодержателем свого першочергового та гарантованого законом права на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета застави, що порушує основні принципи інституту застави, враховуючи таке.

14.02.2019 між ПАТ «МТБ БАНК» (надалі-банк) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" (надалі - позичальник) було укладено кредитний договір №00491/Р (надалі - кредитний договір).

Відповідно п.1.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді не поновлювальної кредитної лінії на суму 3 510 000,00 грн (далі - кредит), а позичальник зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути банку кредит, сплатити за користування кредиту 22,0% річних комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього договору.

У п.4.1 кредитного договору сторони погодили, що виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується: наступною заставою транспортного засобу: комбайну зернозбирального, марки CASE ІН AXIAL FLOW 2388, 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить на праві власності позичальнику; наступною заставою транспортного засобу: комбайну зернозбирального: NEW HOLLAND CS 6090, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності позичальнику; наступною заставою транспортного засобу: комбайну зернозбирального: NEW HOLLAND СХ 6090, 2013 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності позичальнику.

Згідно п. 4.2 кредитного договору за виконання зобов`язань за цим договором позичальник відповідає також всім належним йому майном і коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.3 кредитного договору якщо майно, зазначене у п. 4.1 цього договору, є забезпеченням зобов`язань позичальника та/або третіх осіб перед банком також за іншими, ніж даний договір, договорами про надання кредитів позичальнику та/або третім особам, то у випадку невиконання позичальником та/або третім особам умов даного договору або одного з вказаних договорів, банк має право на дострокове стягнення боргу за всіма іншими договорами про надання кредитів позичальнику (та/або третім особам) та/або на дострокове погашення боргу за рахунок реалізації предмета застави.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АГРОСВІТ" та ПАТ «МТБ БАНК» було укладено договір застави (наступна застава) транспортного засобу, який посвідчений 14.02.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за номером 305.

Відповідно до розрахунку ПАТ "МТБ Банк" станом на 10.04.2019 заборгованість Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АГРОСВІТ" перед ПАТ «МТБ БАНК» за кредитним договором становить 3 605 124,70 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч.1 ст.20 Закону України "Про заставу").

Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше (ч.5 ст.18 Закону України "Про заставу").

Матеріали справи свідчать про те, що належним чином зареєстрована застава виникла раніше дати винесення ухвали господарського суду про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно для задоволення вимог стягувача, відмінного від заставодержателя.

При цьому, апелянтом не доведено настання заставного випадку за договором застави та звернення стягнення на відповідне майно відповідача, у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Скаржником не надано доказів набуття банком права власності чи іншого речового права на предмет застави.

Крім того, апелянтом не надано належних та достовірних доказів щодо обізнаності господарського суду першої інстанції на час прийняття оскажуваної ухвали щодо укладення між банком та відповідачем договору застави.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що арешт та заборона на рухоме майно, накладені оскаржуваною ухвалою порушує і унеможливлює реалізацію банком як заставодержателем свого першочергового та гарантованого законом права на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета застави.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що перебування майна боржника в іпотеці не виключає можливості накладення на нього арешту для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись стст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2019 у справі №904/1342/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 12.06.2019

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

І.О.Вечірко