ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019м. ДніпроСправа № 904/5631/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

За позовом Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Представники:

Від позивача: Лосєв Д.В., представник за довіреністю; адвокат

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Криворізької міської ради (далі - відповідач) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства та укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди, 08.11.2018 позивач в порядку ст. 188 Господарського кодексу України, листом від 08.11.2018 надіслав на адресу відповідача проекти додаткових угод до договорів оренди (серед іншого і до договору №01057 оренди земельної ділянки від 07.02.2012). У запропонованій редакції додаткових угод до договорів оренди зазначалось про необхідність внесення змін до договору в частині розрахунку річної плати, що відповідає змінам до податкового законодавства України. Позивач, як підприємство, що використовує орендовану земельну ділянку для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин має право на пільги зі сплати орендної плати (як форми плати за землю) у розмірі 25% податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 Податкового кодексу України. Станом на 07.12.2018 відповідь або підписаний примірник додаткової угоди від відповідача на адресу позивача не надходили. Позивач стверджує, що відповідач своїми діями (у вигляді не підписання запропонованої позивачем редакції додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №01057 від 07.02.2012) намагається уникнути належного виконання умов укладеного договору в частині необхідності зміни розміру орендної плати за земельну ділянку у разі зміни розмірів земельного податку, що в свою чергу призводить до безпідставних та значних фінансових втрат позивача.

За витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2019 справу № 904/1128/19 передано судді Петренко Наталії Едуардівні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 09.01.2019.

09.01.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11.01.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

Короткий зміст відзиву відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що цільове призначення та мета використання орендованої земельної ділянки за означеним договором є саме розміщення будівель і споруд гірничого підприємства. Законом України від 07.12.2017 № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", який набрав чинності з 1 січня 2018 року, статтю 284 Податкового кодексу України доповнено пунктом 284.4. наступного змісту - Плата за землю за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу. Земельні ділянки у межах наданого гірничого відводу можуть використовуватись гірничими підприємствами для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин та розробкою родовищ корисних копалин. В матеріалах справи містяться надані позивачем Спеціальний дозвіл на користування надрами (реєстраційний номер 585) та Акт про надання гірничого відводу від 02.11.2016 №3139. Однак, відповідачу залишається незрозумілим те, яким чином між собою співвідносяться орендована земельна ділянка площею у 968,9897 га з площею гірничого відводу у 837, 0 га та спеціальним дозволом на користування надрами у 400,0 га.

Також відповідач зазначає, що 27.06.2018 Криворізькою міською радою було прийняте рішення №2816 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році". Відповідно до вказаного рішення, для земель промисловості за кодом 11.01 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами) з 01.01.2019 встановлено річний розмір орендної плати у вигляді 2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста. Таким чином Криворізька міська рада, в межах дискреційних повноважень відповідно до приписів діючого законодавства України, встановила розмір орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності. При цьому, умови запропоновані позивачем у Додатковій угоді, яка є предметом спору в даній справі, не можуть бути прийняті Криворізькою міською радою, оскільки не узгоджуються з рішенням міської ради від 27.06.2018 №2816, при цьому ст. 288 Податкового кодексу України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, імперативно не вказує на можливість застосування п.284.4. ст. 284 Податкового кодексу України при визначенні розміру орендної плати. Податковим законодавством окремо встановлено межі розміру: 1. річної орендної плати за землю; 2. земельного податку. При цьому, статтею 284.4 Податкового кодексу України чітко визначено "25 відсотків податку, обчисленого відповідно до ст.274 і 277 цього Кодексу", тобто дана норма має застосовуватись у випадку сплати землекористувачем саме податку, обчислюваного відповідно до ст.274 Податкового кодексу України, а не орендної плати, яка обчислюється відповідно до ст.288 Податкового кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 відкладено підготовче судове засідання на 12.02.2019.

05.02.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Короткий зміст відповіді на відзив та узагальнення її доводів.

Позивач не погоджується з обґрунтуванням відповідача, що земельні ділянки надані позивачу за договором не відносяться до земель з видобування корисних копалин, а їх цільовим призначенням та метою використання є розміщення будівлі і споруд гірничого підприємства. Позивач стверджує, що надана в оренду земельна ділянка відповідно до Договору оренди №057 від 07.02.2012 використовується позивачем для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, про що зазначено і у п. 284.4 ст. 284 Податкового кодексу України.

Щодо заперечень відповідача, що до спірних правовідносин не можливо застосувати вимоги п.284.4 ст.284 Податкового кодексу України, оскільки платником земельного податку в даному випадку є власник земельних ділянок та землекористувачі, позивач зазначає, що він не заперечує, що платником земельного податку є власник земельних ділянок та землекористувачі, однак відповідач невірно трактує, норми податкового законодавства, оскільки п.284.4 ст.284 Податкового кодексу України регулює не розмір земельного податку, а розмір плати за землю. В розумінні положень ст.265 Податкового кодексу України плата за землю є податком на майно. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України). Виходячи з вказаних положень Податкового кодексу України, земельний податок та орендна плата за земельну ділянку є формами плати за землю. А отже, твердження Криворізької міської ради відносно нерозповсюдження на взаємовідносини сторін даної норми законодавства через те, що вона стосується земельного податку, а не орендної плати за землю є таким, що не відповідає положенням Податкового кодексу України. Передбачена пільга у розмірі 25 відсотків встановлена відносно плати за землю, яка в свою чергу включає в себе і земельний податок, і орендну плату (тобто застосовується як при сплаті земельного податку так і орендної плати).

В підготовче судове засідання 12.02.2019 з`явилися представники сторін. Представником позивача до суду надано заяву про зупинення провадження у справі. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що справа № 904/5631/18 є аналогічною зі справою №904/3714/18, оскільки під час розгляду останньої, також підлягає вирішенню питання щодо розміру річної орендної плати за земельну ділянку. Неоднозначне застосування у подібних правовідносинах положень п. 284.4 ст. 284 Податкового кодексу України та прийняття рішення по справі № 904/3714/18 має суттєвий вплив на можливість розгляду спору по справі № 904/5631/18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2019 зупинено провадження у справі № 904/5631/18 до вирішення Касаційним господарським судом Верховного суду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 по справі № 904/3714/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 2013562 від 27.12.2013.

15.04.2019 від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2019, поновлено провадження у справі № 904/5631/18 з 21.05.2019. Призначено підготовче судове засідання на 21.05.19.

21.05.2019 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку з зайнятістю повноважного представника та неможливістю забезпечити явку іншого представника.

21.05.2019 від представника позивача до суду надійшла заява в якій позивач просить суд відмовити в задоволенні клопотання про відкладення підготовчого судового засідання та наполягає на закритті підготовчого провадження та призначити справу до розгляду по суті.

Розглянувши клопотання повноважних представників сторін суд вирішив, що клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не надав належних доказів зайнятості свого представника в інших судових засіданнях. У зв`язку з чим у відповідача відсутні докази об`єктивної підстави для відкладення підготовчого судового засідання.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вирішив в клопотанні представника відповідача відмовити.

В підготовче судове засідання 21.05.2019 з`явився повноважний представник позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2019 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 04.06.2019.

04.06.2019 представником відповідача надіслано на електронну пошту суду клопотання, в якому він просив суд визнати повноважними причини неявки представника відповідача та відкласти судове засідання, у зв`язку із зайнятістю представників останнього в інших судових засіданнях.

Судом відповідне клопотання представника відповідача відхиляється, з огляду на таке.

Відповідач, як юридична особа був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та, відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, надання повноважень на представництво інтересів сторони у процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, представником відповідача у клопотанні не зазначено жодних причин неможливості забезпечення явки іншого представника. Також, у клопотанні відсутнє обґрунтування, того що інші справи, в яких приймає участь представник відповідача є важливішими ніж дана справа.

Згідно приписів частин 2, 3 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається що відповідач повторно звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи та розгляд справи судом відкладався на 04.06.2019 з цих підстав.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулося 04.06.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 04.06.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Криворізькою міською радою (далі - орендодавець, відповідач) та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яке перейменовано у Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", (далі - орендар, позивач) 07.02.2012 укладено договір №01057 оренди земельної ділянки (далі - договір) відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 29.12.2011 №874 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення кар`єру, Правобережного відвалу, дільниці зв`язку, механічної майстерні рудоуправління, яка знаходиться в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу.

Договір зареєстрований у Управлінні Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 02.03.2012 за №01057.

В оренду передана земельна ділянка площею 968,9897 га (п. 2 договору).

Кадастровий номер земельної ділянки: :05:012:0005 (п. 4 договору).

Відповідно до п.6 договору, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар, у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважно право на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар зобов`язаний повідомити орендодавця про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяця (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого орендодавцем відповідного рішення.

Пунктом 7 договору, з урахуванням Додаткової угоди від 02.10.2014, сторони погодили, що річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлений Податковим кодексом України, з урахуванням рішення Криворізької міської ради від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу". Плата вноситься орендарем на рахунок №332 НОМЕР_1 00023 управління Державної казначейської служби України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у банку ГУДКСУ Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО 805012, .

Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п.12 договору розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

З 01.01.2018 набув чинності Закон України від 07.12.2017 № 2245-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році".

Пунктом 50 названого Закону, статтю 284 Податкового кодексу України доповнено пунктом 284.4 такого змісту: "284.4. Плата за землю за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу".

Крім того, рішенням Криворізької міської ради №2816 від 27.06.2018 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році" встановлено ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю у 2019 році. Рішенням встановлено, що ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю для земель промисловості з встановленим цільовим призначенням 11.01 (добувна промисловість) код розділу КВЕД 07, 09 для юридичних осіб на 2019 рік встановлена на рівні 2,500% від нормативної грошової оцінки земель міста.

Для приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства та укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди, позивач підготував проект додаткової угоди №2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 07.02.2012, зареєстрованого управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 02.03.2012 за №01057. У запропонованій редакції додаткової угоди до договору оренди зазначалось про необхідність внесення змін до договору в частині розрахунку річної орендної плати, а саме передбачала:

1) доповнити договір п.4.1 та викласти його в наступній редакції: "4.1. нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 414 605 073,26 грн. станом на 01.01.2018";

2) внести зміни до пункту 7 розділу "Орендна плата" договору, виклавши його в наступній редакції: "7. Починаючи з 01.01.2019 річна оренда плата за земельну ділянку вноситься "Орендарем" в розмірі 21 341 281,71 грн. (двадцять один мільйон триста сорок одна тисяча двісті вісімдесят одна грн. 71 коп.) виключно у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати починаючи з 01.01.2019 здійснюється на підставі пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до пункту 274.1. статті 274, пункту 288.5.1. статті 288 Податкового кодексу України та Рішення Криворізької міської ради "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році" від 27.06.2018 №2816, відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до цієї угоди, який є її невід`ємною частиною".

Зазначена додаткова угода була надана на адресу відповідача супровідним листом від 08.11.2018 (а.с. 37-40).

Позивач у позовній заяві стверджує, що станом на 07.12.2018 відповідач відповідь або підписаний примірник додаткової угоди від Криворізької міської ради не отримав, у зв`язку із чим, позивач звернувся з даним позовом про визнання спірної додаткової угоди укладеною в судовому порядку.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Предметом позову у даній справі є встановлення наявності підстав для внесення змін в укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки в частині розрахунку орендної плати, у зв`язку з внесенням змін до Податкового кодексу України.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим та Цивільним кодексами України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо зазначено про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ст. 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до змісту статей 759 та 762 Цивільного кодексу України, законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з ст. 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається в судовому порядку (ст. 30 Закону України "Про оренду землі").

Стаття 284 Податкового кодексу України регулює особливості оподаткування платою за землю. Поняття "плати за землю" наведено у підпункті 147 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якої платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Тобто, поняття плати за землю має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком.

Таким чином, положення пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України встановлюють розмір плати за землю відповідної категорії у вигляді орендної плати, що має наслідком внесення відповідних змін у договірні відносини сторін щодо оренди земельних ділянок визначених категорій. Імперативні приписи Податкового кодексу України мають пріоритет в частині визначення розміру орендної плати.

Судом встановлено, що умови додаткової угоди, запропоновані позивачем, до договору оренди земельної ділянки повністю відповідають положенням пунктів 274.1. статті 274, 284.4. статті 284 та 288.5. статті 288 Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до умов спірного договору оренди земельної ділянки, позивач посилається на зміни в законодавстві, а саме доповнення статті 284 Податкового кодексу України пунктом 284.4, який визначає розмір орендної плати за користування землею для гірничодобувних підприємств, зокрема, встановлює спеціальну ставку плати за земельні ділянки, надані для видобування корисних копалин та розробку родовищ корисних копалин.

Буквальне текстове вираження норми ст. 284 Податкового кодексу України ("буква" закону), визначає, що дана правова норма регулює особливості оподаткування платою за землю лише у формі земельного податку, що справляється за земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також, земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Можливість застосування даної норми для вирішення питання оподаткування земельних ділянок наданих в оренду, плата за які справляється у формі орендної плати, текст норми ст. 284 Податкового кодексу України не передбачає.

Водночас, зважаючи на особливості законотворчого процесу, з метою визначення дійсного змісту п. 284.4 ст. 284 Податкового кодексу України ("духу" закону) слід вдатися до поширювального тлумачення даної юридичної норми, для чого варто звернути увагу на те, що мета, завдання та цілі прийняття Закону України від 07.12.2017 №2245-VІІІ вказані в пояснювальній записці до законопроекту (http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc34?id=&pf3511=62878&pf35401=438268), в якій, зокрема, визначено, що мета прийняття цього Закону полягає у забезпеченні збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році.

Одним із методів балансування державного бюджету, є перерозподіл надходжень фінансових ресурсів між місцевими бюджетами адміністративно-територіальних утворень та державним бюджетом України з метою вирівнювання фінансових забезпечень.

Так, Законом України від 07.12.2017 №2245-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", поряд з іншим, запроваджено збільшення ставки рентної плати за користування надрами, в тому числі, для видобування залізної руди на 0,8 відсоткових пунктів.

Тобто, законом збільшено обсяг надходжень державного бюджету України за рахунок збільшення розміру загальнодержавного податку у вигляді рентної плати, що сплачується гірничодобувними підприємствами, які здійснюють видобування корисних копалин та розробку родовищ корисних копалин.

Одночасно, Закон №2245-VІІІ зменшив обсяги надходження місцевих бюджетів від місцевих податків, зокрема, податку на майно, до складу якого входить плата за землю, шляхом запровадження для відповідних гірничодобувних підприємств, справляння такої плати в розмірі 25 відсотків.

Таким чином, враховуючи те, що запроваджений Законом №2245-VІІІ механізм забезпечення збалансованості державного бюджету, передбачає досягнення його мети саме за рахунок перерозподілу надходжень між бюджетами різних рівнів, зокрема, шляхом збільшення рентної плати за користування надрами (загальнодержавний податок), з одночасним, відповідним зменшенням плати за земельні ділянки, надані для видобутку корисних копалин (місцевий податок), при цьому, земельні ділянки, на яких здійснюється видобуток корисних копалин, можуть перебувати як власності, так і в орендному користування відповідних гірничодобувних підприємств, слід дійти висновку, що дійсний зміст Законом №2245-VІІІ, передбачає застосування норми п. 284.4. ст. 284 Податкового кодексу України до відносин із плати за землю, що справляється як у формі земельного податку, так і у формі орендної плати за землю.

В іншому випадку, застосування даної норми виключно до платників податку на землю, створить нерівні умови для гірничодобувних підприємств, з яких плата за землю справляється у формі орендної плати, які сплачуватимуть збільшений розмір рентної плати, без отримання відповідної, передбаченої Законом №2245-VІІІ компенсації у вигляді зменшення плати за землю.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом.

Зважаючи на те, що договором та законом передбачена можливість зміни розміру орендної плати, при тому, що плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, запроваджені законом зміни (зменшення розміру такої плати), є підставою для внесенні відповідних змін до договорів оренди землі.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо інших умов спірного правочину, суд вважає вимоги щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в запропонованій позивачем редакції такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача з посиланням на недоведення факту використання наданої позивачу в оренду земельної ділянки, безпосередньо для здійснення видобутку корисних копалин, спростовуються наданими у справу доказами, зокрема, змістом договору оренди земельної ділянки №01057 від 07.02.2012, згідно якого, земельна ділянка надана позивачу безпосередньо для розміщення Правобережного відвалу, тобто, під розміщення відкритої гірничої виробітки, призначеної для розробки та видобутку корисних копалин, а також, наданим у справу спеціальним дозволом на користування надрами (а.с. 42, 43) та актом про надання гірничого відводу (арк.с. 44, 45).

Також, судом при прийнятті рішення взято до уваги, що Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" є гірничодобувним підприємством, основним видом господарської діяльності якого є добування залізних руд.

Фактів, які спростовують використання спірної земельної ділянки з іншою метою, ніж за цільовим призначенням, судом не встановлено, а доказів на підтвердження протилежного - відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240-241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"(50026, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, ) до Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, ) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки - задовольнити у повному обсязі.

Визнати укладеною додаткову угоду №2 до договору №01057 оренди земельної ділянки від 07.02.2012 між Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) та Криворізькою міською радою (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1, ) у запропонованій позивачем редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА №2

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 07.02.2012, зареєстрованого

управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

02.03.2012 за №01057

м. Кривий Ріг "___"_________ 2018р.

Криворізька міська рада в особі __________________________________________, який діє на підставі_______________________________________________________, іменована в подальшому "Орендодавець", з одного боку, і

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" в особі Генерального директора Федіна Костянтина Анатолійовича,

який діє на підставі Статуту, з другого боку, іменоване в подальшому "Орендар", ("Орендодавець" та "Орендар" далі разом іменуються "Сторони"), враховуючи підпункт 14.1.147 пункту 14.1. статті 14, пункт 284.4 статті 284, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288, статті 289 Податкового кодексу України, рішення Криворізької міської ради від 27.06.2018 №2816, уклали цю додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 07.02.2012, зареєстрованого управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 02.03.2012 за №01057 (далі - Договір), про наступне:

1. Доповнити Договір п. 4.1. та викласти його в наступній редакції:

"4.1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 414 605 073,26 грн. станом на 01.01.2018р.".

2. Внести зміни до пункту 7 розділу "Орендна плата" Договору, виклавши його в наступній редакції:

"7. Починаючи з 01.01.2019 річна оренда плата за земельну ділянку вноситься "Орендарем" в розмірі 21 341 281,71 грн. (двадцять один мільйон триста сорок одна тисяча двісті вісімдесят одна грн. 71 коп.) виключно у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати починаючи з 01.01.2019 здійснюється на підставі пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до пункту 274.1. статті 274, пункту 288.5.1. статті 288 Податкового кодексу України та Рішення Криворізької міської ради "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році" від 27.06.2018 №2816, відповідно до розрахунку, наведеного у додатку №1 до цієї угоди, який є її невід`ємною частиною".

3. Ця додаткова угода про внесення змін до Договору є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності після проведення державної реєстрації змін до нього.

4. Всі інші умови Договору залишаються незмінними.

5. Додаткова угода укладена в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця" - Криворізька міська рада; другий у "Орендаря" - Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"; третій - у органу державної реєстрації.

Підписи сторін:

"Орендодавець" "Орендар"

Криворізька міська рада Публічне акціонерне товариство

"Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

__________________________ ____________________________ К.А. Федін

М.П. М.П.

Додаток № 1 до додаткової угоди №2 від "____" ____ 2018р. до договору оренди земельної ділянки №01057 від 07.02.2012

РОЗРАХУНОК *

розміру орендної плати за землю, що підлягає до сплати з 01.01.2019 року

ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

до додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №01057 від 07.02.2012

Категорія земель та цільове призначення земельної ділянкиКод КВЕДПлоща, м2Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2018р., грн.Ставка податку за користування земельними ділянками певного цільового призначення, згідно з рішенням Криворізької міської ради від 27.06.2018 №2816, % від НГОПільга в справлянні плати за землю для гірничо добувних підприємств (пп.284.4 ст.284 ПКУ), % від податку на землюРічний розмір орендної плати, грн.
1234567
Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення;11.01968,98973 414 605 073,262,5%25%21 341 281,71

Розрахунок виконаний на підставі Податкового кодексу України та рішення міської ради від 27.06.2018 №2816.

"Орендодавець" ____________________________________

"Орендар" ____________________________________ К.А. Федін

Стягнути з Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50026, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50026, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, ).

Боржник: Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, ).

Повний текст рішення складено - 10.06.2019.

Суддя Н.Е. Петренко