РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2019Справа № 910/1097/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Київської місцевої прокуратури №5 (04212, м. Київ, вул. М. Малиновського, 10) в інтересах держави в особі Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (04211, м. Київ, вул. Йорданська, буд. 11-А; ідентифікаційний код: 37445442)

до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, буд. 9; ідентифікаційний код: 24376833)

про стягнення 212882,17 грн.

Представники учасників справи:

від прокуратури: Артем`єв А.М.

від позивача: Циганюк А.Ю.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.01.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Київської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» про стягнення 212882,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати за Договором оренди №16097 від 11.07.1999, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 100687,27 грн., та зобов`язання з відшкодування плати за землю за Угодою №305 про відшкодування витрат по сплаті податку за землю від 01.01.2001, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 112194,90 грн., що разом становить 212882,17 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2019 відкрито провадження у справі №910/1097/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.02.2019, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

У підготовчому засіданні 20.02.2019 судом було оголошено перерву до 20.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 закрито підготовче провадження у справі №910/1097/19, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.04.2019.

21.03.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

У судовому засіданні 17.04.2019 суд, відповідно до ст.ст. 118, 119 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив залишити вказане клопотання позивача без розгляду у зв`язку з тим, що воно подане після закриття підготовчого провадження, про що зазначено у протоколі судового засідання від 17.04.2019.

У судовому засіданні 17.04.2019 судом було оголошено перерву до 17.05.2019.

23.04.2019 до Господарського суду міста Києва від прокуратури надійшли письмові пояснення по справі, в яких прокурор вказав на те, що відповідно до п.п. 6.3, 6.4 та 6.5 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, саме підприємства, установи та організації (балансоутримувачі) є отримувачами орендної плати.

06.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Київської місцевої прокуратури № 5 про забезпечення позову в якій заявник просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову - 121882,17 грн. та судового збору - 3193,23 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет" № НОМЕР_1 в АТ "Сведбанк" МФО 300164, ідентифікаційний код 24376833.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2019 заяву прокурора про забезпечення позову у справі №910/1097/19 повернуто без розгляду.

У судовому засіданні 17.05.2019 прокурор та позивач надали усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 17.05.2019 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресо, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, буд. 9), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення у зв`язку з вибуттям адресата та поштовим конвертом, в якому ухвала суду була надіслана на адресу відповідача.

За таких обставин, відповідач вважається повідомленим належним чином про судове засідання, призначене на 17.05.2019.

При цьому, відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

У судовому засіданні 17.05.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.99 визначено, що прокурор або його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення матеріальних або інших інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як зазначив прокурор у позовній заяві, в даному випадку управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації проводило претензійну діяльність з відповідачем, однак недобросовісний орендар продовжує ухилятись від сплати коштів у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених закон: заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

На підставі ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Київською місцевою прокуратору №5 повідомлено позивача про звернення до суду з вказаним позовом.

Згідно із ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, Київською місцевою прокуратурою №5 прийнято рішення про представництво інтересів держави в особі управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.

В даному випадку, як зазначив прокурор у позовній заяві, порушуються економічні інтереси держави, а тому, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо стягнення заборгованості з недобросовісного орендаря для подальшого використання коштів для задоволення освітніх потреб дітей.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

З урахуванням викладеного, несвоєчасне внесення орендної плати та інших платежів, визначених договором та законодавством, негативно впливає на фінансово-господарську діяльність навчальних закладів та установ системи освіти Оболонського району м. Києва, що в свою чергу також є порушенням інтересів громади м. Києва в частині реалізації прав, передбачених в Законі України «Про освіту».

Вказані порушення інтересів держави та інтересів територіальної громади міста Києва свідчать про наявність «порушень інтересів держави» у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність підстав представництва.

Судом встановлено, що 11.07.1999 між Управлінням майном мінської районної державної адміністрації м. Києва (орендодавець) та Колективним підприємством Київського інституту «Слов`янський університет» д/у №574 (орендар) укладено Договір №16097 оренди нежитлового будинку (приміщення), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в орендне користування на умовах договору нежитлове приміщення з наявним у ньому майном, що являється комунальною власністю Мінського району, загальною площею 2517,0 кв.м., по вул. Мате Залки, будинок 10-Г.

Додатковою угодою від 01.01.2011 були внесені зміни до Договору оренди №16097 від 11.07.1999 в частині сторін вказаного договору, зокрема, зазначено, що орендодавцем є Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, а орендарем - Закрите акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет».

01.11.2014 між Управлінням освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (управління), Приватним акціонерним товариством «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» (орендар) та Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) було укладено Додаткову угоду №2 до Договору оренди №16097 від 11.07.1999, відповідно до умов якої управління передає, а Оболонська районна в місті Києві державна адміністрації приймає на себе права та обов`язки орендодавця за Договором оренди №16097 від 11.07.1999.

Враховуючи викладене, сторонами були внесені зміни до преамбули Договору оренди №16097 від 11.07.1999 та зазначено, що орендарем є Приватне акціонерне товариство «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет», орендодавцем - Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, балансоутримувачем - Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди №16097 від 11.07.1999 за користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату згідно розрахунку. На моменту укладення договору орендна плата за місяць складає 5481,48 грн. ПДВ сплачується орендарем додатково у визначеному законодавством розмірі та порядку. Розмір орендної плати змінюється орендодавцем в односторонньому порядку у разі зміни цін і тарифів та інших випадках, передбачених законодавством з часу введення змін. Орендні платежі сплачуються орендарем починаючи з місяця підписання акту передачі майна в оренду.

Згідно з п. 2.3 Договору оренди №16097 від 11.07.1999 орендна плата сплачується орендарем орендодавцю незалежно від результатів фінансово-господарської діяльності орендаря щомісячно до 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Управління майном мінської районної державної адміністрації м. Києва.

Відповідно до п. 7.2 Договору оренди №16097 від 11.07.1999 строк дії договору встановлено з 11.07.1999 по 11.06.2019.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору оренди №16097 від 11.07.1999, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Судом встановлено, що за актом приймання-передачі дошкільного закладу №574 відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення дошкільного закладу №574 за адресою: м. Київ, вул. Мате Залки, буд. 10Г.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до п. 6.1 Положення «Про оренду майна територіальної громади міста Києва» орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати та її розмір визначаються у договорі. Початок нарахування орендної плати та інших платежів, пов`язаних з орендою майна, починається з дати підписання акта приймання-передавання об`єкта оренди, який підписується орендодавцем, орендарем та підприємством. Нарахування орендної плати припиняється з дати підписання акта приймання-передавання об`єкта оренди від орендаря до орендодавця після припинення договору оренди.

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди №16097 від 11.07.1999 за користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату згідно розрахунку. На моменту укладення договору орендна плата за місяць складає 5481,48 грн. ПДВ сплачується орендарем додатково у визначеному законодавством розмірі та порядку. Розмір орендної плати змінюється орендодавцем в односторонньому порядку у разі зміни цін і тарифів та інших випадках, передбачених законодавством з часу введення змін. Орендні платежі сплачуються орендарем починаючи з місяця підписання акту передачі майна в оренду.

Відповідно до п. 2.2 Договору оренди №16097 від 11.07.1999 розмір орендної плати за наступні місяці визначається шляхом коригування суми орендної плати згідно з п. 2.1 договору на індекс інфляції за період від дати експертної оцінки до моменту укладення договору оренди або перегляду орендної плати та на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 6.2 Положення «Про оренду майна територіальної громади міста Києва» розмір орендної плати визначається: - у разі передачі в оренду майна на конкурсних засадах відповідно до конкурсних пропозицій орендаря - переможця конкурсу; - в інших випадках згідно з Методикою.

Судом встановлено, що за період з січня 2018 року по січень 2019 року відповідачу було нараховану орендну плату за Договором оренди №16097 від 11.07.1999 у загальному розмірі 280180,88 грн., що відображено у розрахунку заборгованості, долученому прокурором до позовної заяви.

Судом встановлено, що нараховані місячні розміри орендної плати відповідають порядку та способу визначення місячних розмірів орендної плати, які погоджені сторонами у Договорі оренди №16097 від 11.07.1999.

При цьому, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву та не висловлено будь-яких заперечень щодо місячних розмірів орендної плати, вказаних у розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.3 Договору оренди №16097 від 11.07.1999 орендна плата сплачується орендарем орендодавцю незалежно від результатів фінансово-господарської діяльності орендаря щомісячно до 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Управління майном мінської районної державної адміністрації м. Києва.

Відповідно до п. 6.3 Положення «Про оренду майна територіальної громади міста Києва» підприємства, установи та організації (балансоутримувачі) є отримувачами орендної плати. Пропорції розподілу між бюджетом міста Києва і підприємством та порядок використання орендної плати визначаються бюджетом міста Києва на відповідний рік.

Таким чином, отримувачем орендної плати у зв`язку з передачею в орендне користування майна, що належить територіальній громаді міста Києва, є саме балансоутримувач такого майна.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №96 від 25.02.2011 на праві оперативного управління за Управлінням освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації закріплено дитячий дошкільний заклад №574 за адресою: м. Київ, вул. Мате Залки, буд. 10Г.

Відповідно до ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Таким чином, оскільки об`єкт оренди за Договором оренди №16097 від 11.07.1999 було закріплено за Управлінням освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на праві оперативного управління, саме позивач є отримувачем орендної плати за здачу вказаного мана в орендне користування.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, відповідачем було сплачено орендну плату за період з січня 2018 року по січень 2019 року у загальному розмірі 220120,94 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що за період з січня 2018 по січень 2019 року загальний розмір орендної плати, яку повинен був сплатити відповідач, становить 280180,88 грн., тоді як відповідачем було сплачено орендну плату у сумі 220120,94 грн., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати за вказаний період у розмірі 60059,94 грн.

Доказів сплати орендної плати у розмірі 60059,94 грн. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати орендної плати, станом на 01.01.2018 у відповідача була наявна заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 40627,33 грн.

Вказаних обставин не було спростовано відповідачем належними та допустимим доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за Договором оренди №16097 від 11.07.1999 становить 100687,27 грн. (60059,94 грн. + 40627,33 грн.).

Крім того, судом встановлено, що 01.01.2001 між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (споживач) укладено Угоду №305 про відшкодування витрат по сплаті податку на землю, відповідно до умов якої споживач доручає балансоутримувачу плату податку на землю за площу 2517 кв.м., що займає споживач в ДНЗ №574 за адресою: м. Київ, вул. Мате Залки, буд. 10Г на підставі Договору оренди від 11.07.1999 №16097, в якому споживач є орендарем вказаного вище приміщення.

Споживач зобов`язується відшкодовувати, а балансоутримувач нараховувати плату податку на землю за площу 2517 кв.м. згідно поданих помісячних розрахунків податку на землю (п. 1.2 Угоди).

Відповідно до п. 2.2 Угоди дана угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє на протязі строку дії Договору оренди №16097 від 11.07.1999.

У п. 6.5 Положення «Про оренду майна територіальної громади міста Києва» зазначено, що крім орендної плати орендар сплачує: податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України; компенсацію витрат підприємств за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, та плату за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та зазначеним підприємством або відповідними особами, що надають такі послуги; послуги страховика.

Судом встановлено, що за період з січня 2018 року по січень 2019 року відповідачу було нараховану до відшкодування плату за землю за Угодою у загальному розмірі 206837,67 грн., що відображено у розрахунку заборгованості, долученому прокурором до позовної заяви.

При цьому, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву та не висловлено будь-яких заперечень щодо місячних розмірів плати за землю, вказаних у розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1.3 Угоди оплата здійснюється до 25 числа поточного місяця. Податок на додану вартість сплачується додатково у визначених законодавством розмірах.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, відповідачем було відшкодовано плату за землю за період з січня 2018 року по січень 2019 року у загальному розмірі 126462,95 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що за період з січня 2018 по січень 2019 року загальний розмір плати за землю, яку повинен був відшкодувати відповідач, становить 206837,67 грн., тоді як відповідачем було відшкодовано плату за землю у сумі 126462,95 грн., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість з відшкодування плати за землю у розмірі 80374,72 грн.

Доказів відшкодування плати за землю у розмірі 80374,72 грн. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 01.01.2018 у відповідача була наявна заборгованість з відшкодування плати за змелю у розмірі 31820,18 грн.

Вказаних обставин не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача з відшкодування плати за землю за Угодою становить 112194,90 грн. (80374,72 грн. + 31820,18 грн.).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» за Договором оренди №16097 від 11.07.1999 в частині сплати орендної плати у сумі 100687,27 грн. та в частині відшкодування плати за землю за Угодою №305 про відшкодування витрат по сплаті податку за землю від 01.01.2001 у сумі 112194,90 грн. (разом становить 212882,17 грн.) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Київської місцевої прокуратури №5 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» на користь Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації загальної суми заборгованості у розмірі 212882,17 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Київської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, буд. 9; ідентифікаційний код: 24376833) на користь Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (04211, м. Київ, вул. Йорданська, буд. 11-А; ідентифікаційний код: 37445442) грошові кошти у розмірі 212882 (двісті дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 17 коп.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад Київський славістичний університет» (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, буд. 9; ідентифікаційний код: 24376833) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9; ідентифікаційний код: 02910019) судовий збір у розмірі 3193 (три тисячі сто дев`яносто три) грн. 23 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.05.2019

Суддя Д.О. Баранов