ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Справа №909/260/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

Скрипчук О.С.

за участю секретаря судового засідання Мокрої А.В.

розглянув матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 б/н від 29.03.2019 року (вх. № 01-05/1227/19 від 01.04.2019 року)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.03.2019р. про відмову у забезпеченні позову (суддя Рочняк О.В.)

у справі № 909/260/19

за позовом: ОСОБА_2 , м. Івано-Франківськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) "Регістр", м. Івано-Франківськ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ТД "Регістр", м.Івано-Франківськ

про визнання недійними договору поставки № 323/1 від 31.08.2016 та договору оренди нежитлових приміщень № Р-101 від 30.09.2016.

за участю представників:

від позивача: не з`явився (належно повідомлено);

від відповідача-1: не з`явився (належно повідомлено);

від відповідача-2: не з`явився (належно повідомлено).

1.Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

У судовому засіданні не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання представників усіх учасників справи відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді -доповідача) Дубник О.П., суддів Зварич О.В. та Скрипчук О.С.

У зв`язку з перебування у відрядженні судді - члена колегії Скрипчук О.С., розпорядженням керівника апарату суду № 299 від 18.04.2019 призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019, до складу колегії входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Дубник О.П., судді: Зварич О.В., Кордюк Г.Т.

У зв`язку з перебування у відпустці судді - члена колегії Кордюк Г.Т., розпорядженням керівника апарату суду № 331 від 03.05.2019 призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019, до складу колегії входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Дубник О.П., судді: Зварич О.В., Скрипчук О.С.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позивач та відповідачі участі уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих поштових повідомлень від 08.05.2019 року.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ТОВ "Регістр" на адресу суду надіслано клопотання №36 від 21.05.2019 року (вх. №01-04/3293/19 від 23.05.2019, у якому вказано, що у зв`язку з перебуванням у відрядженні представника ТОВ "Регістр", забезпечити його участь у судовому засіданні 28.05.2019 року не має можливості та просить розгляд справи призначити на іншу дату й час.

Колегія суддів порадившись на місці, ухвалила відхилити подане клопотання та продовжити розгляд справи з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Наведені доводи відповідача-1 не визнаються судом поважною підставою для відкладення розгляду справи згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України, також до клопотання не додано доказів на їх підтвердження. Крім того у матеріалах справи наявний відзив ТОВ "Регістр" на апеляційну скаргу, де наведено доводи сторони.

3. Короткий зміст заяви.

19.03.2019р. на адресу Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_2 б/н від 19.03.2019р. (вх.№5232/19 місцевого господарського суду) про забезпечення позовних вимог (а.с. 4-7).

Заявник просить суд накласти арешт на нерухоме майно (нежитлові приміщення загальною площею 461,2 кв.м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Торгова, 3 та автотранспортні засоби (вантажні автомобілі), які належать ТОВ "Регістр" та заборонити відповідачам вчиняти дії щодо відчуження нежитлових приміщень та автотранспортних засобів (перелік їх наведений в заяві).

Заявник стверджує, що він, як учасник ТОВ "Регістр" з часткою в статутному фонді в розмірі 25 % ,19.03.2019 року звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Регістр" та ТОВ "ТД "Регістр" про визнання недійними договору поставки № 323/1 від 31.08.2016 та договору оренди нежитлових приміщень № Р-101 від 30.09.2016, укладених між відповідачами.

Заява мотивована посиланням на те, що директор ТОВ "Регістр" - ОСОБА_3 ., який уклав з ТОВ "ТД "Регістр" договори поставки товару та оренди нежитлових приміщень, на його думку, з перевищенням повноважень та в особистих інтересах, буде продовжувати вчиняти протиправні дії щодо зазначеного майна, яке знаходиться на балансі ТОВ "Регістр", що може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у даній справі.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

4.1. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.03.2019р. в задоволенні заяви ОСОБА_2 від 19.03.2019 (вх. №5232/19) про забезпечення позову відмовлено (а.с. 1-3).

4.2 В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначив з посиланням на ст.ст. 73, 74, 76-79, ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 137 ГПК України, що заявником у даній справі не доведено та документально не підтверджено того, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання договорів поставки та оренди недійсними або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся, заявником не доведено зв`язку між заходами до забезпечення позову, які він просить застосувати, та предметом позовної вимоги у даній справі.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. ОСОБА_2 не погоджується з постановленою ухвалою суду, вважає, що судом першої інстанції при її прийнятті неповністю з`ясовано обставини справи та неправильно оцінені наявні докази. У поданій апеляційній скарзі стверджує, що сам факт прийняття одноособового рішення директором товариства ОСОБА_3 про зупинення господарської діяльності та передачі матеріальних цінностей і майна - нежитлових приміщень і автотранспортних засобів, що є власністю ТОВ "Регістр" в оренду ТОВ "ТД "Регістр" обгрунтовано вказує на непередбачуваність дій директора. Зазначає, що передачу зазначеного майна в оренду директор ОСОБА_3 здійснював без згоди загальних зборів учасників, а статус директора ОСОБА_3 та учасника ТОВ "Регістр" одночасно з статусом учасника ТОВ "ТД "Регістр" не виключає вчинення ним незаконних дій в інтересах ТОВ "ТД "Регістр", в тому числі імовірних протиправних дій щодо відчуження майна ТОВ "Регістр" на користь ТОВ "ТД "Регістр". Апелянт стверджує, що просить накласти арешт на автотранспортні засоби, що є власністю ТОВ "Регістр" і які не є предметом спору у даній справі, оскільки залишкова балансова вартість нежитлових приміщень станом на 01.09.2016 року, як зазначено в договорі, становить 385 тис. 212 грн, а ціна позову становить 3023755 тис. грн., що значно перевищує балансову вартість нежитлових приміщень. Звертає увагу на те, що 21.02.2017 року директор ОСОБА_3, без згоди загальних зборів учасників товариства, відчужив 114 одиниць комп`ютерної техніки, що підтверджується видатковою накладною ТОВ "Регістр" № Р-00000853 від 21.02.2017 року. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у даній справі. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 задоволити.

5.2. ТОВ "Регістр" у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Зазначає, що нежитлові приміщення передані орендарю лише в користування. Наполягає на тому, що позивачем не доведено вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, а подана апелянтом видаткова накладна ТОВ "Регістр" № Р-00000853 від 21.02.2017 року підтверджує здійснення господарської діяльності юридичною особою, не порушує права апелянта та не потребує погодження загальних зборів учасників товариства. Стверджує, що позивач є начальником торгового відділу ТОВ "Регістр", а ОСОБА_3 до переобрання нового директора має всі повноваження в обсязі, що передбачений статутом ТОВ "Регістр".

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Регістр" та ТОВ ТД "Регістр" про визнання недійними договору поставки № 323/1 від 31.08.2016 та договору оренди нежитлових приміщень № Р-101 від 30.09.2016, укладених між відповідачами.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

19.03.2019р. на адресу Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_2 б/н від 19.03.2019р. (вх.№5232/19 місцевого господарського суду) про забезпечення позовних вимог (а.с. 4-7).

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом позову є вимоги немайнового характеру про визнання недійними договору поставки № 323/1 від 31.08.2016 та договору оренди нежитлових приміщень № Р-101 від 30.09.2016, укладених між відповідачами ТОВ "Регістр" та ТОВ ТД "Регістр".

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Заявник обгрунтовує заяву тим, що директор ТОВ "Регістр" - ОСОБА_3, що уклав з ТОВ "ТД "Регістр" договори поставки товару та оренди нежитлових приміщень, на його думку з перевищенням повноважень та в особистих інтересах, належних ТОВ "Регістр", буде продовжувати вчиняти протиправні дії щодо зазначеного майна, яке знаходиться на балансі ТОВ "Регістр", що може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у даній справі.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

У даному випадку позивачу необхідно було довести обгрунтованість припущень, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а з врахуванням того, що предмет позову є визнання недійними договору поставки № 323/1 від 31.08.2016 та договору оренди нежитлових приміщень № Р-101 від 30.09.2016, укладених між відповідачами ТОВ "Регістр" та ТОВ ТД "Регістр", на думку суду апеляційної інстанції позивачем не доведено вказаних обставин.

У заяві про забезпечення позову ставиться питання про накладення арешту транспортні засоби - вантажні автомобілі, що належать ТОВ "Регістр", правовідносини щодо яких не є предметом розгляду даної справи.

Апелянт стверджує, що просить накласти арешт на автотранспортні засоби, що є власністю ТОВ "Регістр" і які не є предметом спору у даній справі, оскільки залишкова балансова вартість нежитлових приміщень станом на 01.09.2016 року, як зазначено в договорі, становить 385 тис. 212 грн, а ціна позову становить 3023755 тис. грн., що значно перевищує балансову вартість нежитлових приміщень. Дані доводи на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки предметом спору є дві вимоги немайнового характеру, а предмет спору не стосується автотранспортних засобів.

Також, за спірним договором оренди нежитлових приміщень № Р-101 від 30.09.2016, укладених між відповідачами ТОВ "Регістр" та ТОВ ТД "Регістр" майно, в тому числі нежитлові приміщення,передані орендарю лише у користування, тобто орендар не має права розпорядження об`єктом оренди.

Апелянт зазначає, що передачу зазначеного майна в оренду директор ОСОБА_3 здійснював без згоди загальних зборів учасників, а статус директора ОСОБА_3 та учасника ТОВ "Регістр" одночасно з статусом учасника ТОВ "ТД "Регістр" не виключає вчинення ним незаконних дій в інтересах ТОВ "ТД "Регістр", в тому числі імовірних протиправних дій щодо відчуження майна ТОВ "Регістр" на користь ТОВ "ТД "Регістр", такі доводи апелянта підлягають дослідженню судом під час розгляду спору по суті.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно (нежитлові приміщення загальною площею 461,2 кв.м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Торгова, 3) та автотранспортні засоби (вантажні автомобілі), які належать ТОВ "Регістр" та заборонити відповідачам вчиняти дії щодо відчуження нежитлових приміщень та автотранспортних засобів, оскільки заявником у даній справі не доведено та документально не підтверджено того, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, заявником не доведено зв`язку між заходами до забезпечення позову, які він просить застосувати, та предметом позову у даній справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.271 України).

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом копій матеріалів справи та нормами процесуального права.

8. Судові витрати.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.03.2019 року у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ОСОБА_2 .

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.06.2019р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Скрипчук О.С.