ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.06.2019 Справа № 920/508/18
Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/508/18 в порядку загального позовного провадження
про стягнення 262043,27 грн. на підставі договору поставки № 537-17 від 14.06.2017, укладеного між сторонами,
про стягнення 319369,59 грн. на підставі договору поставки № 537-17 від 14.06.2017, укладеного між сторонами.
Представники учасників:
від первісного позивача: не з`явився;
від первісного відповідача: Рибець В.М. (довіреність № 5634 від 28.12.2018)
Рішенням господарського суду Сумської області від 06.12.2018 року в справі №920/508/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» задоволено частково, в частині стягнення з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» 3 % річних в сумі 5139,22 грн. В задоволенні іншої частини первісних позовних вимог відмовити. Зустрічні позовні вимоги Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» задоволено частково, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» штрафних санкцій в сумі 156954,91 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» штрафні санкції в сумі 151815,69 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2279,87 грн. В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» витрати на правничу допомогу в сумі 330,60 грн.

Відповідно до статі 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже за приписами вказаної норми додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема, неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за первісним позовом у відзиві зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

12.11.2018 до закінчення судових дебатів, які відбулись 29.11.2018, відповідачем подана заява №4579, в якій зазначалось про те, що докази на підтвердження понесених відповідачем витрат, які визначені п.4 ч.3 ст.123 ГПК України.

Після ухвалення рішення у справі відповідач подав клопотання про залучення доказів на підтвердження судових витрат, в якому просив стягнути витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, в сумі 5589,42 грн.

Додатковим рішенням господарського суду Сумської області (суддя Спиридонова Н.О.) від 20.12.2018 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка (вул. Фортечна, буд. 4А, а/с 5012, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69002, ідентифікаційний код 24510970) на користь Державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод АВІАКОН (вул. Рябошапка, буд. 25, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ідентифікаційний код 12602750) витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, у розмірі 5479 грн. 87 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 апеляційну скаргу ТОВ Промелектроніка залишено без задоволення, а додаткове рішення господарського суду Сумської області від 20.12.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08.05.2019 касаційну скаргу ТОВ Промелектроніка задоволено частково, рішення господарського суду Сумської області від 06.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі № 920/508/18 залишено без змін. Додаткове рішення господарського суду Сумської області від 20.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 скасовано та справу № 920/508/18 в частині вирішення питання про стягнення з ТОВ Промелектроніка на користь державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод Авіакон 5589,42 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, направлено на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 24.05.2019 призначено повторний автоматизований автоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 24.05.2019 для подальшого розгляду справи призначено суддю Яковенка В.В.

Ухвалою суду від 24.05.2019 розгляд клопотання Державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод Авіакон про стягнення витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в сумі 5589,42 грн. призначено до в судове засідання на 03.06.2019.

31.05.2019 до суду надійшли письмові пояснення № б/н від 30.05.2019 ТОВ "Промелектроніка", в яких зазначає, що повністю не погоджується з висновками судів про те, що понесені позивачем за зустрічним позовом витрати на відрядження своїх працівників (добові), транспортні витрати, витрати на відрядження своїх працівників для участі у судових засіданнях є такими, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, оскільки явка представників сторін ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» в жодне засідання суду обов`язковою не визнавалась, а тому такі витрати сторони повинні нести самостійно. Крім того відповідачем за первісним позовом не подано документів, що підтверджують факт здійснення господарських операцій, в тому числі з придбання палива, оскільки не можуть підтверджуватися дійсні витрати сторони документами, які не мають статусу первинних бухгалтерських.

03.06.2019 відповідач за первісним позовом подав до суду письмові пояснення № 2941 від 31.05.2019, в яких підтримує клопотання та просить суд стягнути з ТОВ «Промелектроніка» витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 5589,42 грн.

У відповідності до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1, 3 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Виходячи зі змісту поданої заяви, до понесених судових витрат на суму 5589,42 грн. у справі № 920/508/18 Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» включає наступні витрати:

- добові представника для участі в судових засіданнях 09.08.2018, 02.10.2018, 11.10.2018, 12.11.2018, 29.11.2018, 06.12.2018 в сумі 1110,00 грн.

- транспортні витрати, пов`язані із пересуванням за маршрутом Конотоп-Суми-Конотоп автомобілем ВАЗ 21104, що складаються з добових, заробітної плати водія та ціни на пальне на загальну суму 4479,42 грн.

Суд зазначає, що наведені витрати не віднесено до пунктів 1-3 частини 3 статті 123 ГПК України. Аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у пункті 4 згаданої норми, суд приходить висновку, що диспозиція цього пункту пов`язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії «витрат, пов`язаних з розглядом справи», а відтак і до категорії «судових витрат» - їх пов`язаність з вчиненням інших «процесуальних дій».

Суд вважає, що будь-які дії учасника цієї господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, зокрема: забезпечення явки в судове засідання, участь у ньому, відправлення та подання документів є процесуальними діями в розумінні п.4 ч.3 ст.123 ГПК України, а тому витрати, що понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на відрядження своїх працівників (добові), транспортні витрати, є такими, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та правомірно заявлені позивачем на підставі п.4 ч.3 ст.123 ГПК України.

Факт понесених витрат підтверджено витягом з наказу №1465 від 08.08.2018 про відрядження працівників, яким уповноважений представник відповідача направлявся у відрядження до господарського суду Сумської області для забезпечення представництва підприємства у судових засіданнях справи №920/508/18, звітом про використання коштів, виданих на відрядження №914 від 13.08.2018, посвідченням про відрядження №914, відміткою про прибуття в пункти призначення та вибуття з них, витягом з наказу №1825 від 28.09.2018 про відрядження працівників, звітом про використання коштів, виданих на відрядження №1159 від 03.10.2018, посвідченням про відрядження №1159, відміткою про прибуття в пункти призначення та вибуття з них, витягом з наказу №1835 від 01.10.2018 про відрядження працівників, звітом про використання коштів, виданих на відрядження №1169 від 03.10.2018, посвідченням про відрядження №1169, відміткою про прибуття в пункти призначення та вибуття з них, витягом з наказу №1910 від 10.10.2018 про відрядження працівників, звітом про використання коштів, виданих на відрядження №1230 від 12.10.2018, посвідченням про відрядження №1230, відміткою про прибуття в пункти призначення та вибуття з них, звітом про використання коштів, виданих на відрядження №1243 від 12.10.2018, посвідченням про відрядження №1243, відміткою про прибуття в пункти призначення та вибуття з них, витягом з наказу від 09.11.2018 №2135, звітом про використання коштів №1407 від 13.11.2018, посвідченням про відрядження №1407, відміткою про прибуття в пункти призначення та вибуття з них, звітом про використання коштів №1408 від 13.11.2018, посвідченням про відрядження №1408, витягом з наказу від 28.11.2018 №2250, звітом про використання коштів, виданих на відрядження №15017 від 30.11.2018, посвідченням про відрядження №1507, витягом з наказу від 05.12.2018 №2320, звітом про використання коштів, виданих на відрядження №1551 від 07.12.2018, посвідченням про відрядження №1551, довідкою про вартість транспортних витрат за автомобілем ВАЗ-21104, пов`язаних із пересуванням за маршрутом: Конотоп-Суми-Конотоп, видатковою накладною від 11.06.2018 №РН-001168, що підтверджує вартість та отримання бензину, копією наказу від 03.01.2018 №6 про встановлення норм добових витрат на 2018 рік під час відрядження, видатковими касовими ордерами на отримання готівки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 121 Кодексу законів про працю України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.

Згідно з пунктом 15 розділу 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, добові витрати - витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням.

Відповідно до абзацу 5 підпункту «а» підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України до оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв`язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження.

З 01 січня 2018 року мінімальна зарплата встановлена на рівні 3723 грн. (ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»), максимальний розмір неоподатковуваних добових у 2018 році становить не більш ніж 372,30 грн. за добу.

Відповідачем за первісним позовом повідомлено про нарахування добових за час перебування представника у судових засіданнях 09.08.2018, 02.10.2018, 11.10.2018, 12.11.2018, 29.11.2018, 06.12.2018 на суму 1110,00 грн. (185 грн. х 6 днів), водіїв на суму 740,00 грн. (185 грн. х 4 дні).

Відтак з урахуванням кількості відряджень представника відповідача та водіїв, відповідачем за первісним позовом подано обґрунтований розмір фактично понесених у зв'язку з розглядом справи витрат на виплату добових на суму 1850,00 грн. в межах розміру, визначеного Законом. Такі виплати відповідач за первісним позовом вимушений сплатити своїм працівникам у зв'язку з ініціюванням позивачем за первісним позовом відкриття і розгляду цієї справи судом.

Транспортні витрати на пальне в сумі 2179,50 грн. підтверджуються видатковою накладною № РН-001168 від 11.06.2018 та довідкою про вартість транспортних витрат, пов`язаних із пересуванням за маршрутом: Конотоп-Суми-Конотоп автомобілем ВАЗ-21104, в якій зазначена відстань 320 км, витрати пального (Аі-95): 7,7 л/100 км, з 01.12.2018 8,0л/100км (наказ від 02.01.2018 № 2 Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів автомобільним транспортом підприємства, вартість пального (Аі-95) 21,90 грн. без ПДВ.

Поряд з цим суд не вважає обґрунтованим включення відповідачем за первісним позовом до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи, заробітну плату водіям в сумі 1559,92 грн., оскільки виплата зарплати не залежить від розгляду судової справи, а є трудовими правовідносинами між роботодавцем і найманим працівником.

Суд відхиляє доводи ТОВ "Промелектроніка" щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", оскільки згідно з п.2 цього документу коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.

Дослідивши вищезгадані документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд визнає частково обґрунтованою та підтвердженою належними та достатніми доказами суму судових витрат у розмірі 4029,50 грн.

Оскільки в зв`язку з частковим задоволенням зустрічного позову в справі №920/508/18 згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2014,75 грн. (4029,50 * 50% - пропорційно до розміру задоволених зустрічних позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 221, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Державного підприємства «Конотопський аіваремонтний завод «Авіакон» про стягнення витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (вул. Фортечна, буд. 4А, а/с 5012, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69002, ) на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (вул. Рябошапка, буд. 25, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ідентифікаційний код 12602750) витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, в розмірі 2014 грн. 75 коп.

3. У решті заяви відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене.

Згідно зі ст.. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Додаткове рішення складено та підписано 04.06.2019.

Суддя В.В. Яковенко