ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2019 р. Справа№ 911/492/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Смірнової Л.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 27.05.2019

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду Київської області від 25.02.2019 (повний текст складено 25.02.2019)

у справі № 911/492/19 (головуючий суддя Горбасенко П.В.)

за розглядом заяви ОСОБА_3

про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛЕ ПІДПРИЄМСТВО «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА»,

Бородянської районної державної адміністрації Київської області в особі державного реєстратора відділу державної реєстрації прав на нерухомість та бізнес

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружня Пассаж»

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270, 271 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог, заяви про забезпечення позову та рух справи

У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЛЕ ПІДПРИЄМСТВО «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА» (далі - ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА») та Бородянської районної державної адміністрації Київської області в особі державного реєстратора відділу державної реєстрації прав на нерухомість та бізнес (далі - державний реєстратор Бородянської РДА) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА» про ліквідацію товариства від 25.01.2019, зобов`язання державного реєстратора Бородянської РДА скасувати відомості про припинення ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА».

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача під час скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА» від 25.01.2019.

Також разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою ОСОБА_3 просив суд заборонити ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА» проводити процедуру припинення зазначеного товариства; заборонити державному реєстратору відділу державної реєстрації прав на нерухомість та бізнес Бородянської районної державної адміністрації Київської області до закінчення розгляду позову ОСОБА_3 до ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА», державного реєстратора Бородянської РДА, третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУЖНЯ ПАССАЖ» (далі -ТОВ «ДРУЖНЯ ПАССАЖ») вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань будь-які відомості щодо процедури припинення ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ - БОРОДЯНКА».

Вимоги заяви про забезпечення позову обґрунтовані тим, що громадянин ОСОБА_3, будучи одним із учасників ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА», звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою про визнання недійсними загальних зборів учасників ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА» від 25.01.2019, а незадоволення його заяви утруднить виконання рішення.

Так, заявник стверджує, що він був одноособовим власником Приватного підприємства «Вікторія».

28.11.2012 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія». На момент укладення зазначеного договору розмір статутного капіталу становив 200 000, 00 грн, частки в якому розподілялись наступним чином: громадянину України ОСОБА_3 . належала частка у розмірі 30 % від статутного капіталу підприємства, що складало 60 000 грн; - громадянці ОСОБА_4 належала частка в розмірі 70% від статутного капіталу підприємства, що складало 140 000 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 13.04.2017 у справі № 911/3496/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 та постановою Верховного Суду від 04.12.2018, розірвано договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія» від 28.11.2012.

У зв`язку з розірванням договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія» від 28.11.2012, до заявника перейшло право на 100 % володіння Приватним підприємством «Вікторія», а ОСОБА_4 втратила корпоративні права в повному обсязі на зазначене підприємство.

Водночас, на базі ПП МП «ВІКТОРІЯ» було створено шляхом реорганізації ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА», де в результаті незаконного збільшення статутного капіталу, розмір частки позивача зменшився з 30 % до 8, 99 %).

Оскільки договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія» від 28.11.2012 було розірвано в судовому порядку, до ОСОБА_3 повернулися всі корпоративні права щодо першого відповідача. Наведені підстави заявник вважає достатньою підставою для забезпечення позову.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.02.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала обґрунтована, зокрема, тим, що суду не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі у відповідності до ст. 140 ГПК України.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У березні 2019 ОСОБА_3 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 25.02.2019 та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.02.2019. Призначено справу до розгляду на 08.05.2019.

08.05.2019 у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, справу було прийнято в іншому складі суду та оголошено перерву в судовому засіданні до 27.05.2019.

У судове засідання 27.05.2019 з`явився представник скаржника та відповідача 1. Представники відповідача 2 та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України. Відповідач 2 отримав поштове відправлення 17.05.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Поштова кореспонденція надіслана на адресу третьої особи повернулася до суду з відміткою Укрпошти: «закінчення». Поштова кореспонденція третій особі надсилалася на адресу: 07807, Київська обл., Бородянський район, село Дружня, вулиця Леніна, будинок 1В, що відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зі змісту ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вбачається, що державній реєстрації підлягають і зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачити або свідомо допускати можливість настання певних негативних наслідків (зокрема неотримання поштової кореспонденції). Згідно зі ст. 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.(Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі 911/3309/17).

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати. Представник відповідача 1 проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів, зміст заперечень на відзив

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що у зв`язку з розірванням договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «В1КТОРІЯ» від 28.11.2012, до заявника перейшло право на 100% володій Приватним підприємством «ВІКТОРІЯ», а ОСОБА_4 втратила корпоративні права в повному обсязі на зазначеному підприємстві.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно існують спірні відносини. ОСОБА_4 , на думку заявника, вчиненні дії, які перешкоджають йому отримав своє підприємство, які полягають у тому, що були здійсненні заходи щодо перетворення ПП «ВІКТОРІЯ» у ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА», а саме скаржника не запрошували на жодні загальні збори засновників, було ліквідовано без його дозволу ПП «МП «Вікторія» шляхом реорганізації у ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА», виведено із складу учасників ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА» ОСОБА_4 , а введено ТОВ «ДРУЖНЯ ПАССАЖ», де вона являється кінцевим бенефіціаром, було прийнято рішення про ліквідацію ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА» вже після ухвалення 04.12.018 Верховним Судом остаточного рішення з приводу розірвання договору купівлі-продажу (відступлення), укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Такі дії, на переконання заявника, свідчать про те, що у ОСОБА_4 немає наміру повертати ОСОБА_3 корпоративні права, а її мета вивести майно ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА» на підконтрольні їй юридичні особи.

Заборона проводити ліквідаційну процедуру до розгляду позову ОСОБА_3 до ТОВ «МП «ВІКТ0Рія-БОРОДЯНКА» про визнання загальних зборів учасників від 25.01.2019 недійсними, на думку заявника, не буде жодним чином перешкоджати господарській діяльності ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА», оскільки підприємство не обмежується у праві розпоряджатися майном та вести господарську діяльність.

14.05.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли заперечення на відзив, в яких представник заявника звернув увагу на те, що стосовно належного повідомлення ОСОБА_3 30.11.2018, то останній не був належним чином повідомлений, зокрема, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті «Укрпошта» поштові відправлення № 293 і № 269 не направлялися ОСОБА_3 Крім того, одна з адрес, по якій начебто направлялись повідомлення на ім`я ОСОБА_3 . зазначено невірно. Тим більше, що за даною адресою знаходиться медична установа.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

02.05.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідач зазначає, що позивач у поданій заяві посилається на спір, який виник між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак заявник пред`явив позов до ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА» та Бородянської районної державної адміністрації Київської області, не залучивши ОСОБА_4 до участі у справі і не пред`явивши до неї жодних вимог.

Також відповідач вказує, що оскільки ОСОБА_3 є учасником ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА», то його права, у разі завершення ліквідації, гарантуються законом. Відтак, невжиття заявленого заходу забезпечення позову не призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача по даній справі.

Крім того, відповідач вказує, що суд не може підміняти собою загальні збори та забороняти ТОВ «МП «ВІКТОРІЯ-БОРОДЯНКА» виконувати обов`язкові для нього рішення загальних зборів учасників, а відтак вимоги позивача суперечать нормам ч. 1 ст. 29, ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Вирішуючи питання обґрунтованості постановлення судом першої інстанції судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, Північний апеляційний господарський суд виходить з такого.

Нормою ст. 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, скаржник фактично мотивував її тим, що оскільки договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Вікторія» від 28.11.2012 було розірвано в судовому порядку, то до ОСОБА_3 повернулися всі корпоративні права на першого відповідача. Наведені підстави заявник вважає достатньою підставою для забезпечення позову.

Водночас, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 922/2673/18.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування (обмеження) господарської діяльності відповідача (відповідачів) з огляду заявлену позовну вимогу.

Відшуковуючи такий баланс, суд апеляційної інстанції виходить з такого. Статтею 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. При цьому, правомочність особи на участь в управлінні господарською організацією кореспондується з принципом розумності (ст. 3 Цивільного кодексу України).

Водночас, принципи рівності та змагальності, закріплені у ст. 2, 7, 13 ГПК України, встановлює право відповідачів заперечити проти наявності підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з широкого кола підстав. При цьому, відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного обмеження у вчиненні дій відповідачам за відсутності обґрунтованих підстав (об`єктивних побоювань) настання негативних наслідків для відповідача без надання відповідних доказів.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, який встановив, що саме лише подання заяви про забезпечення позову без надання доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі, не може бути належною підставами для заборони вчиняти визначені заявником дії (докази виведення коштів, продажу майна, укладення правочинів щодо зменшення статутного капіталу товариства, тощо, позивачем до заяви не додано).

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують, а тому визнаються судом апеляційної інстанції безпідставними.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Рішення ЄСПЛ від 09.12.1994). Зокрема, Європейського суду з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У даному випадку судом першої інстанції було повно досліджено надані докази, встановлено істотні для вирішення питання забезпечення позову обставини та вірно застосовано норми процесуального права. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 і про залишення без змін ухвали суду першої інстанції від 25.02.2019 у цій справі.

8. Судові витрати

З огляду на залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 271, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.02.2019 у справі № 911/492/19 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 25.02.2019 у справі № 911/492/19 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на ОСОБА_3 .

4. Матеріали справи № 911/492/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено - 30.05.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Л.Г. Смірнова

В.В. Сулім