21 травня 2019 року Справа № 913/177/19
м. Харків Провадження № 3/913/177/19
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Рвачова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом
Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліхім", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 20 403 грн. 80 коп.
в присутності представників учасників справи:
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліхім" про стягнення боргу за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді від 29.06.2010 № 61 і договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.02.2018 № 61 в сумі 13 548 грн. 21 коп., пені в сумі 2 940 грн. 60 коп., 3% річних в сумі 774 грн. 76 коп., інфляційних втрат в сумі 3 140 грн. 23 коп., всього 20 403 грн. 80 коп.
На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на виконання умов договорів від 29.06.2010 № 61 і від 01.02.2018 № 61 надав відповідачу за період з жовтня 2015 року по березень 2018 року включно послуги з централізованого опалення приміщення за адресою: пр. Гвардійський, 24а/82 , яке належить останньому на праві власності, в загальній сумі 13 548 грн. 21 коп., за які відповідач у встановлений договорами строк не розрахувався. Внаслідок несвоєчасної оплати наданих послуг позивачем нараховано на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за загальний період з 01.12.2015 по 31.01.2019 в сумі 774 грн. 76 коп., інфляційні втрати за вказаний період в сумі 3 140 грн. 23 коп., на підставі Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" нараховано пеню в сумі 2 940 грн. 60 коп. за загальний період з 23.02.2018 по 25.10.2018.
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи від 05.04.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/177/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 23.04.2019 о 10 год. 50 хв.
22.04.2019 на електронну адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення від 18.04.2019 № 06-05-25, в яких, зокрема, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи, призначеної на 23.04.2019, без участі представника підприємства за наявними у справі матеріалами. Одержані судом пояснення не засвідчені електронним цифровим підписом, про що було складено акт від 22.04.2019 та відправнику надіслано повідомлення про те, що документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису не належать до офіційних та запропоновано надіслати документи у встановленому порядку або надати оригінали документів в паперовій формі.
Позивач у встановленому порядку документи не надіслав, оригінали документів в паперовій формі до суду не надійшли.
Подані позивачем в електронній формі документи судом не прийняті до розгляду, проте долучені до матеріалів справи, оскільки не скріплені електронним цифровим підписом уповноваженої особи.
Позивач відповідь на відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні 23.04.2019 не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно 15.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідач відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні 23.04.2019 не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на юридичну адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 24а , офіс 82, проте повернулась 12.04.2019 до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Ухвалою від 23.04.2019 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи по суті на 21.05.2019.
23.04.2019 за допомогою модуля підсистеми "Електронний суд" від позивача надійшли письмові пояснення на виконання ухвали від 23.04.2019, які зареєстровані о 14 год. 21 хв., тобто після судового засідання.
Крім того, 23.04.2019 аналогічні за змістом пояснення надійшли на адресу суду поштовим зв`язком АТ "Укрпошта".
15.05.2019 від позивача надійшли пояснення від 13.05.2019 № 06-05-51, в яких позивач зазначає, що відзив від відповідача не одержав, тому надати відповідь не вбачається можливим. Також, розгляд справи, у разі неявки представника підприємства, просить здійснити без його участі за наявними у справі матеріалами.
Позивач правом на участь у судовому засіданні 21.05.2019 не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно 06.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідач відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні 21.05.2019 не скористався. Ухвала про відкладення розгляду справи надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на юридичну адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 24 а , офіс 82, проте повернулась 13.05.2019 до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач - Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" зареєстрований в якості юридичної особи 24.06.1998 і має ліцензії на виробництво теплової енергії на теплоцентралях та установках з використанням нетрадиційних джерел енергії, на постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та є суб`єктом відносин у сфері теплопостачання, і відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності.
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліхім" зареєстрований 10.02.1998, місцезнаходженням юридичної особи згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: Луганська область, м. Сєвєродонецьк , проспект Гвардійський, 24а, офіс 82.
29.06.2010 між Державним підприємством "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліхім" укладено договір № 61 про постачання теплової енергії в гарячій воді (аркуші справи 11-14).
Відповідно до п. 1.1 договору Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" - позивач у справі, енергопостачальна організація за договором, зобов`язалось постачати Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліхім" - відповідачу у справі, споживачу за договором, теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.
Згідно п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води на потреби опалення в період опалювального сезону та гаряче водопостачання протягом року у приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24а, офіс 82.
Підпунктом 3.2.1 п. 3.2 договору встановлений обов`язок енергопостачальної організації забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором, а п.п. 4.2.2 п. 4.2 договору передбачає обов`язок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.
У відповідності до п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, а у разі їх відсутності - розрахунковим способом.
Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться за рахунками, виписаними на підставі показань приладів обліку або розрахунковим способом, виключно в грошовій формі відповідно до діючих тарифів за розрахунковий період (місяць), встановлених виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради (п. 6.1 договору).
Згідно п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.
В пункті 6.3 договору сторони обумовили орієнтовну вартість теплової енергії.
Строк дії вказаного договору визначено до 29.06.2011, а у відповідності до п. 10.2 договору він є пролонгованим на кожний наступний рік.
Оскільки у справі відсутні докази того, що будь-якою із сторін робились заяви згідно п. 10.3 договору, суд вважає, що правовідносини сторін регулюються даним договором, пролонгованим з 30.06.2011 на кожний наступний рік.
Крім того, 01.02.2018 між Державним підприємством "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліхім" укладено договір № 61 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (аркуші справи 15-18).
Відповідно до п. 1.1 договору Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" - позивач у справі, виконавець за договором, зобов`язалось своєчасно надавати Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліхім" - відповідачу у справі, споживачу за договором, відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Згідно п. 1.2 договору суб`єкт користування послугами: власник нежитлового приміщення/будівлі - ТОВ "Поліхім".
Характеристика об`єкта надання послуг: опалювальна площа (об`єм) об`єкту - 149,8 кс.м.; адреса об`єкту: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 24а, офіс 82; об`єм теплової енергії в межах Q рік = 2,807 Гкал./рік з максимальним тепловим навантаженням ЕQ = 0,0013 Гкал./годину (п. 1.3 договору).
Приміщення з 09.01.2018 обладнано засобом обліку теплової енергії (п. 1.4 договору).
У відповідності з п. 2.1 договору тарифи на послуги на момент укладання цього договору становлять: вартість 1 Гкал. - 1 792 грн. 58 коп. (без ПДВ). Розрахунковий розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору наведено у Додатку № 1 до цього договору.
В разі зміни тарифів на послуги з постачання теплової енергії, виконавець доводить до відома споживачів нові тарифи шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті виконавця:www.sdtec.lg.ua, а також зазначає їх у рахунках на оплату послуг (п. 2.4 договору).
Порядок оплати спожитих послуг врегульований розділом 3 договору.
Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно рахунків, отриманих споживачем самостійно або уповноваженою ним особою (представником) до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, у відділ збуту теплової енергії виконавця, що знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 37. Неотримання або несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від обов`язку оплати послуг з постачання теплової енергії (п. 3.1 договору).
За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом (п. 3.6 договору).
Підпунктом 4.4.1 п. 4.1 договору встановлений обов`язок виконавця своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, а п.п. 4.2.1 п. 4.2 договору передбачає обов`язок споживача оплачувати послуги в установлений договором строк.
Споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором, зокрема, за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені (п. 5.1 договору).
Договір укладено на три роки. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п. 9.1 договору).
За поясненнями позивача нежитлове приміщення відповідача розташоване на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку № 24а по проспекту Гвардійському у м. Сєвєродонецьку . На час дії договору від 29.06.2010 № 61 будівля не була обладнана приладом обліку теплової енергії. З 09.01.2018 зазначений житловий будинок обладнаний системою централізованого опалення, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об`єднана з системою опалення нежилого приміщення відповідача, що разом становить єдину систему централізованого опалення багатоквартирних житлових будинків. Дане нежиле приміщення від мереж централізованого опалення не відключене. Технічної можливості відключення окремого приміщення від централізованого опалення у даному житловому будинку не передбачено.
Опалювальний сезон 2015-2016 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 08.09.2015 № 449 "Про початок опалювального сезону 2015-2016 років" (аркуш справи 86).
Завершено опалювальний сезон 2015-2016 років 05.04.2016 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 05.04.2016 № 140 "Про завершення опалювального періоду 2015-2016 років" (аркуш справи 87).
Опалювальний сезон 2016-2017 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.10.2016 № 537 "Про початок опалювального сезону 2016-2017 років" (аркуш справи 88).
Завершено опалювальний сезон 2016-2017 років 01.04.2017 на підставі розпорядження Сєвєродонецької міської ради від 06.04.2017 № 184 "Про завершення опалювального періоду 2016-2017 років" (аркуш справи 89).
Опалювальний сезон 2017-2018 років було розпочато на підставі розпорядження Сєвєродонецької міської ради від 18.10.2017 № 516 "Про початок опалювального сезону 2017-2018 років" (аркуш справи 90).
Завершено опалювальний сезон 2017-2018 років 08.04.2018 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 06.04.2018 № 217 "Про завершення опалювального періоду 2017-2018 років" (аркуш справи 91).
Факт постачання теплової енергії на централізоване опалення в опалювальні періоди 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018 років до будинку за адресою: проспект Гвардійський, 24 а підтверджується Актами про включення теплоустановок від 22.10.2015 № 0151, від 23.10.2016 № 0151, від 28.10.2017 № 0151, від 14.11.2018 № 0151 (аркуш справи 92).
За надані послуги з централізованого опалення відповідачу виставлялись рахунки-акти (аркуші справи 30-65) на загальну суму 13 548 грн. 21 коп., у тому числі:
за договором від 29.06.2010 № 61 на суму 12 519 грн. 74 коп.:
- від 31.10.2015 № 61 на суму 231 грн. 77 коп. (за період з 22.10.2015 по 31.10.2015);
- від 30.11.2015 № 61 на суму 645 грн. 74 коп. (за період з 01.11.2015 по 30.11.2015);
- від 31.12.2015 № 61 на суму 829 грн. 32 коп. (за період з 01.12.2015 по 31.12.2015);
- від 31.01.2016 № 61 на суму 1 167 грн. 72 коп. (за період з 01.01.2016 по 31.01.2016);
- від 29.02.2016 № 61 на суму 673 грн. 27 коп. (за період з 01.02.2016 по 29.02.2016);
- від 31.03.2016 № 61 на суму 599 грн. 24 коп. (за період з 01.03.2016 по 31.03.2016);
- від 30.04.2016 № 61 на суму 61 грн. 15 коп. (за період з 01.04.2016 по 04.04.2016);
- від 31.10.2016 № 61 на суму 207 грн. 11 коп. (за період з 18.10.2016 по 31.10.2016);
- від 30.11.2016 № 61 на суму 674 грн. 33 коп. (за період з 01.11.2016 по 30.11.2016);
- від 31.12.2016 № 61 на суму 968 грн. 44 коп. (за період з 01.12.2016 по 31.12.2016);
- від 31.01.2017 № 61 на суму 1 183 грн. 39 коп. (за період з 01.01.2017 по 31.01.2017);
- від 28.02.2017 № 61 на суму 1 056 грн. 08 коп. (за період з 01.02.2017 по 28.02.2017);
- від 31.03.2017 № 61 на суму 686 грн. 58 коп. (за період з 01.03.2017 по 31.03.2017);
- від 31.10.2017 № 61 на суму 147 грн. 98 коп. (за період з 25.10.2017 по 31.10.2017);
- від 30.11.2017 № 61 на суму 695 грн. 29 коп. (за період з 01.11.2017 по 30.11.2017);
- від 31.12.2017 № 61 на суму 780 грн. 20 коп. (за період з 01.12.2017 по 31.12.2017);
- від 31.01.2018 № 61 на суму 983 грн. 19 коп. (за період з 01.01.2018 по 31.01.2018);
- від 28.02.2018 № 61 на суму 928 грн. 94 коп. (за період з 01.02.2018 по 28.02.2018);
за договором від 01.02.2018 № 61 на суму 1 028 грн. 47 коп.:
- від 31.03.2018 № 61 на суму 1 028 грн. 47 коп. (за період з 01.03.2018 по 31.03.2018).
Рахунки-акти за надані послуги були направлені відповідачу пріоритетними листами з оголошеною цінністю за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 24а, офіс 82.
Матеріалами справи підтверджено, що зобов`язання по оплаті наданих послуг відповідачем не виконані.
Позивачем на адресу відповідача надсилались претензії від 10.02.2016 № 08-14-108, від 28.09.2016 № 08-14-138, від 14.03.2017 № 08-14-03, від 30.05.2017 № 08-14-86, від 26.01.2018 № 08-14-04, від 15.05.2018 № 08-14-178 про сплату боргу за надані послуги, на які відповідач відповіді не надав, борг не погасив (аркуші справи 66-70).
Відповідно до умов ч. 2 ст. 551 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" позивачем нараховано пеню за загальний період з 23.02.2018 по 22.09.2018 в сумі 2 940 грн. 60 коп., у тому числі: за договором від 29.06.2010 № 61 - 1 912 грн. 13 коп., за договором від 01.02.2018 № 61 - 1 028 грн. 47 коп. з урахуванням ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, за зобов`язаннями січня - березня 2018 року.
Крім того, відповідачу відповідно ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних за загальний період з 01.12.2015 по 31.01.2019 в сумі 774 грн. 76 коп., у тому числі: за договором від 29.06.2010 № 61 - 751 грн. 01 коп., за договором від 01.02.2018 № 61 - 23 грн. 75 коп. та інфляційні втрати за загальний період з грудня 2015 року по січень 2019 року включно в сумі 3 140 грн. 23 коп., у тому числі: за договором від 29.06.2010 № 61 - 3 076 грн. 11 коп., за договором від 01.02.2018 № 61 - 64 грн. 12 коп.
Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання здійснюється Законом України "Про теплопостачання".
У відповідності до ст. 1 вказаного Закону теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Згідно ст. 13 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 1875), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 16 Закону № 1875 комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами.
Приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України врегульовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і такою дією є фактичне постачання теплової енергії та її отримання відповідачем.
Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.
Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов`язанням.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).
З огляду на приписи ст. 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що при визначенні строку оплати наданих послуг необхідно керуватися ч. 2 ст. 530 ЦК України.
Надання відповідачу послуг з централізованого опалення за період з 22.10.2015 по 04.04.2016, з 18.10.2016 по 31.03.2017, з 25.10.2017 по 31.03.2018 підтверджено матеріалами справи.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем рахунки-акти за надані послуги були направлені відповідачу засобами поштового зв`язку (пріоритетними листами з оголошеною цінністю).
Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.
З урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень та з урахуванням вихідних днів об`єктів поштового зв`язку надіслані позивачем рахунки-акти мають бути доставлені відповідачу:
- 23.11.2015 - рахунок-акт від 31.10.2015 № 61, останній строк для оплати - 30.11.2015, прострочення з 01.12.2015;
- 19.12.2015 - рахунок-акт від 30.11.2015 № 61, останній строк для оплати - 28.12.2015, прострочення з 29.12.2015;
- 01.02.2016 - рахунок-акт від 31.12.2015 № 61, останній строк для оплати - 08.02.2016, прострочення з 09.02.2016;
- 26.02.2016 - рахунок-акт від 31.01.2016 № 61, останній строк для оплати - 04.03.2016, прострочення з 05.03.2016;
- 19.03.2016 - рахунок-акт від 29.02.2016 № 61, останній строк для оплати - 28.03.2016, прострочення з 29.03.2016;
- 25.04.2016 - рахунок-акт від 31.03.2016 № 61, останній строк для оплати - 04.05.2016, прострочення з 05.05.2016;
- 21.05.2016 - рахунок-акт від 30.04.2016 № 61, останній строк для оплати - 30.05.2016, прострочення з 31.05.2016;
- 01.12.2016 - рахунок-акт від 31.10.2016 № 61, останній строк для оплати - 08.12.2016, прострочення з 09.12.2016;
- 15.12.2016 - рахунок-акт від 30.11.2016 № 61, останній строк для оплати - 22.12.2016, прострочення з 23.12.2016;
- 19.01.2017 - рахунок-акт від 31.12.2016 № 61, останній строк для оплати - 26.01.2017, прострочення з 27.01.2017;
- 18.02.2017 - рахунок-акт від 31.01.2017 № 61, останній строк для оплати - 27.02.2017, прострочення з 28.02.2017;
- 18.03.2017 - рахунок-акт від 28.02.2017 № 61, останній строк для оплати - 27.03.2017, прострочення з 28.03.2017;
- 19.04.2017 - рахунок-акт від 31.03.2017 № 61, останній строк для оплати - 26.04.2017, прострочення з 27.04.2017;
- 18.11.2017 - рахунок-акт від 31.10.2017 № 61, останній строк для оплати - 27.11.2017, прострочення з 28.11.2017;
- 15.12.2017 - рахунок-акт від 30.11.2017 № 61, останній строк для оплати - 22.12.2017, прострочення з 23.12.2017;
- 27.01.2018 - рахунок-акт від 31.12.2017 № 61, останній строк для оплати - 05.02.2018, прострочення з 06.02.2018;
- 17.02.2018 - рахунок-акт від 31.01.2018 № 61, останній строк для оплати - 26.02.2018, прострочення з 27.02.2018;
- 15.03.2018 - рахунок-акт від 28.02.2018 № 61, останній строк для оплати - 22.03.2018, прострочення з 23.03.2018;
- 14.04.2018 - рахунок-акт від 31.03.2018 № 61, останній строк для оплати - 23.04.2018, прострочення з 24.04.2018.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Матеріалами справи, а також наданими позивачем доказами підтверджується наявність боргу за надані послуги з централізованого опалення, тому позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 13 548 грн. 21 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 551 ГПК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Аналогічна за змістом норма міститься в п. 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 20.05.1999 № 686-XIV "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.
Цей Закон є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб`єктами підприємницької діяльності.
Вимога про стягнення пені в сумі 2 940 грн. 60 коп. за загальний період з 23.02.2018 по 22.08.2018 за надані послуги з централізованого опалення за зобов`язаннями січня-березня 2018 року є обґрунтованою і підлягає задоволенню в заявленій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 774 грн. 76 коп. за загальний період з 01.12.2015 по 31.01.2019.
Перевіривши розрахунок заявленої суми 3% річних встановлено, що позивачем за рахунками-актами від 31.10.2015 № 61, від 30.11.2015 № 61, від 31.12.2015 № 61, від 31.01.2016 № 61, від 29.02.2016 № 61, від 30.04.2016 № 61, від 31.10.2016 № 61, від 30.11.2016 № 61, від 31.12.2016 № 61, від 31.01.2017 № 61, від 28.02.2017 № 61, від 30.11.2017 № 61, від 31.12.2017 № 61, від 31.01.2018 № 61, від 28.02.2018 № 61, від 31.03.2018 № 61 розрахунок зроблений вірно.
Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, а відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий дань, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Позивачем при визначенні кінцевої дати для оплати за надані послуги за рахунками-актами від:
- 31.03.2016 № 61 не враховано, що 2 та 3 травня 2016 року були вихідними днями, тобто останнім днем для оплати є 04.05.2016, прострочення з 05.05.2016;
- 31.03.2017 № 61 не враховано, що 16, 17 квітня 2017 були вихідними днями, тобто останнім днем для оплати є 26.04.2017, прострочення з 27.04.2017.
Крім того, в розрахунку 3% річних за рахунком-актом від 31.01.2018 № 61 помилково початком прострочення визначено 23.02.2018, в той час як останнім днем для оплати є 26.02.2018, прострочення з 27.02.2018.
З урахуванням викладеного, задоволенню підлягають 3% річних в сумі 774 грн. 22 коп.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних слід відмовити.
Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, та встановлено, що він є арифметично правильним, з огляду на що вимога позивача про стягнення інфляційних втрат в сумі 3 140 грн. 23 коп. за загальний період з грудня 2015 року по січень 2019 року включно підлягає задоволення в повному обсязі.
Всього підлягає стягненню 20 403 грн. 26 коп., у тому числі: борг в сумі 13 548 грн. 21 коп., пеня в сумі 2 940 грн. 60 коп., 3% річних в сумі 774 грн. 22 коп., інфляційні втрати в сумі 3 140 грн. 23 коп.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1 920 грн. 95 коп. Решта судового збору покладається на позивача.
У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд
1.Позовні вимоги Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліхім" про стягнення 20 403 грн. 80 коп. задовольнити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліхім", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 24а, офіс 82, ідентифікаційний код 21814929 на користь Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, ідентифікаційний код 00131050 борг в сумі 13 548 грн. 21 коп., пеню в сумі 2 940 грн. 60 коп., 3% річних в сумі 774 грн. 22 коп., інфляційні втрати в сумі 3 140 грн. 23 коп., судовий збір в сумі 1 920 грн. 95 коп., видати наказ позивачу після набрання судовим рішенням законної сили.
3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

5.Повний текст рішення складено і підписано - 27.05.2019.

Суддя А.В. Секірський