ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"31" травня 2019 р. Справа№ 910/2876/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тищенко А.І.

Агрикової О.В.

при секретарі: Денисюк І.Г.

за участю представників

прокуратури Біньковська А.А.

позивача Субота О.В.

відповідача-1 Кравцов Р.В.

відповідача-2 Войцехівський О.В.

відповідача-2 Чугунов М.В.

третьої особи-1 Семака В.Ю.

третьої особи-2 Новак А.А.

УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС Назаренко С.М.

розглянувши заяву Компанії UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг

ПЛС)

про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2019

у справі №910/2876/17 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Заступника генерального прокурора України в інтересах держави

в особі Кабінету Міністрів України

до 1) Одеської обласної державної адміністрації

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт

ЛТД"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Державне підприємство "Адміністрація морських портів

України"

2) Міністерство інфраструктури України

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання

недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2019 у справі №910/2876/17 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження відповідача-1 №21/А-2016 від 16.01.2016 "Про надання земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" в оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту). Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 17.02.2016р., укладений між відповідачами. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач-2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2019 у справі №910/2876/17 та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову у повному обсязі.

До апеляційної скарги відповідача-2 приєднався відповідач-1 шляхом подання відповідної заяви в порядку ст. 265 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та заявою відповідача-1 про приєднання до скарги, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14.05.2019.

Компанія UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПЛС), яка не була учасником процесу, також звернулася до Північного апеляційного господарського суду із заявою про приєднання до апеляційної скарги відповідача-2, в якій просила апеляційну скаргу відповідача-2 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2019 у справі №910/2876/17 задовольнити. Окрім того, компанія UKRLANDFARMING PLC (далі за текстом - Компанія) просила залучити її до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Заява Компанії про приєднання до апеляційної скарги мотивована тим, що між Компанією та відповідачем-2 укладено інвестиційний договір №EP/ULF-1 від 01.11.2016, за умовами якого Компанія прийняла на себе зобов'язання здійснити фінансування будівництва морського терміналу на території земельної ділянки з кадастровим номером :016002:0129, що знаходиться в оренді у відповідача-2. Очікуваний результат від інвестицій вказує на інтерес Компанії - отримання частки в об'єкті інвестування та використання майна у власній діяльності. Господарський суд міста Києва рішенням від 22.02.2019 у справі №910/2876/17 унеможливлює реалізацію інвестором, яким є Компанія, прав та прийнятих на себе обов'язків за договором №EP/ULF-1 від 01.11.2016, порушує принцип правомірного очікування та нівелює гарантії, надані державою для іноземних інвесторів, які визначено Законом України «Про режим іноземного інвестування», «Про захист іноземних інвестицій на Україні», «Про іноземні інвестиції», тощо.

Представники прокуратури, позивача та третіх осіб зазначали про те, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання щодо прав Компанії.

Представники відповідачів підтримали доводи Компанії про те, що рішення місцевого господарського суду впливає на її права та інтереси.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що апеляційне провадження за заявою Компанії підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Отже, наведеною нормою передбачено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, ухвалене за результатами розгляду спору про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи у відповідних правовідносинах, зважаючи на предмет і підстави позову.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки, і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у такому рішенні мають міститися судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, а отже, немає і суб'єкта апеляційного оскарження.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/7523/15-г, від 12.11.2018 у справі № 21/358-06-11049, від 21.03.2019 у справі №911/4590/13.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2019, предметом даного спору було визнання незаконним та скасування розпорядження відповідача-1 №21/А-2016 від 16.01.2016 про надання відповідачу-2 в оренду земельної ділянки на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)", а також визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки від 17.02.2016р., укладеного між відповідачами, про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером №:01:002:0129, площею 4,46 га.

Компанія, звертаючись до суду апеляційної інстанції, зазначала про існування договірних правовідносин між Компанією та відповідачем-2, згідно з якими Компанія виступає інвестором будівництва морського терміналу на території переданої відповідачу-2 в оренду спірної земельної ділянки і вважає, що прийняттям оскаржуваного рішення унеможливлено реалізацію Компанією своїх інвестиційних зобов'язань та отримання результату інвестицій, що впливає на права та інтереси Компанії.

На підтвердження вказаних доводів Компанією надано копію інвестиційного договору №EP/ULF-1 від 01.11.2016, за умовами якого, серед іншого, передбачалося:

- зобов'язання забудовника організувати спорудження та забезпечити введення в експлуатацію об'єкта будівництва (будівництво морського терміналу продуктивністю 10 млн. т/рік зернових, що розміщуються на земельній ділянці), а також передати інвестору об'єкт інвестування (частка об'єкта будівництва, що складається з об'єктів нерухомого майна (будівель та споруд), які інвестор отримує у власність після внесення інвестиції, завершення будівництва і введення об'єкту будівництва в експлуатацію), а інвестор в свою чергу зобов'язується здійснити інвестиції на умовах, в порядку та в строки, що передбачені договором, та прийняти іншу, обумовлену сторонами участь у будівництві об'єкта будівництва (п.п.1.4, 1.5, 2.1 інвестиційного договору);

- земельною ділянкою за договором є 11 земельних ділянок, серед яких ділянка за кадастровим номером :01:002:0129;

- передача інвестору (Компанії) частину функцій замовника, зокрема право на: укладення договорів підряду та генерального підряду у будівництві; укладення договорів генерального проектування та здійснення авторського нагляду; контроль за виконанням будівельних робіт на об'єкті будівництва; приймання виконаних будівельних робіт у підрядників (п.3.1 інвестиційного договору).

- зобов'язання інвестора протягом 12 місяців після укладення даного договору сформувати резерв грошових коштів у розмірі 30 000 000,00 доларів США, що є частиною загального розміру інвестицій (п.4.6 інвестиційний договір).

Дослідивши зміст оскаржуваного рішення, доводи заяви з доданими до неї документами, Північний апеляційний господарський суд встановив, що заявником не надано доказів, які б свідчили про вчинення дій, спрямованих на виконання умов договору (укладення договорів підряду, будівельних робіт, складання проектно-кошторисної документації, формування резерву грошових коштів, здійснення інвестування, тощо).

Тобто заявник не підтвердив належними і допустимими доказами, що він приступив до виконання своїх інвестиційних зобов'язань, на які за його твердженням впливає прийняте у даній справі рішення суду, та не довів, що він взагалі має намір виконувати укладений з відповідачем договір.

До того ж, за умовами інвестиційного договору №EP/ULF-1 від 01.11.2016, окрім спірної земельної ділянки, використання якої при виконанні названого договору не підтверджено, як не підтверджено і виконання самого договору його сторонами, фігурує ще 10 інших земельних ділянок.

В оскаржуваному рішенні суду відсутні згадки та судження про права, інтереси та (або) обов'язки особи заявника у спірних правовідносинах чи у відносинах за укладеним з відповідачем-2 інвестиційним договором, що свідчить про відсутність очевидного зв'язку між прийнятим рішенням у даній справі та правами, інтересами або обов'язками заявника (висновок про необхідність встановлення такого зв'язку, виходячи зі змісту мотивувальної чи резолютивної частини рішення, викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №48/340).

Таким чином, заявником не доведено, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права, інтереси та (або) обов'язки, а тому апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст. 234, п.3 ч.1 ст. 264, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження з розгляду заяви Компанії UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПЛС) про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2019 у справі №910/2876/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, встановленому главою 2 розділу IV ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 31.05.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді А.І. Тищенко

О.В. Агрикова