УХВАЛА

м. Київ

28.05.2019Справа № 910/21342/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши матеріали

скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк»

на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбач Сергія Федоровича у справі № 910/21342/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень»

про стягнення заборгованості у розмірі 584064,30 грн.

за участі представників:

від скаржника (позивача): Мариниченко М.П. (за довіреністю від 01.04.2019 № 09/05-429);

від відповідача: не з`явився;

від приватного виконавця: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі № 910/21342/15 позов Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» 300000 грн. заборгованості з повернення овердрафту, 105819,42 грн. заборгованості зі сплати процентів, 31832,88 грн. пені за прострочення повернення овердрафту та 32247,62 грн. пені за прострочення сплати процентів. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного вище рішення судом видано наказ від 20.10.2015 № 910/21342/15.

17.05.2019 Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбач Сергія Федоровича у справі № 910/21342/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 вказану скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 28.05.2019.

На обґрунтування даної скарги скаржник зазначив, що приватний виконавець не здійснив своєчасно та в повному обсязі всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду та безпідставно повернув виконавчий документ стягувану. Відтак, скаржник просив визнати незаконними дії приватного виконавця щодо повернення стягувану наказу суду від 20.10.2015 № 910/21342/15, скасувати постанову від 02.05.2019 № 56684560 про повернення виконавчого документа стягувану та визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення суду.

24.05.2019 через відділ діловодства та документообігу суду від приватного виконавця надійшли письмові пояснення по суті скарги та копії матеріалів виконавчого провадження № 56684560. Як зазначив приватний виконавець, ним були вчинені всі виконавчі дії у визначені законом терміни, але за відсутності у боржника майна виконавчий документ був повернутий стягувачу. При цьому, останній не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Відповідач та приватний виконавець про дату, час і місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання представників не направили, тому скарга розглядається і вирішується судом за відсутності їх повноважних представників. Пояснення на скаргу від боржника до суду також не надходили.

Відповідно до частини 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбача С.Ф. перебувало виконавче провадження № 56684560 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 № 910/21342/15.

Відповідно до частини 1, п. 1 частини 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 8 ст. 48 Закону виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією ( частини 2, 3 ст. 36 Закону).

За приписами ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із наявних у справі копій документів виконавчого провадження № 56684560 вбачається, що приватним виконавцем з метою примусового виконання наказу суду від 20.10.2015 № 910/21342/15 вчинялися дії по розшуку майна боржника лише протягом липня-серпня 2018 року, зокрема, були направлені запити та отримані відповіді від АТ «Укрбудінвестбанк» від 05.07.2018 № 2204 про відсутність коштів на рахунках боржника, АТ «Укрсиббанк» від 10.07.2018 № 30-1-01/3822-бт про відсутність коштів на рахунках боржника, ГУ «Держпраці у Київській області від 13.07.2018 №5-2/3/18/10188 про відсутність у боржника зареєстрованих технологічних машин та механізмів, Національної комісії цінних паперів та фондового ринку від 31.07.2018 №10/01/23365 про відсутність у боржника акцій інших підприємств, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС України від 17.07.2018 №3788/Г/26-59-12-02-44 про відсутність фінансової та податкової звітності за 2016-2018 роки, регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 03.08.2018 №31/26-15212 щодо відсутності зареєстрованих за боржником транспортних засобів, ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 17.07.2018 №8-26-0.22-3669/2-18 про відсутність у боржника зареєстрованих земельних ділянок, Державної авіаційної служби України від 31.07.2018 №12.1.16-9391-18 про відсутність у боржника зареєстрованих повітряних суден.

Проте, здійснення приватним виконавцем окремих дій по виявленню майна та коштів боржника без дотримання встановленої Законом періодичності проведення таких перевірок свідчить про неналежне виконання приватним виконавцем своїх обов`язків.

При цьому, заперечуючи проти поданої скарги, приватний виконавець послався на те, що здійснював протягом періоду перебування на виконанні наказу суду від 20.10.2015 № 910/21342/15 перевірку через автоматизовану систему виконавчих дій щодо наявності відкритих рахунків кожні два тижні та щомісяця - щодо наявності майна боржника.

Водночас, згідно з приписами статті 8 Закону реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, автоматизована система виконавчого провадження - це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно з частинами 2-4 розділу IV Положення виконавцем до АСВП обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До АСВП в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до АСВП одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до АСВП не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою АСВП. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в АСВП забороняється.

Відповідно до частини 1 розділу VI Положення вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Оскільки згідно з приписами Закону автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується централізоване зберігання документів виконавчого провадження, а також надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження та виготовлення документів виконавчого провадження, вказане дає підстави для висновку, що інформація внесена до АСВП виконавцем в межах конкретного виконавчого провадження щодо проведених дій на примусове виконання виконавчого документа є офіційною та може бути використана в спорі стороною, яка є учасником виконавчого провадження, з посиланням на наявні в АСВП дані, в процесі оскарження нею дій чи бездіяльності державного виконавця з приводу вжиття/невжиття виконавцем ефективних, своєчасних і в повному обсязі заходів щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення компетентного органу.

Згідно з інформацією, що міститься в автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження за № 56684560, за період з 02.07.2018 по 03.05.2019 приватним виконавцем було винесено лише наступні постанови: про відкриття виконавчого провадження, про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору.

Інші відомості про проведені приватним виконавцем виконавчі дії у межах даного виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.

Отже, приватним виконавцем не доведено належними та допустимими доказами вчинення ним протягом періоду перебування на виконанні наказу суду від 20.10.2015 № 910/21342/15 періодичних перевірок щодо відкритих рахунків та майна боржника через автоматизовану систему виконавчих проваджень.

Дослідивши матеріали справи та дані, які містяться на офіційному веб-сайті автоматизованої системи виконавчих проваджень, судом встановлено, що приватним виконавцем не було проведено перевірку майнового стану боржника з відповідною періодичністю, чим не дотримано строків та порядку вчинення виконавчих дій, що свідчить про бездіяльність та неналежне виконання приватним виконавцем передбачених Законом обов`язків щодо здійснення заходів, необхідних для своєчасного та повного виконання рішення суду.

Щодо посилань скаржника на не вчинення приватним виконавцем інших виконавчих дій, зокрема, направлення запитів до Державної міграційної служби України щодо місця реєстрації керівника та засновника боржника-підприємця, направлення останнім вимоги та накладання штрафу, то такі дії зазначені у частині 3 ст. 18 Закону серед прав виконавця, а не зобов`язань. У той же час, за умови встановленого вище судом порушення строків та порядку вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, інші посилання скаржника на не вчинення останнім певних заходів не впливає на результат вирішення скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За приписами пункту 2 ч. 1 статті 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт (частина 2 ст. 37 Закону).

Отже, відсутність доказів щодо належного та повного вчинення приватним виконавцем визначених Законом дій щодо розшуку майна та перевірки відкритих рахунків боржника дає підстави вважати передчасним встановлення приватним виконавцем наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Таким чином, винесення приватним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу є безпідставним.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (рішення від 20.09.2005 у справі "Трихліб проти України", рішення від 28.07.1999 у справі "Іммобіліаре Саффі проти Італії"), тому безпідставне повернення виконавчого документа є порушенням положень Конвенції та Протоколу № 1.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги, у зв`язку з чим остання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232-235, 240, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбач Сергія Федоровича у справі № 910/21342/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» про стягнення заборгованості у розмірі 584064,30 грн. задовольнити.

Визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбач Сергія Федоровича щодо повернення Публічному акціонерному товариству «Енергобанк» наказу Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 № 910/21342/15.

Скасувати постанову від 02.05.2019 № 56684560 про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Горбач Сергієм Федоровичем.

Визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбач Сергія Федоровича щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі № 910/21342/15.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання повного тексту ухвали: 29.05.2019.

Суддя К.В. Полякова