ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 м.Дніпро Справа №904/7601/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Гнатенко Ю.Є., довіреність №250-Д від 28.12.2018, адвокат;

від відповідача-1: Дерець Т.В., довіреність №74/10/04-50-10 від 15.01.2019, заступник начальника відділу;

від відповідача-2: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/7601/17 (суддя Татарчук В.О., повний текс рішення складено 28.01.2019)

за позовом: Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест", с. Рівне, Покровський район, Донецька область

до відповідача-1: Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, м. Дніпро

до відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення 201 037 грн. 83 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Приватне акціонерне товариство "АПК-Інвест" (надалі ПАТ "АПК-Інвест") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на свою користь 201 037, 83 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 у справі №904/7601/17 позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі №904/7601/17 вищевказане рішення суду скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.05.2018 у справі №904/7601/17 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/7601/17 (суддя Татарчук В.О.) позов задоволено: з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь ПАТ «АПК-Інвест» стягнуто 201 037,83 грн. матеріальної шкоди, а саме - збитків у вигляді упущеної вигоди.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем доведені всі складові (елементи) цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою), передбачені спеціальними нормами (ст.ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України) та, відповідно, наявністю підстав для стягнення грошових коштів в якості відшкодування шкоди в розмірі 201 037, 83 грн., у зв`язку з прийняттям відповідачем рішень, які були визнані незаконними і скасовані.

Місцевим господарським судом встановлено, що коригування митної вартості відповідачем-1 було проведено щодо придбаного позивачем лізину, у зв`язку з чим збільшилися зобов`язання позивача зі сплати ПДВ на загальну суму 201 037,83 грн., вказаний товар використовувався сільськогосподарським підприємством для виготовлення зазначених у п.п. 209.18 ст. 209 Податкового кодексу України товарів (послуг) з урахуванням видів господарської діяльності ПАТ АПК-Інвест, та як результат позивач був наділений правом в даному випадку на залишення сум ПДВ у розпорядженні підприємства і на спрямування їх на підтримку власного виробництва тваринницької продукції.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що за умови правомірної поведінки з боку Дніпропетровської митниці ДФС, позивач мав всі правові підстави залишити у власному розпорядженні суму ПДВ у розмірі 201 037, 83 грн. у відповідності до положень підпункту 209.18 статті 209 Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинною станом на дату подання позивачем митних декларацій та вчинення відповідачем-1 неправомірних дій (2014-2015)) та спрямувати зазначену суму на розвиток власного виробництва тваринницької продукції як державну підтримку сільськогосподарських товаровиробників.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить Центральний апеляційний господарський його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судоми не враховано характер спірних відносин, оскільки відповідач-1 та позивач не перебувають у договірних відносинах та відносини не є цивільно-правовими. Апелянт вважає, що у спірних правовідносинах він виступає як суб`єкт владних повноважень, оскільки заявлена до стягнення упущена вигода фактично є різницею між сумою податку на додану вартість розрахованою митницею за митними деклараціями, рішення про коригування митної вартості якої скасовано. Апелянт вважає, що місцевим господарським судом неправомірно прийнято надані позивачем документи у якості доказів наявності упущеної вигоди у визначеному розмірі.

Також апелянт вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою митниці та наявністю збитків та про стягнення суми матеріальної шкоди з Державного бюджету в особі Головного Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/7601/17, розгляд скарги призначений у судове засідання на 10.04.2019.

15.03.2019 від ПАТ "АПК-Інвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якому позивач просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Позивач вказує, що місцевим господарським судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами та наявність підстав для задоволення позову. Вважає доведеним факт неправомірних дій відповідача-1, внаслідок яких позивачем було перераховано суму податку на додану вартість у розмірі 201 037, 83 грн., яку, за умови правомірних дій відповідача-1, він міг спрямувати зазначену суму на розвиток власного виробництва тваринницької продукції як державну підтримку сільськогосподарських товаровиробників.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить Центральний апеляційний господарський його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням суду встановлений факт неправомірних дій зі сторони Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби та зазначено, що шкода, заподіяна неправомірними діями державного органу, відшкодовується державою, однак не наведено жодного посилання на будь-який закон або нормативний акт, яким би було передбачено, що в даному випадку шкода відшкодовується конкретною юридичною особою, саме Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області зазначає, що йому не надані бюджетні асигнування для відшкодування збитків, завданих незаконними діями органів державної влади, окрім того державна казначейська служба лише виконує рішення суду про стягнення коштів державного бюджету, тому вважає, що місцевим господарським судом неправомірно стягнуто кошти з Державного бюджету в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/7601/17, розгляд скарги призначений у судове засідання на 10.04.2019.

02.04.2019 від ПАТ "АПК-Інвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому позивач просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Вважає, що місцевий господарський суд на підставі пунктів 21.2, 21.3 статті 21 Податкового кодексу України, статті 1174 Цивільного кодексу України, статті 25 Бюджетного кодексу України дійшов до правильного висновку про стягнення коштів з Державного бюджету в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.04.2019 оголошувалась перерва до 10.06.2019.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Статуту ПАТ "АПК-Інвест", затвердженого загальними зборами засновників 11.09.2006, протокол №1 (з подальшими змінами і доповненнями), основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

У 2016 році ПАТ "АПК-Інвест" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської митниці ДФС щодо не направлення у встановлені законодавством строки висновку про повернення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість в загальному розмірі 201 037, 83 грн. до органу Державного казначейства України та зобов`язати відповідача негайно здійснити дії, передбачені статтею 43 Податкового кодексу України та розділом ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618, а саме: передати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів (надмірно сплачених сум податку на додану вартість у загальному розмірі 201 037, 83 грн.) з відповідного бюджету на підставі заяви ПАТ "АПК-Інвест" №508 про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, надмірно сплачених до бюджету від 15.08.2016; встановити строк для подання відповідачем до суду звіту про виконання постанови суду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі №804/5862/16 позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Дніпропетровської митниці ДФС щодо повернення ПАТ "АПК-Інвест" з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 201 037, 83 грн., викладену у листі від 23.08.2016 за вих. №1753/10/04-50-19-01;

- зобов`язано Дніпропетровську митницю ДФС прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України на користь ПАТ "АПК-Інвест" суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 201 037,83 грн. та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі №804/5862/16 залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2017.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 встановлено наступне:

«З метою митного оформлення ввезених товарів в режимі імпорту ПАТ "АПК-Інвест" подано до Дніпропетровської митниці ДФС наступні митні декларації: №110120000/2014/415933 від 18.11.2014, №110120000/2015/402793 від 17.03.2015, №110120000/2015/406359 від 28.05.2015 та №110120000/2015/406994 від 09.06.2015, якими визначено митну вартість товару за першим методом (за ціною контракту).

За результатами митного контролю щодо вищевказаних митних декларацій Дніпропетровською митницею ДФС прийнято наступні рішення про коригування митної вартості товарів:

- №110120000/2014/400065/1 від 28.11.2014 (щодо МД №110120000/2014/415933 від 18.11.2014);

- №110120000/2015/400008/1 від 24.03.2015 (щодо МД №110120000/2015/402793 від 17.03.2015);

- №110120000/2015/400016/1 від 29.05.2015 (щодо МД №110120000/2015/406359 від 28.05.2015);

- №110120000/2015/400018/1 від 15.06.2015 (щодо МД №110120000/2015/406994 від 09.06.2015), а також відповідні картки відмови в прийнятті цих митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №110120000/2014/00249 від 28.11.2014, №110120000/2015/00039 від 24.03.2015, №110120000/2015/00063 від 29.05.2015 та №110120000/2015/00072 від 15.06.2015, відповідно, якими Дніпропетровська митниця ДФС відмовила позивачу у прийнятті заявленої останнім митної вартості за першим методом (ціною контракту) та визначив митну вартість товарів за другорядним методом, чим збільшив зобов`язання ПАТ "АПК-Інвест" зі сплати податку на додану вартість на загальну суму 201 037,83 грн., мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на загальну суму 59 126,18 грн. та додаткового імпортного збору на такі товари на загальну суму 36 429,69 грн.

Під час розгляду справи №804/5862/16 встановлено, що ввезений позивачем на митну територію України товар був випущений у вільний обіг відповідно до ч. 7 ст.55 Митного кодексу України за митними деклараціями №110120000/2014/416475 від 28.11.2014, №110120000/2015/403166 від 25.03.2015, №10120000/2015/406490 від 30.05.2015 та №110120000/2015/407284 від 15.06.2015, якими ПАТ "АПК-Інвест", з урахуванням рішень митниці про коригування митної вартості, задекларувало митну вартість за резервним методом, сплативши митні платежі згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та забезпечивши сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митницею, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу, а саме: шляхом сплати у якості фінансової гарантії податку на додану вартість на загальну суму 201 037,83 грн., мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, на загальну суму 59 126,18 грн. та додаткового імпортного збору на такі товари на загальну суму 36 429,69 грн., а саме: 11767,57грн. (мито за МД №110120000/2014/415933 від 18.11.2014); 38561,40грн. (ПДВ за МД №110120000/2014/415933 від 18.11.2014); 16075,60грн. (мито за МД №110120000/2015/403166 від 25.03.2015); 12365,84грн. (додатковий імпортний збір за МД №110120000/2015/403166 від 25.03.2015); 55151,67грн. (ПДВ за МД №110120000/2015/403166 від 25.03.2015); 16499,71грн. (мито за МД №10120000/2015/406490 від 30.05.2015); 12692,08грн. (додатковий імпортний збір за МД №10120000/2015/406490 від 30.05.2015); 56606,68грн. (ПДВ за МД №10120000/2015/406490 від 30.05.2015); 14783,30грн. (мито за МД №110120000/2015/407284 від 15.06.2015); 11371,77грн. (додатковий імпортний збір за МД №110120000/2015/407284 від 15.06.2015); 50718,08грн. (ПДВ за МД №110120000/2015/407284 від 15.06.2015)., а всього на загальну суму 296593,70 грн.

При цьому рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів: №110120000/2014/400065/1 від 28.11.2014, №110120000/2015/400008/1 від 24.03.2015, №110120000/2015/400016/1 від 29.05.2015 та №110120000/2015/400018/1 від 15.06.2015, а також відповідні картки відмови в прийнятті цих митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №110120000/2014/00249 від 28.11.2014, №110120000/2015/00039 від 24.03.2015, №110120000/2015/00063 від 29.05.2015 та №110120000/2015/00072 від 15.06.2015 були оскарженні ПАТ "АПК-Інвест" в судовому порядку.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2015 у справі №804/3359/15 у задоволенні позовних вимог ПАТ "АПК-Інвест" до Дніпропетровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС від 28.11.2014 про коригування митної вартості товарів №110120000/2014/400065/1 у відношенні митної декларації №110120000/2014/415933 від 18.11.2014 та картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.11.2014 №110120000/2014/00249, а також про визнання протиправними дій Дніпропетровської митниці ДФС із прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2014р. №110120000/2014/400065/1 та видачі картки відмови від 28.11.2014 №110120000/2014/00249 було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 у справі №804/3359/15 рішення суду першої інстанції було скасовано, а позов ПАТ "АПК-Інвест" до Дніпропетровської митниці задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС від 28.11.2014 про коригування митної вартості товарів №110120000/2014/400065/1 та картку відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску-пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.11.2014 №110120000/201400249; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 у справі №804/7663/15 позовні вимоги ПАТ "АПК-Інвест" до Дніпропетровської митниці задоволено частково; визнано протиправними та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110120000/2015/400008/1 від 24.03.2015 та картку відмови Дніпропетровської митниці ДФС у прийнятті митної декларації, у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110120000/2015/00039 від 24.03.2015; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 у справі №804/7663/15 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 у справі №804/9527/15 позовні вимоги ПАТ "АПК-Інвест" до Дніпропетровської митниці задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів №110120000/2015/400016/1 від 29.05.2015 та №110120000/2015/400018/1 від 15.06.2015, а також визнано протиправними та скасовано картки відмови Дніпропетровської митниці у прийнятті митних декларацій №110120000/2015/00063 від 29.05.2015 та №110120000/2015/00072 від 15.06.2015; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Таким чином, судовими рішеннями у справах №804/3359/15, №804/9527/15 та №804/7663/15 встановлено правомірність визначення ПАТ "АПК-Інвест" митної вартості ввезених ним товарів за першим методом (ціною контракту) та протиправність рішень Дніпропетровської митниці про коригування цієї митної вартості товарів №110120000/2014/400065/1 від 28.11.2014, №110120000/2015/400008/1 від 24.03.2015, №110120000/2015/400016/1 від 29.05.2015 та №110120000/2015/400018/1 від 15.06.2015, а також відповідних карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення, через що ці рішення відповідача скасовані.

Судовими рішеннями встановлено, що дійсно суми податку на додану вартість у загальному розмірі 201 037,83 грн. за митними деклараціями №110120000/2014/416475 від 28.11.2014, №110120000/2015/403166 від 25.03.2015, №10120000/2015/406490 від 30.05.2015 та №110120000/2015/407284 від 15.06.2015 були включені ПАТ "АПК-Інвест" до складу податкового кредиту за відповідні звітні періоди, що підтверджується податковими деклараціями з ПДВ позивача, копії яких долучені до матеріалів справи, а також листами ГУ ДФС у Донецькій області від 26.01.2016 №1306/05-16-22-02 та від 03.03.2016 №3962/8/05-16-14-01 та листом Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 17.02.2016 №2923/8/05-16-22-02, а, отже, відповідно до статті 198 Податкового кодексу України взяла участь у зменшенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість підприємства, які підлягають сплаті до Державного бюджету України.

На виконання зазначеного судового рішення відповідачем 15.05.2017 підготовлено висновок та направлено до органу Державної казначейської служби України. Грошові кошти у сумі 201 037,83 грн. було перераховано на рахунок позивача 18.05.2017 року згідно платіжного доручення №149.

ПАТ "АПК-Інвест" вказує, що у зв`язку зі зміною законодавства у 2017 році станом на дату отримання надмірно сплаченої суми з ПДВ, товариство було змушене провести коригування своїх податкових зобов`язань та зменшити розмір свого податкового кредиту на розмір отриманої суми (201 037,83 грн.), що підтверджується відомостями з декларації за травень 2017 року.

ПАТ "АПК-Інвест" зазначає, що у разі своєчасного повернення з Державного бюджету зайво сплаченої суми ПДВ за умови правомірної поведінки Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України у товариства, відповідно до приписів підпункту 209.18 статті 209 Податкового кодексу України (у редакції 2014-2015 років, станом на час вчинення протиправних дій), були наявні підстави для залишення коштів у сумі 201 037,83 грн. на розвиток власного виробництва тваринницької продукції, однак товариство змушене було провести коригування своїх податкових зобов`язань та зменшити розмір свого податкового кредиту на розмір отриманої суми.

ПАТ "АПК-Інвест" вважає, що постраждав від наслідків протиправних дій та рішень Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України та просить стягнути збитки у вигляді упущеної вигоди у сумі 201 037,83 грн.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "АПК-Інвест" до Дніпропетровської митниці ДФС про стягнення грошових коштів в якості відшкодування шкоди в розмірі 201 037,83 грн., у зв`язку з прийняттям відповідачем-1 рішень, які були визнані незаконними і скасовані.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (ст.56 Конституції України).

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв`язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 01.11.1996 №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" роз`яснив, що суди мають суворо додержувати передбаченого статтею 56 Конституції права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Правила щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади встановлені ст.1173 Цивільного кодексу України, згідно якої завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, даною правовою нормою встановлено, що державою підлягає до відшкодування шкода, яка завдана незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади.

Отже, на відміну від загальної норми ст. 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1173 Цивільного кодексу України передбачають відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до ст. 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів. Митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому. Не допускається втручання у діяльність митниць інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; митниця здійснює свою діяльність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим; область; міста Київ, Севастополь). Окремі митниці можуть здійснювати свою діяльність на територіях двох чи більше адміністративно-територіальних одиниць або на всій території України.

За статтею 336 Митного кодексу України однією з форм митного контролю посадовими особами органів доходів і зборів, є перевірка документів та відомостей, які згідно ст. 355 Митного кодексу України подаються органу доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України відповідачем-1 здійснено митний контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також, ч. 2 ст.19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що до збитків відносяться: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому необхідною умовою для стягнення шкоди, завданої внаслідок неправомірних рішень органу державної влади, є факт неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. У разі відсутності хоча б одного з наведених елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Отже, позивач повинен довести протиправність дій відповідачів, наявність та розмір збитків, наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та спричиненням шкоди.

Також, важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це розрахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, оскільки предметом спору є стягнення шкоди у вигляді неодержаного доходу (упущеної вигоди) внаслідок протиправної поведінки відповідача-1, то позивачу необхідно довести склад цивільного правопорушення, його підстави та розмір неодержаних доходів.

Здійснюючи розрахунок суми неодержаних доходів (упущеної вигоди) позивач посилається на митні декларації:

№110120000/2014/416475 від 28.11.2014 (справа №804/359/15), розмір зайво сплаченого податку на додану вартість 38561,4грн;

№110120000/2015/403166 від 25.03.2015 (справа №804/7663/15), розмір зайво сплаченого податку на додану вартість 55151,67грн;

№10120000/2015/406490 від 30.05.2015 - розмір зайво сплаченого податку на додану вартість 56606,68грн;

№110120000/2015/407284 від 15.06.2015 (справа №804/9527/15), розмір зайво сплаченого податку на додану вартість 50718,08грн.

Після отримання у травні 2017 року суми зайво сплаченого податку на додану вартість, позивачем у червні 2017 року здійснено коригування податкового кредиту, внаслідок чого грошові кошти, отримані з бюджету із запізненням, було перераховано до бюджету за наслідками поточного звітного періоду (декларація з податку на додану вартість за травень 2017 року та довідка-розшифровка відомостей, внесених до рядка 11.1 декларації з ПДВ за травень 2017 року, зокрема на суму 20759664грн міститься в матеріалах справи).

Пунктом 209.18 ст. 209 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на дату подання позивачем митних декларацій та вчинення відповідачем-1 неправомірних дій (2014-2015р.р.)) було передбачено, що сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності, які відповідають критеріям, визначеним статтею 209 цього Кодексу, але не обрали спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського, лісового господарства та рибальства, передбаченого ст. 209 цього Кодексу, і на загальних підставах вважаються платником податку на додану вартість, за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну власного виробництва, а також за молочні продукти, молочну сировину та м`ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції. У разі якщо товарно-матеріальні цінності, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення зазначених у цьому пункті товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з частки використання таких товарно-матеріальних цінностей в операціях сільськогосподарського виробництва та відповідно в інших операціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.05.2018 у справі №904/7601/17 під час нового розгляду справи суду необхідно всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, достеменно встановити стосовно якого саме товару було проведення коригування митної вартості відповідачем-1, у зв`язку з чим збільшилися зобов`язання позивача зі сплати ПДВ на загальну суму 201037,83грн, та чи використовувався цей товар сільськогосподарським підприємством для виготовлення зазначених у п.п. 209.18 ст. 209 Податкового кодексу України товарів (послуг) з урахуванням видів господарської діяльності ПАТ "АПК-Інвест", та як результат чи був наділений позивач правом в даному випадку на залишення сум ПДВ у розпорядженні підприємства і на спрямування їх на підтримку власного виробництва тваринницької продукції, проаналізувати докази, що надані сторонами на підтвердження їх вимог та заперечень, і в залежності від установлених обставин вирішити спір відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Під час нового розгляді справи судом встановлено, що ПАТ "АПК-Інвест" відповідно до положень Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) у 2014 - 2016 р.р. здійснювало свій податковий облік як сільськогосподарське підприємство, яке відповідає критеріям, визначеним статтею 209 цього Кодексу, але не обрало спеціального режиму оподаткування.

ПАТ "АПК-Інвест" є сільгоспвиробником, основними видами діяльності якого є: "01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, 01.46 Розведення свиней, 01.50 Змішане сільське господарство, 10.11 Виробництво м`яса, 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, 46.23 Оптова торгівля живими тваринами", що підтверджується видами діяльності позивача, зазначеними в статуті, статистичній довідці та статистичній звітності.

Товариство у 2014-2015 р.р. (період придбання лізину) користувалось на правах оренди земельними ділянками загальною площею 18000 - 19000га, на яких вирощувались зернові культури. Основні фонди товариства включають комбікормовий завод, п`ять свинокомплексів у складі тваринницького комплексу, м`ясокомбінат, автопарк вантажних та легкових автомобілів, сільськогосподарську техніку, насіннєвий завод.

Згідно ст. 209 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час спірних правовідносин), до сільськогосподарських підприємств належать резиденти, що здійснюють підприємницьку діяльність в сфері сільського, лісового господарства, рибальства, питома вага реалізації вироблених ними на власних або орендованих основних фондах сільськогосподарських товарів становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Питома вага сільськогосподарських товарів до вартості всіх реалізованих товарів ПАТ "АПК-Інвест" протягом 2013 -2015 років становила 92 - 97 відсотків. Основний дохід отримано від реалізації продукції м`ясопереробки, що підтверджується копіями оборотних відомостей за рахунком 7013.

Питома вага іншої реалізації, а саме основних фондів, зернових культур та інш. в цей період становила 3-8 відсотків. Податкові зобов`язання та відповідно податковий кредит від таких операцій відображено в податкових деклараціях з ПДВ, код 0110.

Дані щодо реалізації продукції відображено в статистичній звітності за 2014 рік за формами 21-заг "Реалізація сільськогосподарської продукції", 1 П-НПП "Звіт про виробництво та реалізацію промислової продукції", відповідно до яких питома вага реалізованої продукції тваринництва та м`ясопереробки становила 97,3% згідно статистичної звітності за 2014, 2015 роки.

ПАТ "АПК-Інвест" є платником податку на додану вартість на загальних підставах, що підтверджується свідоцтвом платника ПДВ №100332922 та витягом з реєстру платників ПДВ №010.

За відповідними митними деклараціями позивачем отримано лізин у кількості: №110120000/2014/416475 від 28.11.2014 - 54т; №110120000/2015/403166 від 25.03.2015 - 36т; № 110120000/2015/406490 від 30.05.2015 - 36т; № 110120000/2015/407284 від 15.06.2015 - 36т.

Лізин (амінокислота) є кормовою добавкою для комбікормів.

Придбана сировина (лізин) в повному обсязі використана при виробництві комбікормів на власному комбікормовому заводі. Виготовлений комбікорм використано для відгодівлі свиней на свинокомплексах тваринницького комплексу позивача.

Свині передані на забій на власний м`ясокомбінат, із отриманої сировини виготовлена м`ясна та ковбасна продукція, яка реалізована покупцям. Частину свиней реалізовано в живій вазі.

Від реалізації готової продукції нараховані податкові зобов`язання з ПДВ, які відображено в податковій декларації з ПДВ (спеціальній) - за кодом 0130, що подається платниками ПДВ - сільгоспвиробниками, що відповідають критеріям п. 209.18 ст. 209 ПКУ (копії містяться у матеріалах справи).

Тобто, лізин є складовою частиною сировини, яка шляхом багатостадійного процесу переробки і перенесення вартості бере участь у формуванні собівартості готової продукції.

Таким чином, податковий кредит від придбання такої сировини відображається в тій же декларації з ПДВ, що й податкові зобов`язання від реалізації готової продукції м`ясопереробки.

Податкові зобов`язання з ПДВ відображено в податковій декларації з ПДВ (спеціальній) - за кодом 0130.

Матеріалами справи підтверджується, що коригування митної вартості відповідачем-1 було проведено щодо придбаного позивачем лізину, у зв`язку з чим збільшилися зобов`язання позивача зі сплати ПДВ на загальну суму 201 037,83 грн., вказаний товар використовувався сільськогосподарським підприємством для виготовлення зазначених у п.п. 209.18 ст. 209 Податкового кодексу України товарів (послуг) з урахуванням видів господарської діяльності ПАТ "АПК-Інвест", та як результат позивач був наділений правом в даному випадку на залишення сум ПДВ у розпорядженні підприємства і на спрямування їх на підтримку власного виробництва тваринницької продукції.

З урахуванням викладеного місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що за умови правомірної поведінки з боку Дніпропетровської митниці ДФС, ПАТ "АПК-Інвест" мало всі правові підстави залишити у власному розпорядженні суму ПДВ у розмірі 201 037,83 грн. відповідно до положень підпункту 209.18 статті 209 Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинною станом на дату подання позивачем митних декларацій та вчинення відповідачем-1 неправомірних дій (2014-2015)) та спрямувати зазначену суму на розвиток власного виробництва тваринницької продукції як державну підтримку сільськогосподарських товаровиробників.

Вищезазначене спростовує доводи Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про недоведеність наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою митниці, наявністю збитків та про стягнення суми матеріальної шкоди.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, що місцевим господарським судом не враховано характер спірних відносин.

Так, місцевим господарським судом визначено, що позивачем заявлена матеріально-правова вимога про стягнення матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди у розмірі 201 037,83 грн., завданої внаслідок прийняття неправомірних рішень Дніпропетровською митницею ДФС, які були визнані незаконними і скасовані у судовому порядку.

Місцевим господарським судом правильно застосовано законодавство, яке регулює порядок стягнення шкоди, завданої внаслідок неправомірних рішень органу державної влади, з урахуванням особливостей відносин, які склалися між сторонами (з урахуванням положень Митного кодексу України та Податкового кодексу України).

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про доведеність позивачем всіх складових (елементів) цивільного правопорушення (протиправна поведінка (неправомірність рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів встановлено в судовому порядку у справах №804/3359/15, №804/9527/15 та №804/7663/15), наявність шкоди (зайво сплачений податок на додану вартість у сумі 201 037,83 грн.), причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою (за умови правомірної поведінки відповідача-1 позивач мав право залишити у власному розпорядженні суму ПДВ у розмірі 201 037,83 грн. та спрямувати зазначену суму на розвиток власного виробництва тваринницької продукції як державну підтримку сільськогосподарських товаровиробників), передбачені спеціальними нормами статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України, що спростовує доводи Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про недоведеність наявності складу цивільного правопорушення.

Щодо доводів Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про те, що йому не надані бюджетні асигнування для відшкодування збитків, завданих незаконними діями органів державної влади, він не є тим органом, який відшкодовує збитки, завдані державними органами, а державна казначейська служба лише виконує рішення суду про стягнення коштів державного бюджету, апеляційний господарський суд зазначає наступне:

- відповідно до п.21.3 ст.21 Податкового кодексу України шкода завдана платнику податків неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи контролюючого органу, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини цієї особи;

- відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (пункт 2 частини 9 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України).

З урахуванням наведених норм апеляційний господарський суд відхиляє доводи Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, та погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди у розмірі 201037,83грн. з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянтів, наведені в обґрунтування апеляційних скарг.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг - без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/7601/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 13.06.2019).