СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р. Справа № 922/3497/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді суддів: За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Чернота Л. Ф. Пушай В.І., Стойка О.В. Телеснюк І.В. Іванцов Я. І. (адвокат), свідоцтво серія ДН №5150 від 30.08.2018 року про право на заняття адвокатською діяльністю, видане на підставі рішення №10 від 30.08.2018 року Ради адвокатів Донецької області, договір №21/ПД від 21.05.2019 року про надання правової допомоги, ордер серія ДН №049864 від 21.05.2019 року на надання правової допомоги Єфіменко А. В., довіреність №02-33/954 від 08.05.2019 р.

розглянувши апеляційну скаргу (вх.№1317Х/3) Приватного сільськогосподарського підприємства Світоч, с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область
на рішення Господарського суду Харківської області
від19.03.2019 року (повне рішення складено 29.03.20109 року)
у справі за позовом до про№922/3497/18 (суддя І. П. Жигалкін) Приватного сільськогосподарського підприємства Світоч, с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область Нововодолазької селищної ради, смт Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область усунення перешкод

В С Т А Н О В И В:

Приватне сільськогосподарське підприємство Світоч, с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою б/н від 18.12.2018 р. до Нововодолазької селищної ради, смт Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область, в якій просить суд усунути Позивачу перешкоди в користуванні майном, а саме: зобов`язати Відповідача не чинити ПСП Світоч перешкод в користуванні його майном - дорожніми плитами розмірами 3*1,5м товщиною 20см в кількості 520 штук, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика, 73 на під`їзній дорозі між с. Павлівка та с. Стара Водолага та плитами розмірами 3*1,5 м товщиною 10см в кількості 39 штук, трьох силосних ям, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика, 73.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.03.2019 року (повний текст рішення складено 29.03.20109 року) у справі №922/3497/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Приватне сільськогосподарське підприємство Світоч, с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область 17.04.2019 звернулось до суду з апеляційною скаргою б/н від 16.04.2019 року, в якій останнє просить відкрити апеляційне провадження у даній справі; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 19.03.2019 року у справі №922/3497/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства Світоч, с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область до Нововодолазької селищної ради, смт Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область у повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги позивач посилався на те, що «фактично скасування рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017 року у справі №922/4827/16 відбулось у зв`язку із тим, що між сторонами на час судового розгляду та звернення до суду був відсутній спір стосовно належності певного майна, що унеможливлювало застосування до спірних правовідносин норм ст. 392 ЦК України».

Вважає, що рішення у справі №922/4827/16 (постанова Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року) не може бути поставлено під сумнів, а інше рішення суду у даній справі не може йому суперечити.

Скаржник відзначає, що відповідач помилково стверджує, що автодорога по вул. Ребрика села Стара Водолага і раніше перебувала в комунальній власності Староводолазької сільської ради, а після (згідно рішення VI сесії VIII скликання Нововодолазької селищної ради від 19 жовтня 2017 року №482 «Про прийняття у комунальну власність скликання Нововодолазької селищної дороги з твердим покриттям між селами Павлівка та Стара Водолага Нововодолазького району») перейшла до комунальної власності Нововодолазької селищної ради. А твердим покриттям на цій дорозі згідно даних паспорта автодороги, як раз спірні залізобетонні пліти.

Також, позивач вказує на те, що Нововодолазька селищна рада не зверталась до суду із позовом про передачу їй безхазяйної речі, а саме, спірного майна (дорожніх пліт).

Позивач наголошує, що суд першої інстанції не надав оцінку правовим підставам на яких Нововодолазька селищна рада прийняла у комунальну власність дорогу з твердим покриттям між селами Павлівка та Стара Водолага Нововодолазького району.

Крім того, останній вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку зазначивши, що право власності на майно у позивача не настало, а отже не може прийматись судом як належно обґрунтований позов, що в свою чергу виключає взагалі можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні власником прав користування за умови наявності відповідних порушень.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2019 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Пушай В. І., Стойка О. В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства Світоч, с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область на рішення Господарського суду Харківської області від 19.03.2019 року (повне рішення складено 29.03.20109 року) у справі №922/3497/18 та встановлено учасникам справи строк до 13.05.2019 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі.

13.05.2019 року до канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Нововодолазької селищної ради, смт. Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область надійшов відзив №02-33/952 від 07.05.2019 року на апеляційну скаргу з доказами його направлення позивачу.

Головуючий суддя (доповідач) у даній справі Чернота Л. Ф. у період з 06.05.2019 по 17.05.2019 року включно перебувала у відпустці відповідно до Наказу №42 в 23.04.2019 року.

Після виходу головуючого судді-доповідача Черноти Л. Ф. із відпустки та повідомлення про закінчення проведення підготовчих дій в порядку ст. 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства Світоч, с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область до розгляду з повідомленням всіх учасників справи на 05.06.2019 року о о 14:00 год.

У судовому засіданні 05.06.2019 року з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, було оголошено перерву до 10.06.2019 року, про що учасників справи було повідомлено під розписку.

10.06.2019 року було оголошено продовження перерви до 12.06.2019 року, про що учасників справи було повідомлено під розписку.

Представник позивача (апелянта) в судовому засіданні 12.06.2019 р. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.03.2019 року у справі №922/3497/18 повністю і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства «Світоч» до Нововодолазької селищної ради в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання 12.06.2019 р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Світоч» на рішення господарського суду Харківської області від 19.03.2019 року у справі №922/3497/18 за позовом ПСП «Світоч» до Нововодолазької селищної ради про усунення перешкод в користуванні майном залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановлено наступне.

Приватне сільськогосподарське підприємство «Світоч» (, реєстраційний номер №04059645Ю0010097 від 20.03.2000 року) є універсальним правонаступником реформованого Сільськогосподарського виробничого кооперативу «ім. Шевченка» (код 00707099, реєстраційний №04059645Ю0010097 від 28.01.2000 року).

Староводолазькою сільською радою в газеті «Вісті Водолажчини» -19.09.2015 року (а.с. 25) було розміщено оголошення наступного змісту: "Дорожнє покриття із плит від с. Стара Водолага на с. Павлівку вважати безхазяйним".

Приватне сільськогосподарське підприємство "Світоч" своєчасно, до спливу 1 річного строку, звернулось до Староводолазької сільської ради після публікації 15.09.2015 року оголошення щодо визнання безхазяйним спірного майна. Будь-які інші особи до Староводолазької сільської ради з приводу даного майна не зверталися, що підтверджується копією листа №67 від 06.03.2017 року (а.с.27).

30 серпня 2016 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Світоч» звернулось до Староводолазької сільської ради з заявою від 29.08.2016 року, в якій повідомило, що дане майно належить йому внаслідок реорганізації КСП ім."Шевченка" та просив припинити процедуру взяття на облік цього майна.

У подальшому, Приватне сільськогосподарське підприємство "Світоч", звернулося до господарського суду з позовом до Староводолазької сільської ради про визнання права власності на під`їзну дорогу з дорожніх плит розмірами 3x1,5 м товщиною 20 см в кількості 520 штук, та силосні ями в кількості 3 штук з залізобетонних плит розмірами 3x1,5 м товщиною 10см. в кількості 39 штук, розташовані за адресою:Харківська область, смт. Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика №73.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.03.2017 року у справі №922/4827/16 позов було задоволено. Визнано за Приватним сільськогосподарським підприємством "Світоч" право власності на під`їзну дорогу з дорожніх плит розмірами 3x1,5 м товщиною 20 см в кількості 520 штук, та силосні ями в кількості 3 штук з залізобетонних плит розмірами 3x1,5м товщиною 10см в кількості 39 штук, розташовані за адресою: Харківська області, Водоводолазький район с Стара Водолага, вул. Ребрика №73.

Постановою Харківського Апеляційного господарського суду від 19.06.2017 у справі №922/4827/16 вищезазначене рішення Господарського суду Харківської області було скасовано і прийнято нове рішення, яким апеляційну скаргу Застутупника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Староводолазької сільської ради Нововодолазького району Харківської області та апеляційну скаргу Нововодолазької селищної ради задоволено, рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017 у справі №922/4827/16 скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Під час розгляду справи №922/4827/16 судом було з`ясовано, що відповідне рішення І сесії VIII скликання Нововодолазької селищної ради від 11.05.2017 №25 «Про реорганізацію Староводолазької сільської ради шляхом приєднання Нововодолазької селищної ради», розпочато процедуру реорганізації юридичної особи Староводолазької сільської ради (), розташовано адресою: вул. Ребрика, 69, с. Стара Водолаза, Нововодолазького району Харківської області, шляхом приєднання до Нововодолазької селищної ради, розташоване за адресою: вул. Донця Григорія, 14, смт. Нова Водолаза, Нововодолазького районі Харківської області. За пунктом 2 даного рішення Нововодолазька селищна рада правонаступником Староводолазької сільської ради з дня набуття повноважень Нововодолазькою селищною радою.

Також у Постанові Харківського Апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року у справі №922/4827/16 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Світоч» до Староводолазької сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності, встановлено наступні обставини: «Такиим чином, матеріали справи підтверджують, що ПСП "Світоч" є правонаступником реформованого Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Шевченко (код за ). Спірні споруди, а саме: під`їзна дорога з дорожніх плит розмірами 3 x 1,5 м товщиною 20 см в кількості 520 штук, та силосні ями в кількості 2 штук з залізобетонних плит розмірами 3x1,5м товщиною 10см в кількості 39 штук, розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика №73, до комунальної власності не належали, та були побудовані господарським способом Сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Шевченка, та використовувалися як під`їзна дорога до даного підприємства а силосні ями як сховище для силосу та других виробів2 (абз. 4 стор. 5 судового рішення суду апеляційної інстанції).

Після винесення Постанови Харківського Апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року у справі № 922/4827/16 ПСП "Світоч" звернулось до Нововодолазької селищної ради з листом №02/18 від 02.04.2018 року, в якому просило зазначало: «судовим рішенням підтверджено, що вищевказані дорожні плити є власністю ПСП «Світоч» проте находяться на земельній ділянці яка належить громаді. У зв`язку із чим, ПСП «Світоч» протягом 30 днів має намір забрати належне йому майно, а саме дорожні пліти з земельних ділянок на яких воно знаходиться. З метою уникнення непорозумінь та конфліктів останній прохав Нлововодолазьку селищну раду узгодити час та направити представника для належного фіксування звільнення земельної ділянки від вищезазначеного майна» (а.с.30).

У відповідь на цей лист Нововодолазька селищна рада надіслала листа №821 від 23.04.2018 року де зазначила, що ПСП «Світоч» не має жодного відношення та правових підстав для звільнення земельної ділянки за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика №73 від вказаного майна (а.с.31 зворотна сторона).

Надалі, 05.09.2018 року ПСП "Світоч" вирішило зняти та розпорядитися вищезазначеними дорожніми плитами, для чого була найнята відповідна техніка.

Однак, на місце робіт приїхали представники Нововодолазької селищної ради які не надали жодних повноважень та вимагали зупинити роботи і заявили, що вищезазначені дорожні пліти є майном територіальної громади.

Після цього представники Нововодолазької селищної ради викликали поліцію, яка приїхавши на місце заборонила подальші роботи для з`ясування обставин.

Крім того, в матеріалах справи міститься рішення рішення VI сесії VIII скликання Нововодолазької селищної ради №482 від 19 жовтня 2017 року (а.с.34) в якому зазначається, що дорога з твердим покриттям між с. Павлівка та с. Стара Водолага протяжністю 390 метрів та площею твердого покриття 2340 кв.м. прийнята у комунальну власність Нововодолазької селищної ради.

Саме у зв`язку із наявністю відповідного рішення слідчим Нововодолазького ВП ГУ Національної поліції в Харківській області було заборонено ПСП «Світоч» проводити будь які дії з вищезазначеними дорожніми плитами.

У зв`язку з вищезазначеним ПСП «Світоч» звернулось до Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та просило повідомити хто саме з представників Нововодолазької селищної ради звернувся 05.09.2018 року до Нововодолазького ВП ГУ Національної поліції в Харківській області з приводу дій ПСП «Світоч» по демонтажу дорожніх плит (а.с.32)

З матеріалів перевірки, що знаходяться у Нововодолазькому відділенні поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області стосовно крадіжки пліт вбачається, що 05.09.2018 року до поліції звертався особисто ОСОБА_1 Сергійович, селищний голова Нововодолазької селищної ради та його заступник ОСОБА_2 . (а.с.36-38).

Також, в матеріалах перевірки міститься копія рішення VI сесії VIII скликання Нововодолазької селищної ради №482 від 19 жовтня 2017 року з якого вбачається, що дорога з твердим покриттям між с. Павлівка та с. Стара Водолага протяжністю 390 метрів та площею твердого покриття 2340 кв.м. прийнята у комунальну власність Нововодолазької селищної ради.

Позивач вважає, що дії керівництва Нововодолазької селищної ради свідчать про те, що останній чинить перешкоди ПСП «Світоч» у користуванні майном.

У зв`язку з цим ПСП «Світоч» вважає, що на даний час зі сторони відповідача порушується право ПСП «Світоч» розпоряджається своїм майном на власний розсуд, тому останній був вимушений звернутися до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч 4. ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі № 922/4827/16, що розглядалась Господарським судом Харківської області та Харківським Апеляційним господарським судом, приймала участь Нововодолазька селищна рада, як правонаступник Староводолазької сільської ради та як апелянт.

Тому, судова колегія дійшла висновку, що обставини встановлені рішенням суду у господарській справі №922/4827/16 не повинні доказуватися при розгляді даної справи.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року у справі №922/4827/16 встановлено, що дорожні плити, як рухоме майно, розмірами 3 x 1,5 м товщиною 20 см в кількості 520 штук, та плити силосних ям з кількості 3 штук з залізобетонних плит розмірами 3x1,5м товщиною 10см в кількості 39 штук, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика №73 належать на даний час, на праві власності саме ПСП «Світоч» ( абз.9, стор. 5 - судового рішення).

Підставою для скасування рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2017 року у справі №922/4827/16 є той, що між сторонами на час судового розгляду та звернення до суду, був відсутній спір стосовно належності певного майна (дорожніх пліт), що унеможливлювало застосування до спірних правовідносин норм ст.392 Цивільного кодексу України.

На даній час постанова Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року у справі № 922/4827/16 є чинною.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 8 Конституціїї України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, Нововодолазька селищна рада 04.02.2019 року подала до суду наступний перелік документів: Копію інвентарної картки №78 обліку об`єкта основних засобів у бюджетних установах від 29.08.2009 року; Копію паспорта автодороги комунальної власності вул. Ребрика села Стара Водолага Харківської області; Копію карти-схеми автодороги комунальної власності вул. Ребрика села Стара Водолага Харківської області; Копію креслення встановлення меж села Стара Водолага; Копію генерального плану Староводолазької сільської ради; Копія проекту змін меж села Стара Водолага Харківської області.

На думку відповідача дані документи та інвентарна картка №78 обліку об`єкта основних засобів у бюджетних установах від 29.08.2009 року є доказами які підтверджують, що автодорога по вул. Ребрика села Стара Водолага Харківської області з твердим покриття є комунальною власністю.

Крім того, відповідач вважає, що автодорога по вул. Ребрика села Стара Водолага і раніше перебувала в комунальній власності Староводолазької сільської ради, а після, згідно рішення VI сесії VIII скликання Нововодолазької селищної ради від 19 жовтня 2017 року №482 «Про прийняття у комунальну власність скликання Нововодолазької селищної ради дороги з твердим покриттям між селами Павлівка та Стара Водолага Нововодолазького району», перейшла до комунальної власності Нововодолазької селищної ради. А твердим покриттям на цій дорозі згідно даних паспорта автодороги, як раз і спірні залізобетонні пліти.

На даний час дорога обліковується на балансі Нововодолазької селищної ради, балансова вартість складає 130 000,00 гривень.

Однак, як вже зазначалось, при судовому розгляді справи було встановлено, що Староводолазькою сільською радою в газеті "Вісті Водолажчини" №38 від 19.09.2015 року було розміщено оголошення наступного змісту: "Дорожнє покриття із плит від с. Стара Водолага на с. Павлівка вважати безхазяйним".

Законодавством чітко встановлено порядок набуття права власності органом місцевого самоврядування на безхазяйну річ.

Відповідно до умов статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Судова колегія дійшла висновку, що документи надані Нововодолазькою селищною радою не підтверджують того, що спірне майно, а саме дорожні плиті розмірами 3 х 1,5 м товщиною 20см з кількості 520 штук, що розташовані за адресою: Харківська область Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика, 73 на під`їзній дорозі між с. Павлівка та с. Стара Водолага та пліти розмірами 3X1,5м товщиною 10см = кількості 39 штук, трьох силосних ям, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика, 73, належить до комунальній власності.

Крім того суд першої інстанції в рішенні зазначив, що право власності на майно у позивача не настало, а отже не може прийматись судом як належно обґрунтований позов, що в свою чергу виключає взагалі можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні власником прав користування за умови наявності відповідних порушень (сторінка 8 абзац 4 рішення суду).

Однак, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає даний висновок суду першої інстанції передчасним.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім цього, як вже зазначалось, Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року у справі № 922/4827/16 встановлено, що дорожні плити, як рухоме майно, розмірами 3x1,5м товщиною 20 см в кількості 520 штук, та плити силосних ям в кількості 3 штук з залізобетонних плит розмірами 3x1,5 м товщиною 10 см в кількості 39 штук, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с Стара Водолага, вул. Ребрика №73 належать на даний час, на праві власності саме ПСП «Світоч». У даному випадку, суд вже досліджував зазначену обставину, та виклав її у вищезазначеній постанові.

Стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні власником прав користування судова колегія зазначає наступне.

Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що «Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб».

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що «Власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном».

Як вбачається, зі змісту приписів ч.1,2 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 41 Конституції України закріплює принципи про вільне володіння, користування і розпоряджання власником своєю власністю та непорушність права власності.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Також, вищезазначені принципи закріплені у ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,в якому зазначається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до норм Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07. 1997 року, Україна приєдналась до даної конвенції і проколів до неї.

Отже, право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, а Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні і зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності, згідно (ст. 41 Конституції України) і жодна особа не може здійснювати незаконні дії направленні на позбавлення або обмеження прав власності.

Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, згідно умов статті 15 Цивільного кодексу України.

У даному випадку, відповідач відповідно до листа №821 від 23.04.2018 року заперечує щодо користування спірним майном та зазначає, що позивач не має жодного відношення та правових підстав для звільнення земельної ділянки (а.с.31).

Але з огляду на те, що конструкція виробу сукупність властивостей виробу, яку характеризують склад його частин, призначеність, взаємна розташованість, форма, розміри і матеріали складових частин та види з`єднання їх між собою, а дорожнє покриття - твердий, стійкий до зносу матеріал, який викладают на шляхах з метою полегшення пересування і перевезення товарів. На сучасних магістральних шляхах як дорожнє покриття використовується здебільшого асфальтобетон, бетон, шутер і т. п.

Дорога з твердим покриттям - автомобільна дорога з одношаровим чи багатошаровим дорожнім покриттям, яке складається з різних видів ущільнених дорожніх сумішей або кам`яних матеріалів (щебінь, гравій, шлак), оброблених або не оброблених в`яжучими, згідно Наказу №216 від 15.08.1997 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 вересня 1997 р. за №426/2230 - Інструкція по складанню звіту ф.№ Д-1 "Про ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування".

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить усунути перешкоди у користуванні саме плитами, що знаходяться в його власності.

Щодо посилання відповідача про відсутність правоустановчих документів на зазначене майно, то відповідно до вимог частини 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалося вище, за змістом Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року у справі №922/4827/16 встановлено, що дорожні плити, як рухоме майно, розмірами 3x1,5м товщиною 20см в кількості 520 штук, та пліти силосних ям в кількості З штук з залізобетонних плит розмірами 3x1,5м товщиною 10см в кількості 39штук, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика №73 належать на даний час, на праві власності саме ПСП Світоч».

У даному випадку, відповідач безпідставно утримує та користується дорожніми плітами розмірами 3х1,5 м товщиною 20см в кількості 520 штук, які належать позивачу на праві власності та знаходяться за адресою: Харківська область АДРЕСА_1 смт АДРЕСА_2 Нововодолазький АДРЕСА_3 Стара Водолага, АДРЕСА_4 .

Враховуючи викладене судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку, в жодному документі відповідача не визначено, що це має бути за конструкція (покриття) з якого складається дорога. Відсутня жодна характеристика як за рішенням VI сесії VIII скликання Нововодолазької селищної ради від 19 жовтня 2017 року № 482 «Про прийняття у комунальну власність скликання Нововодолазької селищної ради дороги з твердим покриттям між селами Павлівка та Стара Водолага Нововодолазького району» так і за змістом довідки №458 від 05.09.2018 року (а.с.34,35), тому позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні вказаним майном, є такими, які підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 ГПК правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з наведених норм, за загальним правилом обов"язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також на відповідача, який повинен доказати факти, на підставі яких грунтуються його заперечення проти позову.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування і подання доказів визначено ст. 77 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Нормами ст.ст. 78, 79 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції помилково визнав встановленими недоведені обставини справи та зробив висновки, які не відповідають обставинами справи, а також неправильно застосував норми матеріального права, що згідно з п. 1-4 ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю та ухвалення в апеляційному порядку нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі підтвердилися під час розгляду даної справи, тому апеляційна скарга підлягають задоволенню.

Судовий збір за перегляд рішення суду в суді апеляційної інстанції слід покласти на відповідача в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 86, 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Світоч», с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область на рішення господарського суду Харківської області від 19.03.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 29.03.2019 року) у справі №922/3497/18 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.03.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 29.03.2019 року) у справі №922/3497/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства «Світоч», с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область до Нововодолазької селищної ради, селище міського типу Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область про усунення перешкоди у користуванні майном, а саме дорожніми плітами, розмірами 3 х 1,5 м товщиною 20 см в кількості 520 штук, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика №73, на під`їзній дорозі між с. Павлівка та с. Стара Водолага та плітами розмірами 3 х 1,5 м товщиною 10 см в кількості 39 штук, трьох силосних ям, що розташовані за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Стара Водолага, вул. Ребрика №73.

Зобов`язати Нововодолазьку селищну раду, селище міського типу Нова Водолага, Нововодолазький район, Харківська область не чинити Приватному сільскогосподарському підприємству "Світоч", с. Стара Водолага, Нововодолазький район, Харківська область перешкоди у користуванні майном.

Стягнути з Нововодолазької селищної ради (63202, Харківська область, Нововодолазькийц район, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Донця Григорія, будинок 14, ідентифікаційний код юридичної особи 04397997) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Світоч» (63213, Харківська область, Нововодолазький район, село Стара Водолага, вулиця Широка, будинок 63, ідентифікаційний код юридичної особи 00707099) судовий збір у розмірі 2643, 00 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.06.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 13.06.2019 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка