ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1720/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Мартиненко І.Ю.

та представників:

позивача: ОСОБА_1 Н.В., представник;

відповідача: не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юверб", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором оренди у сумі 28 956,13грн.

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юверб" заборгованості у сумі 28 956,13 грн., з яких: 25 708,18 грн. основний борг за період з 01.05.2018 по 22.11.2018; 3 247,95 грн. пеня за загальний період з 16.06.2018 по 28.01.2019, що нарахована з поточної щомісячної заборгованості, заявленої до стягнення.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з орендної плати за користування нерухомим майном за договором № 01-ДКП/14 від 08.01.2014.

Ухвалою господарського суду від 26.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання призначено на 22.05.2019.

У зв`язку з неявкою відповідача у судове засіданні 22.05.2019 розгляд справи було відкладено на 10.06.2019.

31.05.2019 до суду від позивача через канцелярію надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої копії акту вилучення-передання спірного майна від 22.11.2018.

Обґрунтовуючи неможливість подання зазначеного акту разом з позовною заявою, позивач посилається на те, що цей акт було отримано ним від Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за результатом примусового вилучення й передачі позивачу нерухомого майна за спірним договором після направлення позовної заяви до суду.

За змістом частини другої статті 80 Господарського процесуального кодексу України подання позивачем доказів до суду здійснюється разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 80 ГПК України).

Наведене позивачем обґрунтування заявленого клопотання заслуговує на увагу, а тому є підставою для долучення наданого ним додаткового доказу до справи для оцінки у сукупності з іншими доказами з метою з`ясування обставин у справі й прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Представник відповідача у судове засідання 10.06.2019 у черговий раз не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

11.06.2019 до суду повернулася копія ухвали від 26.04.2019 про відкриття провадження у справі, що надсилалася відповідачу, з відміткою органу поштового зв`язку про повернення поштового відправлення за закінченням встановленого терміну зберігання.

За частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною десятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (із змін. і доп.) «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі Правила).

Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок», цих Правил (п. 94 Правил).

Відтак повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

Процедура вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає, окрім іншого, повідомлення одержувача через абонентську поштову скриньку (ст.ст. 19, 23 Закону України «Про поштовий зв`язок», п.п. 101, 110 Правил).

У разі неможливості вручення одержувачам поштових відправлень останні зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення (п. 116 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику (п. 117 Правил).

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення судової ухвали з викликом відповідача у судове засідання відбулось через незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому таких поштових відправлень.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного виклику відповідача в судове засідання у цій справі, а його відсутність не можна визнати такою, що обумовлена поважним причинами.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони справа підлягає розгляду за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 10.06.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого згідно з рішенням Дніпровської міської ради від 24.10.2018 № 50/36 «Про затвердження Положення про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради» є позивач у справі Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юверб» (далі відповідач, орендар) було укладено договір №01-ДКП/14 від 08.01.2014 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 №41/11 (із змінами та доповненнями) орендодавець зобов`язався передати, а орендар - прийняти під використання для розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлову окремо розташовану одноповерхову будівлю загальною площею 134,0 кв.м та відкритий майданчик загальною площею 212,0 кв.м (далі об`єкт оренди) за адресою: АДРЕСА_1 м. Дніпро), пл. Шевченка, 1П вартістю за незалежною оцінкою 380135,00 грн. без ПДВ, що перебувають на балансі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради.

За змістом пункту 2.3 договору передача об`єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 09.12.2013 на підставі акта приймання-передачі об`єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем.

Згідно з пунктом 3.1 договору розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою. При цьому орендна ставка за використання комунального нерухомого майна встановлена відповідно до протоколу № 50/13 від 27.12.2013 засідання комісії з проведення конкурсів на право оренди об`єктів нерухомого майна, що належить до комунальної власності.

За змістом пункту 3.2 договору розмір орендної плати визначений на підставі розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору й становить 2 534,24 грн. без ПДВ (базова за листопад місяць 2013 року).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період із першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з грудня 2013 року.

У платіжному дорученні обов`язково зазначається номер договору оренди, дата укладення та назва орендаря.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 1267,12 грн. - до загального фонду міського бюджету; 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 1267,12 грн. - на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Згідно з пунктами 3.4 та 3.5 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Орендна плата сплачується орендарем щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря.

Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди включно.

У випадку припинення дії цього договору орендна плата сплачується орендарем до дати фактичного повернення об`єкта оренди за актом приймання-передачі (п. 12.5 договору).

Договір діє з 08.01.2014 по 23.12.2016 включно (п. 10.1 договору).

Відповідно до умов договору об`єкт оренди передано орендарю в платне користування за актом приймання-передачі від 08.01.2014.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/2850/18 було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Юверб» повернути балансоутримувачу - Комунальному підприємству «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради комунальне нерухоме майно: нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Шевченка, 1П площею 134,0 кв.м та майданчик площею 212,0 кв.м за актом приймання-передачі відповідно до умов договору оренди № 01-ДКП/14 від 08.01.2014.

Крім того, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юверб» на користь Департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради заборгованість з орендної плати у сумі 91 078,98 грн., розраховану за період із січня 2016 року по квітень 2018 року та пеню у сумі 13 062,40 грн. за період з 08.12.2017 по 06.06.2018.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У порядку примусового виконання судового рішення державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петренком Д.О. на підставі акту вилучення-передачі від 22.11.2018 спірний об`єкт оренди - нежитлове приміщення площею 134,0 кв.м та майданчик 212,0 кв.м, які розташовані за адресою: місто Дніпро, площа Шевченка, 1П, повернуто орендодавцю.

За період користування об`єктом оренди з 01.05.2018 по 22.11.2018 відповідач не здійснював орендних платежів, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності.

За статтею 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Повернення наймачем предмета договору найма оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 Цивільного кодексу України).

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина п`ята статті 762 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГПК України).

За змістом частини другої статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, органами місцевого самоврядування на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 рішення Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016 № 29/6 «Про внесення змін до рішень міської ради в частині надходження плати за оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста до міського бюджету» було внесено зміни до затвердженої рішенням міської ради від 29.02.2012 № 8/21 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна. Зокрема, змінено пропорційний розподіл орендної плати між отримувачами, а саме: якщо балансоутримувачем майна є підприємство, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста, - 70% до загального фонду міського бюджету, 30% - балансоутримувачу, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже, зазначеним рішенням міської ради було змінено рівний пропорційний розподіл орендної плати між балансоутримувачем й орендодавцем, встановлений пунктом 3.3 договору.

За період користування об`єктом оренди з 01.05.2018 по 22.11.2018 відповідачу за договором оренди надано послуг на загальну суму 25708,18 грн. без ПДВ, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, здійсненим відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5, а саме:

3784,98 грн. - за травень 2018 року;

3784,98 грн. - за червень 2018 року;

3758,49 грн. - за липень 2018 року;

3758,49 грн. - за серпень 2018 року;

3829,90 грн. - за вересень 2018 року;

3895,01 грн. - за жовтень 2018 року;

2896,33 грн. - за листопад 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 3.5 договору строк оплати є таким, що настав.

Доказів погашення заборгованості з орендної плати за договором перед позивачем у сумі 25708,18 грн. відповідач суду не надав, доводи, наведені в обґрунтування позову, не спростував, хоча з огляду на свої процесуальні права і обов`язки, передбачені статтями 13, 42, 74 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість мав.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України та частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у сумі 25708,18 грн. є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 9.2 договору за несвоєчасну сплату орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному у пункті 3.3 цього договору.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 3247,95 грн. розрахована позивачем за загальний період з 16.06.2018 по 28.01.2019 з поточної щомісячної заборгованості за травень листопад 2018 року (а.с. 9).

За результатом перевірки розрахунку встановлено, що заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі:

- 496,74 грн. із заборгованості за серпень 2018 року (3758,49 грн.) за період з 16.09.2018 по 28.01.2019;

- 122,84 грн. із заборгованості за листопад 2018 року (2896,33 грн.) за період з 16.12.2018 по 28.01.2019 підлягає зменшенню внаслідок порушення позивачем вимог частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України згідно з якою якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий, або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За таких обставин пеня із заборгованості за серпень 2018 року у сумі 3758,49 грн., з урахуванням меж позовних вимог, повинна розраховуватись за період не з 16.09.2018, а з 18.09.2018 по 28.01.2019 й буде складати 493,03 грн., а із заборгованості за листопад 2018 року у сумі 2896,33 грн. - за період не з 16.12.2018, а з 18.12.2018 по 28.01.2019 й буде складати 119,98 грн.

Правові підстави для зменшення нарахованої позивачем пені із заборгованості:

- 3784,98 грн. за травень 2018 року за період з 16.06.2018 по 15.12.2018 у сумі 668,02 грн.;

- 3784,98 грн. за червень 2018 року за період з 16.07.2018 по 15.01.2019 у сумі 677,67 грн.;

- 3758,49 грн. за липень 2018 року за період з 16.08.2018 по 28.01.2019 у сумі 609,39 грн.;

- 3829,90 грн. за вересень 2018 року за період з 16.10.2018 по 28.01.2019 у сумі 392,85 грн.;

- 3895,01 грн. за жовтень 2018 року за період з 16.11.2018 по 28.01. 2019 у сумі 280,44 грн. відсутні.

Отже, загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, складає 3241,38 грн. (668,02 + 677,67 + 609,39 + 493,03 + 392,85 + 280,44 + 119,98 = 3241,38).

Пеня у сумі 6,57 грн. (3247,95 - 3241,38 = 6,57) заявлена позивачем до стягнення неправомірно.

Відтак законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 28949,56 грн., з яких 25708,18 грн. основний борг, 3241,38 грн. пеня.

Розподіл судового збору у сумі 1921,00 грн. здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України за змістом якої у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного на відповідача покладається судовий збір у сумі 1920,56 грн. (28949,56 х 1921 / 28 956,13 = 1920,56).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юверб" про стягнення заборгованості за договором оренди у сумі 28 956,13 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юверб" (ідентифікаційний код 38944810; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Менжинського, буд. 3, кв. 1) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (ідентифікайний код 37454258; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд. 75) основний борг у сумі 25708,18 грн., пеню у сумі 3241,38 грн., судовий збір у сумі 1920,56 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.06.2019.

Суддя І.І. Колісник