ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/375/19

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Абрамова В.Д.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК",

до: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ";

2) ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості в сумі 200 000,02 грн.,

за зустрічним позовом ОСОБА_1

до акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ",

про визнання договору поруки припиненим,

за участю представників за первісним позовом:

позивача: Діденка І.В. (ордер, серії КС №084314, від 14.01.2019 року);

відповідача 1: не з`явився;

відповідача 2: ОСОБА_1 (паспорт, серії НОМЕР_2, виданий 12.06.2002 року),

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2019 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ" (далі - відповідач 1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач 2) про стягнення заборгованості в сумі 200 000,02 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачами 1 та 2 умов кредитного договору та договору поруки №POR269 від 14.08.2017 року.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06 березня 2019 року.

06 березня 2019 року через канцелярію суду представник відповідача 2 подала клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження строку для подання відзиву на позов.

06 березня 2019 року в засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представники відповідачів 1 та 2 у засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши у засіданні клопотання представника відповідача 2 про відкладення підготовчого засідання та продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, визнав його таким, що підлягало задоволенню.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року підготовче засідання відкладено на 03 квітня 2019 року.

26 березня 2019 року на адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява від 20.03.2019 року.

27 березня 2019 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ", про визнання договору поруки припиненим, про що постановлено ухвалу.

03 квітня 2019 року в засіданні представник позивача за первісним позовом просив суд відкласти підготовче засідання з метою ознайомлення з відзивом на позовну заяву та зустрічним позовом.

Представники відповідачів 1 та 2 за первісним позовом у засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 24 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 17.04.2019 року судове засідання було перенесено на 26 квітня 2019 року, у зв`язку із відрядженням судді Грабець С.Ю. 24 квітня 2019 року (наказ Господарського суду Київської області №52-ВП від 15.01.2019 року).

26 квітня 2019 року в засіданні представник відповідача 2 проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічні позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представники позивача та відповідача 1 у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 22 травня 2019 року.

22 травня 2019 року представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд первісний позов задовільнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав, у задоволенні первісного позову просив суд відмовити повністю.

Представник відповідача 1 за первісним позовом у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

14 серпня 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ" (далі - відповідач 1) через систему інтернет-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» (далі - заява), відповідно до якої підписанням цієї заяви відповідач 1 приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуг «КУБ» (далі - Умов), розміщених на сайті ПриватБанку pb.ua., та взяв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах, уклавши кредитний договір.

21 травня 2018 року рішенням Міністерства фінансів України №519 змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування банку - акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач).

Відповідно до заяви, істотні умови кредитного договору:

вид кредиту: строковий (п. 1 Умов);

розмір кредиту: визначається позивачем, вказується у профайлі відповідача 1 на сайті kub.pb.ua (п. 1.2 Умов);

строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (п. 1.3 Умов);

проценти (комісія) за користуванням кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту (п. 1.4 Умов);

порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5 Умов);

у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг (п. 1.6 Умов).

Відповідно до ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», відповідач 1 приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, що фактично складають договір кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з п. 3.2.8.1 Умов, позивач за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується надати відповідачу 1 строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності відповідача 1, в обмін на зобов`язання відповідача 1 з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - заява), а також в системі Приват24.

Відповідач 1 приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервіс «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.8.2 Умов, розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000,00 грн.

Пунктом 3.2.8.3.1 Умов встановлено, що надання кредитів у рамках послуги здійснюється на умовах повернення кредиту, що здійснюється щомісяця шляхом забезпечення відповідачем 1 позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Згідно з п. 3.2.8.3.1.3 Умов, відповідач 1 доручає позивачу щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі.

Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні відповідачем 1 будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, позивач на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому позивач направляє відповідачу 1 повідомленням із зазначенням дати терміну повернення кредиту (позивач здійснює інформування відповідача 1 на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку позивача та відповідача 1 (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору 18 серпня 2017 року позивачем перераховано відповідачу 1 грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 01.01.2000 року до 30.01.2019 року та меморіальним ордером №HSAV8BVQYO від 18 серпня 2017 року.

Відповідач кредитні кошти повернув частково, а саме в сумі 199 999,98 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, копії яких долучені до матеріалів справи.

Так, зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту відповідач 1 не виконав, чим порушив умови кредитного договору, укладеного із позивачем.

Документів, що підтверджували б оплату боргу перед позивачем, представник відповідача 1 суду не надав.

14 серпня 2017 року між позивачем та ОСОБА_1 (далі - відповідач 2) був укладений договір поруки №POR269 (далі - договір поруки).

Предметом цього договору є надання поруки відповідачем 2 перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язань за угодами - приєднання до: 1.1.1 розділу 3.2.8 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, далі - "Угода 1", по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно "Угоди 1" - 2,0 % (два) відсотка від суми кредиту щомісяця; за період користування кредитом згідно з пп 3.2.8.5.3. "Угоди 1" - 4,0 % (чотири) відсотки від суми кредиту щомісяця; б) кредиту в розмірі, що вказаний у Угоді 1.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання відповідача 1, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності відповідача 2, відповідач 2 при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з відповідачем 2 не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки, відповідач 2 відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і відповідач 1, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту відповідач 2 відповідає перед позивачем всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Оскільки зобов`язання за кредитним договором не були виконані відповідачем 1, позивач звернувся до відповідача 1 та відповідача 2 із повідомленням №30.1.0.0./2 - I1L2KUBOXGCO від 22.01.2019 року про сплату кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Відповідач 1 та відповідач 2 не надали відповіді на повідомлення №30.1.0.0./2 - I1L2KUBOXGCO від 22.01.2019 року, суму кредиту не повернули.

Предметом спору у цій справі є невиконання відповідачем 1, як боржником, та відповідачем 2, як поручителем, зобов`язань в частині повернення кредиту, а також застосування відповідальності, встановленої умовами договору та чинним законодавством України за порушення відповідних зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 2. ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 555 Цивільного кодексу України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.

Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мала проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що рівність сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом.

26 березня 2019 року на адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 2 проти боргу відповідача 2 перед позивачем заперечувала, послалась на те, що договір поруки не містить підпису відповідача 2, а докази наявності електронного підпису на вищевказаному договорі позивачем до матеріалів справи не долучено.

Доводи представника відповідача 2 спростовуються, у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказу підписання відповідачем 2 договору поруки долучено повідомлення, з якого вбачається, що договір поруки №POR269 від 14.08.2017 року був підписаний електронними ключами позивача та відповідача 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене, а також ненадання відповідачами суду доказів виконання зобов`язань за кредитним договором щодо сплати кредиту, вимога про солідарне стягнення з відповідачів 1 та 2 заборгованості за кредитом у сумі 200 000,02 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

27 березня 2019 року ухвалою Господарського суду Київської області прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 (далі - позивач за зустрічним позовом) до акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (далі - відповідач за зустрічним позовом), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ" (далі - третя особа), про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом послався на те, що договір поруки №POR269 від 14.08.2017 року є припиненим, відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, оскільки первісний позов пред`явлено з пропуском шестимісячного строку його пред`явлення.

Доводи представника позивача за зустрічним позовом спростовуються, у зв`язку з наступним.

14 серпня 2017 року між відповідачем за зустрічним позовом та позивачем за зустрічним позовом був укладений договір поруки №POR269 (далі - договір поруки).

Предметом цього договору є надання поруки відповідачем 2 перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов`язань за угодами - приєднання до: 1.1.1 розділу 3.2.8 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, далі - "Угода 1", по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно "Угоди 1" - 2,0 % (два) відсотка від суми кредиту щомісяця; за період користування кредитом згідно з пп 3.2.8.5.3. "Угоди 1" - 4,0 % (чотири) відсотки від суми кредиту щомісяця; б) кредиту в розмірі, що вказаний у Угоді 1.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання відповідача 1, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності відповідача 2, відповідач 2 при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з відповідачем 2 не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки, відповідач 2 відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і відповідач 1, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту відповідач 2 відповідає перед позивачем всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з п. 2.1.2. договору поруки, у випадку невиконання відповідачем 1 якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, позивач має право направити відповідачу 2 вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання(нь). Ненаправлення позивачем вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права позивача звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе відповідачем 2 зобов`язання або вимагати від відповідача 2 виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Відповідач 2 відповідає перед позивачем як солідарний боржник у випадку невиконання відповідачем 1 зобов`язань за "Угодою-1", незалежно від факту направлення чи ненаправлення позивачем відповідачу 2 передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання відповідачем 1 та/або відповідачем 2 всіх зобов`язань за "Угодою 1" цей договір припиняє свою дію.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Отже, припинення поруки можливе лише у випадку закінчення строку поруки, встановленого договором поруки.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.1 договору поруки, сторони домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання відповідачем 1 та/або відповідачем 2 всіх зобов`язань за "Угодою 1" цей договір припиняє свою дію.

Так, твердження представника позивача за зустрічним позовом про те, що договір поруки є припиненим спростовується вищевказаним пунктом договору.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Документів, що підтверджували б обставини, на які послався представник позивача за зустрічним позовом, суду надано не було.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача за зустрічним позовом про визнання договору поруки припиненим є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 546, ч. ч. 1, 2 ст. 553, ч. ч. 1, 2 ст. 554, ч. 1 ст. 555, ч. 4 ст. 559, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 627, ч. ч. 1, 2 ст. 639, ст. 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 18, ст. 19, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 1 ст. 123, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю первісний позов акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 200 000,02 грн.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ" (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Броварська, будинок 46, ідентифікаційний код 36136012) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 Д, ідентифікаційний код 14360570) 200 000,02 грн. (двісті тисяч грн. 02 коп.) заборгованості за кредитом; 3 000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Відмовити повністю у зустрічному позові ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - товариства з обмеженою відповідальністю "БЕССОЛ", про визнання договору поруки припиненим.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 29.05.2019 року.

Суддя С. Грабець