ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

27.05.2019 Справа № 917/836/19
м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши матеріали
за позовною заявою Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону, вул. Шолом-Алейхема, 21-А, м. Біла Церква, Київська область, 09117, в інтересах держави в особі

1. Адміністрації Державної прикордонної служби України, вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601;

2. Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Коляда, вул. Соборності, 40А, м. Полтава, 36000

про стягнення 93 091,92 грн.

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, викладеної в постанові від 20.09.2018 року в справі № 924/1237/17, в Україні діє прокуратура, згідно з п. 3 ч. 1 статті 131-1 Конституції України, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

В позовній заяві прокурором зазначено про те, що ним направлявся лист щодо усунення порушень вимог законодавства при здійсненні публічних закупівель від 20.02.2019 року на адресу Військової частини НОМЕР_1 , якою вказані в листі порушення не усунуто, до суду позовну заяву не направлено.

В той же час, в позовній заяві відсутнє посилання на будь-які обставини, які свідчать про те, що у спірних правовідносинах Адміністрація Державної прикордонної служби України, яка визначена в позовній заяві як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює свої функції.

Доказів звернення прокурором до вказаної особи з вимогами щодо подання позову та докази невчинення нею відповідних дій чи ухилення від їх вчинення не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурором додано до позовної заяви копії листів від 21.03.2019 року, адресованих Адміністрації Державної прикордонної служби України (вих. № 2-1394вих19) та Військовій частині НОМЕР_1 (вих. № 2-1392вих19) з повідомленням про намір подати позов до господарського суду Полтавської області про стягнення з ТОВ «Коляда» грошових коштів за неналежне виконання договорів поставки № 57-18 від 02.03.2018 року та № 81-18 від 13.03.2018 року, разом з тим, не додані докази, які свідчать про фактичне направлення вказаних листів, а в позовній заяві не містяться посилання на відповідні обставини та докази, якими б вони підтверджувалися.

Наявний на листі (вих. № 2-1392вих19 від 21.03.2019 року) підпис про отримання від 29.03.2019 року не може служити доказом фактичного отримання копії листа адресатом - Військовою частиною НОМЕР_1 , оскільки не зазначено посаду особи, яка вчинила підпис, не надано доказів наявності у вказаної особи права на вчинення дій від імені Військової частини НОМЕР_1 , цей підпис не засвідчений відбитком печатки Військової частини НОМЕР_1 , відсутній штамп канцелярії Військової частини НОМЕР_1 щодо реєстрації вхідної кореспонденції.

Лист, адресований Адміністрації Державної прикордонної служби України (вих. № 2-1394вих19 від 21.03.2019 року), взагалі не містить підписів будь-яких осіб, які б свідчили про отримання вказаного листа адресатом нарочно.

Прокурором надані докази направлення копії позовної заяви на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби та Військової частини НОМЕР_1 , разом з тим таке направлення здійснено не до, а після подання позову (позовна заява датована 17.05.2019 року, листи датовані 21.05.2019 року).

Таким чином, доказів попереднього повідомлення Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 , які, як зазначено в позовній заяві, є органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не надано.

За таких обставин, враховуючи не зазначення в позовній заяві про обставини, з наявністю яких відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» виникає можливість прокурору представляти інтереси держави в суді, а також відсутність доказів попереднього повідомлення органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 зазначеної норми), прокурором не обґрунтовано належним чином наявність підстав для його звернення до суду в інтересах держави.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Наведені обставини є підставою для повернення позовної заяви з доданими до неї документами позивачу без розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

При цьому суд роз`яснює, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", в разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Одночасно звертається увага на необхідності дотримання при повторному зверненні з позовом вимог ст. 172 ГПК України. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою відповідача є: вул. Соборності, 40А, кв. 5, м. Полтава, 36000, в той час як в позовній заяві зазначена адреса: вул. Соборності, 40А, м. Полтава, 36000. До позовної заяви додана квитанція "Укрпошти" від 21.05.2019 р., яка свідчить про направлення копії позовної заяви за адресою: ул. Соборності, 40А, м. Полтава, 36000, а не за адресою відповідача, зазначеною в ЄДР. Також в позовній заяві вказане найменування юридичної особи-відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Коляда-2016, , при цьому в ЄДР за вказаним кодом значиться Товариство з обмеженою відповідальністю Коляда-2016.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву повернути Військовій прокуратурі Білоцерківського гарнізону.

Додаток: позовна заява № 2-2486вих19 від 17.05.2019 року (вхід. № 1049/19 від 24.05.2019 р.) та додані до неї документи, у тому числі платіжне доручення № 342 від 28.03.2019р. про сплату 1921,00 грн. судового збору та платіжне доручення № 576 від 13.05.2019р. про сплату 1921,00 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст.ст.235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.І. Пушко