ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2019 р. Справа№ 914/1042/18

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро», смт Жвирка, Львівська обл.
прозабезпечення позову
у справі№914/1042/18
за первісним позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро», смт Жвирка, Львівська обл.
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме», смт Жвирка, Львівська обл.
про:стягнення 10766157,19 грн заборгованості, 1441334,10 грн штрафу, 1428988,02 грн. пені, 125214,38 грн 3% річних, 104658,78 грн інфляційних втрат та розірвання договору поставки №1 від 02.01.2018
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову: ОСОБА_1 , м. Червоноград , Львівська обл.
до відповідача-1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро», смт. Жвирка, Львівська обл.
до відповідача-2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме», смт. Жвирка, Львівська обл.
про:визнання недійсним договору поставки №1 від 02.01.2018р.

Представники сторін:

від ТОВ «Софро»: Биков Г.Є. - адвокат

від ТОВ «Сокме»: Жила В.С. - адвокат

від ОСОБА_1.: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Софро» до ТОВ «Сокме» про стягнення 12439066,76 грн. та розірвання договору поставки №1 від 02.01.2018р.

Процесуальний рух справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою від 20.11.2018р. суд призначив у справі судову експертизу, проведення якої доручив Львівському НДІ судових експертиз та зупинив провадження у справі на час проведення судової експертизи.

У зв`язку з надходженням від ТОВ «Софро» заяви про забезпечення позову, 24.04.2019р. судом було винесено ухвалу, якою поновлено провадження у справі, витребувано у Львівського НДІ судових експертиз справу №914/1042/18, прийнято до розгляду заяву ТОВ «Софро» про забезпечення позову до розгляду, який призначено на 08.05.2019р.

Ухвалою від 08.05.2019р. суд залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мазовіти А.Б., зупинив провадження у справі та передав справу №914/1042/18 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Ухвалою від 13.05.2019р. (суддя Козак І.Б.) відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Мазовіти А.Б. у справі №914/1042/18.

Ухвалою від 15.05.2019р. суд поновив провадження у справі, розгляд заяви призначив на 22.05.2019р.

Представник позивача (заявника) в судове засідання 22.05.2019р. з`явився, через канцелярію суду подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №21139/19 від 22.05.2019р.) та заяву про долучення додаткових доказів до заяви про забезпечення позову з додатками (вх. №20979/19 від 22.05.2019р.).

Заяву про забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що після подання позову відповідачем вчинено дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, зокрема, відчужено об`єкти нерухомості, а саме: готель (ІІІ черга), загальною площею 3307,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту 118; житловий будинок (незавершене будівництво), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкту 118. Також, як стверджує заявник, відповідачем вчиняються підготовчі дії щодо реалізації майна. 15.11.2018р. створено «компанію-двійника» відповідача - ТОВ «ТД Сокме», найменування та види діяльності котрого майже ідентичні ТОВ «Сокме»; засновником вказаного товариства є ОСОБА_2 , який в свою чергу, являється одним із засновників відповідача; місцезнаходження новоствореного товариства збігається з адресами декількох об`єктів нерухомості, які належать відповідачу на праві власності; ОСОБА_2 , який є учасником відповідача із часткою статутного капіталу 50% та який є власником земельною ділянки площею 2,0267 га, кадастровий № НОМЕР_1 , передав зазначену земельну ділянку новоствореному підприємству. Наведене на думку заявника, означає, що на вказаній земельній ділянці не залишиться жодного майна відповідача і на цей час триває процес відчуження рухомого майна, зміну власника якого неможливо відстежити за допомогою відкритих реєстрів та яке по суті і є основним майном, яке задіяно у виробництві меблів. Крім цього, в обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що додатковим доводом необхідності застосування заходів забезпечення позову є те, що відповідачем фактично визнано наявність заборгованості перед позивачем, зокрема, шляхом підписання акту звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Софро» та ТОВ «Сокме» та направлення претензії щодо неналежної якості поставленої продукції. З врахуванням наведеного, позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову - 13866352,48 грн., які належать ТОВ «Сокме» () та знаходяться на його рахунках, зокрема, але не виключно: ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, рахунок 8238 та на інших рахунках, які виявить державний виконавець; накласти арешт на майно із забороною відчуження, яке належать ТОВ «Сокме» (), а саме:

- земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: НОМЕР_2 (реєстраційний номер - 48);

- нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою Львівська обл АДРЕСА_5 (реєстраційний номер - 48);

- земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: НОМЕР_3 (реєстраційний номер - 48);

- нежитлові будівлі (будівлі складу: поз.61, поз,62, поз. 63 , поз.64, поз.65, поз.66, поз.67, поз.68, поз.69), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер - 48);

- нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7

(реєстраційний номер - 48);

- комплекс, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер - 48);

- нежитлова будівля, поз.27, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер - 48);

- нежитлове приміщення, поз. 1-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер - 48);

- земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: НОМЕР_4 (реєстраційний номер - 48);

- земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: НОМЕР_5 (реєстраційний номер - 48);

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер - 37545230);

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер - 37545491);

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер - 37543460);

- склад №6-поз.10; склад №1,2-поз.11, поз.12; склад №8-поз.17; електропідстанція-поз.22, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер - 17142401);

- нежитлова будівля, а саме, меблевий цех з побутовим корпусом АДРЕСА_16 (реєстраційний номер - 32376523);

- нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 (реєстраційний номер - 37170353);

- нежиле приміщення, а саме, склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_17 (реєстраційний номер - 38040566).

Представник відповідача в судове засідання 22.05.2019р. з`явився, через канцелярію суду подав додаткові заперечення на заяву з додатками (вх. №20984/19 від 22.05.2019р.) та клопотання про долучення документів з додатками (вх. №21249/19 від 22.05.2019р.).

Заперечуючи проти заяви про забезпечення позову представник відповідача зазначає, що позивач жодним чином не підтвердив належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується можливість застосування господарським судом певного виду забезпечення позову. Представник зазначає, що за показниками Балансу ( Звіт про фінансовий стан) ТОВ «Сокме» за 2018 рік, вартість всіх активів товариства (станом на 31.12.2018р.) складала 181686000,00 грн., а саме: необоротні активи - 51217000,00 грн. (рядок 1095), в т.ч. основні засоби 40513000,00 грн. (рядок 1010); оборотні активи - 130469000,00 грн. (рядок 1195), в т.ч. грошові кошти на рахунках в банках 7763000,00 грн. (рядок 1167); відповідно до Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) ТОВ «Сокме», чистий дохід відповідача від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2018 рік становив 343861000,00 грн. (рядок 2000), валовий прибуток 58465000,00 грн. (рядок 2090), а чистий прибуток становив 20970000,00 грн. (рядок 2350), при цьому, протягом 2018 року ТОВ «Сокме» фактично сплачено до державного бюджету тільки податку на прибуток на загальну суму 7050531,00 грн., в т.ч. за 2018 рік - 4648258,00 грн. За аналізом наведених показників діяльності ТОВ «Сокме» у 2018 році вбачається наявність у відповідача стійкого фінансового становища та значного чистого доходу від реалізації продукції, в т.ч. приріст доходу в порівнянні до показників за 2017 рік майже на 17 % (рядок 2000). Таким чином, на думку відповідача, відсутні будь-які передумови вважати, що майно, яке є у ТОВ «Сокме» може зникнути/зменшитись на момент виконання можливого судового рішення.

З приводу покликань позивача на відчуження відповідачем двох об`єктів нерухомого майна, представник зазначив, що 20.12.2018р. між ТОВ «Сокме» (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу за яким відповідач відчужив на користь покупця незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 5,9 %, що знаходиться по АДРЕСА_3 . (реєстраційний номер об`єкта 118), вартістю 293262,00 грн. Отримані від покупця кошти (293262,00 грн.) ТОВ «Сокме» використано для виплати працівникам відповідача заробітної плати за грудень 2018 року. Тобто, укладення такого договору здійснено в межах звичайної господарської діяльності товариства, а його укладенню передували такі обставини.

11.07.2018р. між ТОВ «Сокме» (Сторона-1) та ОСОБА_5 (Сторона -2 ) було укладено попередній договір купівлі-продажу за яким сторони зобов`язались у майбутньому, в строк не пізніше 25.09.2018р. оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку котеджного типу БР-1пр., № 12 за будівельною адресою: вул. Б. Хмельницького, 9 (мікрорайон «Монастирський») в м. Червонограді Львівської області, що перебуває на момент укладення цього договору в стадії будівництва. Так як стороною-2 не були виконані умови попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна (щодо внесення забезпечувального платежу в повному обсязі), беручи до уваги несприятливі погодні умови та перенесення термінів закінчення будівництва будинку, ТОВ «Сокме» та ОСОБА_5 вирішили не укладати основний договір, а підписали 20.12.2018р. згаданий вище договір купівлі-продажу цього незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 5,9 %. Будівництво зазначеного об`єкту та укладення відповідачем 20.12.2018р. відповідної угоди із ОСОБА_5 обумовлено виключно метою отримання товариством доходу від будівництва та продажу фізичних особам житлових будинків.

Що стосується операції із відчуження 24.10.2018р. будівлі готелю (ІІІ-я черга) площею 3307,2 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_11., то вказана будівля готелю належала ТОВ «Сокме» в частці розміром 439/1000 та була відчужена ОСОБА_6 , яка в свою чергу, на той час вже володіла часткою готелю у розмірі 561/1000.

На думку відповідача, доводи позивача щодо створення одним із засновників ТОВ «Сокме» нового господарського товариства із подібною до відповідача назвою (ТОВ «ТД СОКМЕ») та ідентичними видами діяльності є безпідставними, оскільки кожен має право на заняття підприємницькою діяльністю не забороненою законом. ТОВ «Сокме» вважає також безпідставними доводи позивача про начебто визнання суми заборгованості відповідачем шляхом підписання акту звірки, оскільки представлений суду акт звірки взаємних розрахунків від 31.03.2018р. не містить підпису уповноваженої особи ТОВ «Сокме» на представництво інтересів товариства (керівника), а вчинено іншою особою із перевищенням наданих її повноважень; акт звірки підписано від імені ТОВ «Софро» особою (бухгалтером) за відсутності в неї відповідних повноважень (про зазначені обставини позивача було неодноразово поінформовано); з`ясування всіх фактичних обставин спірних правовідносин (в т.ч. встановлення факту існування можливої заборгованості) буде здійснено господарським судом тільки при розгляді даного спору по-суті, а станом на даний момент такі обставини судом не встановлені. Відтак, на думку відповідача, вжиття заходів забезпечення позову на самій лише підставі можливого невиконанням відповідачем зобов`язань за спірними правовідносинами, без доведення належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується можливість застосування господарським судом певного виду забезпечення позову є неприпустимим.

У запереченнях на заяву про забезпечення позову (вх. №18504/19 від 22.05.2019р.) відповідач просить суд у випадку задоволення заяви, одночасно обрати заходи зустрічного забезпечення, шляхом зобов`язання ТОВ «Софро» протягом двох днів з дня отримання ухвали суду внести (перерахувати) на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 13866352,48 грн.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в судове засідання 22.05.2019р. не з`явився.

Заслухавши пояснення представників сторін, детально ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вказав Пленум Вищого господарського суду України у п. 1, 3 постанови №16 від 26.12.2011р., особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 постанови №16 від 26.12.2011р., умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що предметом позову являється стягнення з відповідача на користь позивача 10766157,19 грн. заборгованості за поставлену та несплачену продукцію, 1441334,10 грн. штрафу, 1428988,02 грн. пені, 125214,38 грн. 3% річних, 104658,78 грн. інфляційних втрат.

Діями, спрямованими на ухилення відповідача від виконання в подальшому рішення суду, на думку позивача, є наступні обставини:

1) реалізація відповідачем об`єктів нерухомості: готелю (ІІІ черга), загальною площею 3307,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту 118 та житлового будинку (незавершене будівництво), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер об`єкту 118;

2) створення та реєстрація одним з засновників ТОВ «Сокме» - Бомко Володимиром Йосиповичем юридичної особи ТОВ «ТД Сокме», з фактично ідентичним найменуванням відповідача, такими ж видами господарської діяльності, створення якої спрямоване на переведення активів ТОВ «Сокме» до ТОВ «ТД Сокме»;

3) значна сума позову - 13866352,48 грн.;

4) фактичне визнання відповідачем факту існування заборгованості, заявленої до стягнення.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову та долучених до неї документів, після відкриття провадження у даній справі, відповідачем здійснено відчуження, зокрема, готелю ІІІ-ї черги, загальною площею 3307,2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_18 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 118), а саме частки в розмірі 439/1000. Відчуження відбулося на підставі договору купівлі-продажу 439/1000 ідеальних частин Готелю ІІІ-я черга від 24.10.2018р. на користь співвласника будівлі готелю (561/1000) - ОСОБА_7 , вартість об`єкту при цьому склала 15432000,00 грн. без ПДВ.

В подальшому, після призначення судової експертизи у справі, відповідачем відчужено інший об`єкт нерухомості - житловий будинок готовністю 5,9% (незавершене будівництво), який розташований за адресою: АДРЕСА_19 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 118. Відчуження вказаного об`єкту відбулося на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 20.12.2018р., укладеного з покупцем - ОСОБА_5 .

Заперечуючи проти доводів позивача щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, зокрема, реалізації об`єктів нерухомості, відповідач стверджує, що відчуження частки готелю відбулося не з метою ухилитися від виконання прийнятого рішення, а з метою розвитку основного виду діяльності - виробництва та продажу меблів, поповнення обігових коштів. Відчуженню об`єкту незавершеного будівництва передувало укладення попереднього договору купівлі-продажу об`єкта у липні 2018р., але оскільки покупець не виконав умови договору щодо внесення забезпечувального платежу, основний договір не був укладений. Натомість, 20.12.2018р. уклали договір купівлі-продажу цього об`єкта і виручені кошти - 293262,00 грн. були спрямовані для виплати заробітної плати працівникам за грудень 2018р. Як стверджує представник відповідача, договір укладено в межах звичайної господарської діяльності.

Проаналізувавши представлені сторонами долучені до матеріалів справи документи, взявши до уваги те, що відповідачем не представлено доказів того, що наміри реалізації ТОВ «Сокме» об`єктів нерухомості реєстраційний номер 118 та 118 виникли ще до моменту звернення позивача до суду, суд розцінює дії відповідача щодо реалізації вказаних об`єктів після відкриття провадження у справі та призначення у справі судової експертизи, як дії спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду.

На усну вимогу суду представником відповідача не надано суду доказів оплати ОСОБА_7. 15432000,00 грн. вартості придбано частки будівлі готелю за адресою: АДРЕСА_20

Судом відхиляються покликання позивача на факт створення та реєстрації одним із засновників ТОВ «Сокме» - ОСОБА_2 юридичної особи ТОВ «ТД Сокме», оскільки свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, являється одним із загальних принципів господарювання в Україні, визначених ст. 6 ГК України, відтак заснування юридичної особи з подібним найменуванням та видами господарської діяльності, передача в оренду, статутний капітал і т.д. відповідного майна, законом не забороняється.

Відповідно до п. 3 постанови №16 від 26.12.2011р., адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Господарський суд вважає, що забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача лише у межах заявлених позовних вимог, свідчить про адекватність та розумність обраного позивачем заходу забезпечення позову, який створює належні умови для ефективного судового захисту прав та інтересів позивача (заявника) у разі задоволення його позовних вимог.

Як зазначено відповідачем та вбачається з Балансу (Звіт про фінансовий стан) ТОВ «Сокме» за 2018 рік, Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) ТОВ «Сокме», чистий дохід відповідача від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2018 рік становив 343861000,00 грн., валовий прибуток 58465000,00 грн., а чистий прибуток становив 20970000,00 грн. Відтак, позитивні економічні результати підприємства та зростання прибутку товариства, свідчить про фінансову незалежність та стабільність ТОВ «Сокме», а тому накладення арешту на грошові кошти товариства виключно у межах заявлених позовних вимогах не порушуватиме законних прав та інтересів третіх осіб, зокрема, працівників товариства та його контрагентів.

У рішенні від 10.02.2010р., заява №4909/04 у справі «Серявін та інші проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що одночасне накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно відповідача (перелічене у прохальній частині заяви про забезпечення позову), порушуватиме принцип адекватності заходу забезпечення позову, оскільки накладення арешту на майно може стати наслідком припинення господарської діяльності відповідача як суб`єкта господарювання. Останній як власник не матиме змоги реалізувати наявне в нього право власності, зокрема, користуватися та розпоряджатися своєю власністю: використовувати об`єкти в процесі господарської діяльності та отримувати дохід від реалізації права власності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив , що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом . У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізм у відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів» ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів , які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є обґрунтованим, адекватним заходом забезпечення позову, забезпечить збалансованість інтересів позивача та відповідача та водночас не порушуватиме охоронюваних прав та інтересів відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

У постанові від 19.02.2019р. у справі №911/1695/18 Верховний Суд вказав, що законом так само не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Беручи наявні обставини справи, а також те, що зобов`язання особи, яка звернулася з заявою про забезпечення позову забезпечити відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) є виключно прерогативою господарського суду, відповідачем не обґрунтовано належними доказами розмір можливих збитків, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову, що становить 13 866 352,48 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокме» (ідентифікаційний код 32051454) та знаходяться на його рахунках.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Софро», ідентифікаційний код 35741876, Львівська область, Сокальський район, смт Жвирка, вул. Бічна Л.Українки, 7.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокме», ідентифікаційний код 32051454, Львівська область, Сокальський район, смт Жвирка, вул. Л.Українки, 32.

3. Зустрічне забезпечення не застосовувати.

4. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

5. Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256,257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст ухвали складено 27.05.2019 року

Суддя Мазовіта А.Б.