ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 рокуСправа № 912/3378/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув за правилами загального позовного провадження справу №912/3378/18

за позовом Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович", 26020, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Оситняжка

до відповідачів

1. Фермерського господарства "Гладишко І.Д.", 26010, Кіровоградська область, Новомиргородський район, смт. Капітанівка, вул. Смілянська, буд. 127

2. Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, 26010, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Оситняжка, вул. Леніна, буд. 12

про визнання права власності за набувальною давністю

Представники сторін в судовому засіданні участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович" (далі - ФГ "Черній М.А.", позивач) до Фермерського господарства "Гладишко І.Д." (далі - ФГ "Гладишко І.Д.", відповідач1) та Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (далі - сільська рада, відповідач2) про визнання права власності за набувальною давністю на об`єкти нерухомого майна, а саме: тракторну бригаду № 3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: будинок механізатора, майстерня, заправка, погреб, що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Фермерське господарство "Черній Михайло Андрійович" з 2001-2002 року відкрито, добросовісно, протягом тривалого часу користується зазначеним нерухомим майном, а відтак в силу вимог статті 344 Цивільного кодексу України набуло право власності за набувальною давністю.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2018 позовну заяву Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

В межах строку, визначеного господарським судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви та 14.01.2019 подано суду дублікат чеку про сплату судового збору та докази направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адреси відповідачів.

Ухвалою від 21.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/3378/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.02.2019 о 10:20 год, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

12.02.2019 Фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" подано клопотання про відкладення підготовчого засідання у справі №912/3378/18.

Ухвалою від 12.02.2019 задоволено клопотання позивача від 12.02.2019 та відкладено підготовче засідання у справі №912/3378/18 до 06.03.2019 на 14:00 год.

06.03.2019 Фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" та Фермерським господарством "Гладишко І.Д." подані клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з веденням переговорів щодо мирного врегулювання спору по справі №912/3378/18.

Ухвалою від 06.03.2019 задоволенні клопотання позивача та відповідача 1 про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче засідання у справі №912/3378/18 на 20.03.2019.

13.03.2019 Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Крім того, у клопотанні відповідач 2 зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

20.03.2019 Фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" подано клопотання про відкладення підготовчого засідання по справі №912/3378/18, мотивоване необхідністю додаткового часу для надання доказів відкритого, добросовісного протягом тривалого часу користування спірним майном.

Ухвалою від 20.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання у справі №912/3378/18 від 20.03.2019, відкладено підготовче засідання на 02.04.2019. Крім того, даною ухвалою зобов`язано позивача надати до суду належним чином засвідченні докази добросовісного заволодіння спірним нерухомим майном, відкритого, безперервного володіння спірним майном протягом десяти років, з відображенням інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Протокольною ухвалою від 02.04.2019 на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в підготовчому засіданні по розгляду справи № 912/3378/18 до 15.04.2019 о 15:00.

15.04.2019 Фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович", на виконання вимог ухвали господарського суду від 20.03.2019, подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів добросовісного заволодіння спірним нерухомим майном, відкритого, безперервного володіння спірним майном.

Ухвалою від 15.04.2019 долучено до матеріалів справи докази, надані позивачем 15.04.2019, закрито підготовче провадження та призначено справу №912/3378/18 до судового розгляду по суті на 22.04.2019, визначена наступна дата судового засідання 07.05.2019 о 09:00 год. Крім того, даною ухвалою зобов`язано Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації надати інформацію стосовно того, чи проводилась реєстрація об`єктів нерухомого майна, а саме, тракторної бригади №3, колишньої Агрофірми "Оситняжка" у складі: будинок механізатора, майстерня, заправка, погреб, що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області у строк до 19.04.2019.

За результатами судового засідання 22.04.2019, господарським судом на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до дати визначеної ухвалою суду від 15.04.2019 , а саме до 07.05.2019 о 09:00 год.

07.05.2019 Фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої позивач не змінюючи підстави та предмет позову уточнює позовні вимоги та просить розглядати позовні вимоги у наступній редакції: визнати право власності Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович (ідентифікаційний код юридичної особи 23095575, 26020, Кіровоградська область, Новомиргородський район, село Оситняжка) на об`єкти нерухомого майна, а саме, тракторну бригаду №3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: будинок механізатора (літера А) майстерня (літера Б), що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області; судові витрати вважати фактично понесеними.

Крім того, у зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог позивач просить відкласти судове засідання по справі №912/3378/18.

Ухвалою від 07.05.2019 залишено без розгляду заяву Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович" про уточнення позовних вимог, задоволено клопотання позивача про відкладення судового засідання та оголошено перерву в судовому засіданні до 21.05.2019 о 16:00 год., а також зобов`язано Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації (25006, м. Кропивницький, вул. Калініна, 12) надати інформацію стосовно того, чи проводилась реєстрація об`єктів нерухомого майна, а саме, тракторної бригади №3, колишньої Агрофірми "Оситняжка" у складі: будинок механізатора, майстерня, заправка, погреб, що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області у строк до 11.05.2019.

08.05.2019 Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації, на виконання вимог ухвали суду від 07.05.2019, надано до суду інформацію за №44217/20 від 08.05.2019, відповідно до якої останнє зазначає, що станом до 01.01.2013 державна реєстрація прав власності на нерухоме майно проводилась в ОКП Кіровоградському ООБТІ за юридичними та фізичними особами по вказаній юридичній адресі. Для пошуку в реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації про зареєстроване нерухоме майно станом на 01.01.2013 необхідно вказати точну юридичну адресу.

21.05.2019 позивачем подано суду клопотання про залишення позову без розгляду в порядку ст. 226 ГПК України.

Суд розглянув заяву позивача про залишення позову без розгляду, вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За умовами п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається із процесуальних документів, що у справі містяться, ухвалою від 15.04.2019, судом закрито підготовче провадження та призначено спір до розгляду по суті на 22.04.2019.

Відповідно до статті 201 ГПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. Секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За частиною 3 цієї статті - з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Так, 22.04.2019 оголошено про відкриття судового засідання та суддя доповіла, яка справа розглядається (її номер, сторони, предмет спору). Разом з тим, в засіданні суду оголошено перерву на 09:00 год. 07.05.2019.

Аналіз вимог ст. 201 та ст. 226 ГПК України дає суду підстави вважати, що у даному випадку позивач міг звернутися із заявою (клопотанням) про залишення позову без розгляду у справі №918/63378/18 до початку першого судового засідання по розгляду спору по суті, яке відбулося 22.04.2019.

Однак, згадане клопотання подано через канцелярію суду 08.05.2019, під час розгляду справи по суті.

При цьому, позивач не навів причини пропуску строку на звернення із проханням про залишення позову без розгляду, та не просив його поновити. Також не обґрунтував обставин, які від нього не залежали та йому перешкоджали подати відповідне клопотання до початку першого засідання по розгляду справи по суті - 22.04.2019.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що при зверненні із клопотанням залишити позов без розгляду, позивачем не дотримано вимог ст.226 ГПК України щодо строків його подання.

За наведеного, суд вважає подане клопотання позивача з пропуском встановленого ГПК України строку.

Сторони участь повноважних представників в судовому засіданні 21.05.2019 не забезпечили.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників сторін перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов`язковою не визнавалась.

Відповідачі відзив на позов не надали, причини неподання суду не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідачі так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За позовними вимогами позивача, останній з 2001-2002 років відкрито і безперервно користується об`єктами нерухомого майна, які розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, у тому числі: тракторною бригадою №3 (колишньої Агрофірми "Оситняжка") у складі: будинок механізатора, майстерня, заправка, погреб.

В підтвердження факту відкритого та безперервного володіння майном у вказаний період позивачем надано до суду Довідку видану виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області від 01.04.2019 №126, згідно якої за Фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" дійсно з 2003 року, згідно облікових даних та акта прийому-передачі майна в натурі до договору купівлі-продажу, обліковується тракторна бригада №3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: будинок механізатора, майстерня, заправка, потреб, що розташовані на території Оситнязької сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 62).

Також, позивачем надано Довідку видану виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області від 01.04.2019 №125, згідно якої фермерське господарство " ОСОБА_1 Михайло Андрійович" дійсно з 2002 року відкрито та безперервно володіє та користується нерухомими майном, а саме тракторною бригадою №3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: будинок механізатора, майстерня, заправка, погреб, що розташовані на території Оситнязької сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 63).

Крім того, позивачем надано Кадастровий план земельної ділянки, на якій розташовано нерухоме майно - тракторна бригада №3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: будинок механізатора, майстерня, заправка, погреб, на території Оситнязької сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області, на якому відображено об`єкти нерухомості, схема кадастрової зйомки даної земельної ділянки, який розроблений землевпорядною організацією - ТОВ "Кіровоградгеоінформ" (64-65).

Як вбачається з матеріалів справи, між фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" та Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області укладено Попередні договори від 25.01.2008, від 21.01.2009, від 20.01.2010, 20.01.2011, від 19.01.2012, згідно яких сторони визнають, що згідно з рішенням сесії Оситнязької сільської ради фермерському господарству "Черній Михайло Андрійович" надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Оситнязької сільської ради, а сільська рада зобов`язується надати в оренду зазначену земельну ділянку за умови сплати фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" орендної плати з часу фактичного використання земельної ділянки на якій розташоване спірне нерухоме майно (а.с. 66-70).

Разом з тим, між Фермерським господарством "Черній Михайло Андрійович" та Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області укладені Угоди по відшкодуванню втрат від недоотримання коштів від 21.01.2014, від 21.01.2015, від 21.01.2016, від 23.01.2017, від 23.01.2018, від 03.01.2019, з додатками (схемою місця розташування земельних ділянок, розрахунком розміру плати), згідно яких Фермерське господарство "Черній Михайло Андрійович" зобов`язується відшкодувати втрати від недоотримання коштів за фактичне використання земельними ділянки під нерухомим майном, в тому числі, тракторною бригадою № 3, розташованою на території Оситнязької сільської ради, Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 71-88).

10.09.2002 між співвласниками майна колишнього КСП "Оситняжка" та ФГ "Черній М.А." укладено Договір оренди основних засобів, згідно якого в оренду передано, в тому числі: майстерню тракторної бригади №3, погріб, будинок механізатора. Договір зареєстровано в Оситнязькій сільській раді Новомиргородського району Кіровоградської області 11.02.2003 за №4, з додатками: перелік основних засобів, що передаються господарству в оренду, перелік співвласників із зазначенням розміру майнової частки в основних засобах та її загальної вартості (а.с. 89-100).

24.11.2003 між співвласниками майна колишнього КСП "Оситняжка" та ФГ "Черній М.А." укладено Договір купівлі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності, згідно якого у власність передано нерухоме майно, у тому числі: будинок механізатора, майстерня, з додатками: протокол погодження договірної ціни, акт прийомки-передачі майна в натурі до договору купівлі продажу, перелік співвласників із зазначенням розміру і вартості майнової частки в майні, що продається (а.с. 101-110).

Як вбачається з матеріалів справи, ФГ "Черній М.А." зверталось до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою від 06.12.2018 про надання останньому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 7 років, орієнтовною площею 2,00 га, з метою обслуговування сільськогосподарських приміщень, які перебувають у власності ФГ "Черній М.А." та розташовані за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Оситнязька сільська рада (колишня тракторна бригада №3) з графічними матеріалами, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки та довідкою сільської ради про належність нерухомого майна від 06.12.2018 року (а.с. 111).

У Листі-відповіді від 04.01.2019 року № Ф-16720/0-36/0/17-19 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначило, що Головне управління не має правових підстав для задоволення заяви ФГ "Черній М.А.", оскільки згідно інформації територіального відділу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, земельна ділянка, вказана у зверненні, віднесена до земель, переданих у колективну власність, згідно державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 113).

05.02.2019 ФГ "Черній М.А." звернулось до Оситнязької сільської ради з заявою (клопотанням) про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 2,00 га, з метою обслуговування сільськогосподарських приміщень, які перебувають у власності Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович" та розташовані за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Оситнязька сільська рада (колишня тракторна бригада №3) з графічними матеріалами, на яких зазначено бажане місце розташування (а.с. 114).

Рішенням 25 сесії сьомого скликання Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду " надано дозвіл ФГ "Черній М.А." на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 1,5 га, господарського двору колишньої ТБ№3, за рахунок земель сільськогосподарського призначення колективної власності КСП "Оситняжка", для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 116).

Також, в матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на об`єкти нерухомого майна розташовані за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Оситнязька сільська рада (колишня тракторна бригада №3).

Окрім того, слід звернути увагу на те, що матеріали справи не містять доказів які б свідчили про наявність інших осіб ніж позивач, які претендують на це майно. В тому числі, в матеріалах справи відсутні докази із яких би вбачалося, що відповідачами в період протягом якого позивач володіє спірним нерухомим майном здійснювалися заходи щодо витребування спірного майна від позивача.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з даним позовом у зв`язку з тим, що особами ФГ "Гладишко І.Д." на території тракторної бригади розпочато ремонтні роботи та роботи з облаштування об`єктів нерухомого майна, що розташовані в межах бригади.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, право власності є центральним інститутом будь-якої цивільно-правової системи, а підстави набуття права власності, якими є передбачені законом юридичні факти, за наявності яких особа набуває майно (стає його власником), є підставою виникнення права власності.

Одним із способів набуття речових прав є набувальна давність, порядок реалізації якої визначений положеннями статті 344 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Отже, для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство).

Аналізуючи поняття "добросовісності володіння" як ознаки набувальної давності за ст. 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

При набувальній давності тягар доказування добросовісності лягає на зацікавлену сторону - на позивача. Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю.

При цьому, виходячи зі змісту цієї статті особа, що має право на визнання права власності на майно за набувальною давністю повинна бути незаконним добросовісним володільцем цього майна, тобто фактичним володільцем, який не має будь-якого титулу (права власності, користування, сервітуту та інші) на це майно, а наявність відповідного титулу виключає застосування положень статті 344 Цивільного кодексу України.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Добросовісність заволодіння майном особою полягає в її переконанні, що заволодіння правомірне, тобто майно надійшло до неї законно, а саме, особа при заволодіння майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності чи володіння майном. При цьому факт обізнаності особи про те, що вона не є власником не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство).

Відкритість володіння полягає в тому, що фактичний незаконний володілець майна, здійснюючи володіння повинен ставитись до речі як до своєї власної (експлуатувати, вживати необхідні заходи до утримання), не приховуючи цього факту від інших осіб. При цьому від давнішнього володільця не вимагається здійснення активних дій для демонстрації свого володіння іншим особам, а вимагається лише утримання від дій, спрямованих на його приховування.

Як уже зазначалося, позивач звернувся із позовом про визнання права власності на спірне майно саме за набувальною давністю.

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Отже, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 Цивільного кодексу України (яка визначена підставою позову) можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння; відкритості; безперервності; безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено (наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 20.05.2015 у справі № 911/130/14).

У розумінні наведених положень володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Встановлення характеру володіння (добросовісне й недобросовісне) при виникненні спору здійснюється судом з урахуванням обставин справи, з якої виникло володіння чужою річчю. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним. Володіння має бути безперервним упродовж визначених законом строків (для нерухомого майна упродовж 10 років, а для рухомого майна - 5 років).

Отже, суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною власністю та строк володіння; характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне); обставини, за яких виникло володіння спірним майном та чи відповідає це володіння ознакам безтитульного володіння; юридичний статус спірного майна.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Враховуючи зазначені положення, слід дійти висновку, що за наявності підстав вважати, що власник майна (якщо такий є) упродовж тривалого часу не виявляє наміру визнати спірне майно своїм, тобто він погодився із його втратою, таке майно може бути визнано власністю фактичного добросовісного володільця.

У матеріалах справи відсутні дані щодо того, що заволодіння позивачем майном відбулось як наслідок протиправних дій (викрадення, шахрайство), а також відсутні будь-які вимоги осіб, що мають права на це майно щодо його повернення.

Судом встановлено, що позивач з 2002 року добросовісно заволодів спірним майном, а саме: тракторною бригадою № 3 колишньої агрофірми "Оситняжка" у складі, зокрема будинку механізатора та майстерні на підставі договорів та акта прийомки-передачі майна в натурі (а.с. 89-110), та відкрито, безперервно володіє ним протягом десяти років.

Отже, сукупність вищезазначених обставин, свідчать про добросовісність заволодіння, відкритість, безперервність, тривалість та безтитульність володіння позивачем об`єктом - тракторною бригадою № 3 колишньої агрофірми "Оситняжка" у складі, зокрема, будинку механізатора та майстерні, а отже і про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на зазначені об`єкт на підставі статті 344 Цивільного кодексу України за набувальною давністю.

Разом з тим, позивачем не подано суду доказів передачі останньому заправки та погребу як майна колишньої агрофірми "Оситняжка" у складі тракторної бригади № 3.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Враховуючи наведене позов правомірно пред`явлено до сільської ради.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович" за набувальною давністю на об`єкти нерухомого майна, а саме: тракторну бригаду № 3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: будинок механізатора, майстерня, що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, підтверджені документально та нормами матеріального права, визнаються відповідачем 2, а тому підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині визнання права власності Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович" за набувальною давністю на об`єкти нерухомого майна, а саме: тракторну бригаду № 3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: заправка, погреб, що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

З огляду на ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 231, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати права власності Фермерського господарства "Черній Михайло Андрійович" (26020, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Оситняжка, ідентифікаційний код 23095575) за набувальною давністю на об`єкти нерухомого майна, а саме: тракторну бригаду № 3, колишньої Агрофірми "Оситняжка", у складі: будинок механізатора, майстерня, що розташовані на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.05.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.