РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/3120/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадія»

про стягнення 2 247,50 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадія» про стягнення 2 247,50 грн заборгованості, з яких: 1 694,77 грн - заборгованість за надання послуг по утриманню будинків та прибудинкової території, 455,56 - інфляційні втрати та 97,11 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 105/902 від 05.05.2015 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території в частині оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.03.2019 позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» залишено без руху.

27.03.2019 від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 18.03.2019.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження на підставі частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 01.04.2019 відповідачу було запропоновано у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.04.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03151, м. Київ, вул. Л. Мацієвича, 21/10.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття провадження у справі була вручена відповідачу 03.04.2019. Однак, у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркадія» не скористалось наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркадія» (орендар, власник) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (підприємство) було укладено договір № 105/902 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території (надалі - договір про надання послуг).

Відповідно до п. 1.1. договору про надання послуг підприємство забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку пропорційно до займаної орендарем/власником площі приміщення, яка становить 50 кв.м. та знаходиться за адресою: м. Київ, вул . Соціалістична, 21/10 (надалі - приміщення), а також утримання прибудинкової території, а орендар/власник бере участь у витратах підприємства на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих підприємством за договором. Приміщення використовується для надання побутових послуг - перукарня, вхід окремий, робочих місць 2.

За умовами п. 2.1 договору про надання послуг орендар/власник сплачує вартість фактично отриманих послу.

Орендар/власник користується послугами утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розмір яких на момент укладення договору становить 2,11 грн за 1 кв.м. (без ПДВ) - 2,11 х 50 = 105,50 грн за місяць (без ПДВ); транспортування теплової енергії від джерел теплопостачання до споживача (відшкодування внутрішньобудинкових мереж) в розмірі 0,051 грн за 1 кв.м. (без ПДВ) 50 х 0,051 = 2,55 (п. 2.2; пп. 2.2.1, 2.2.2).

Згідно з п. 2.3. договору про надання послуг тарифи на послуги, передбачені даним договором, можуть бути змінені за рішенням відповідних державних органів і застосовуватися при розрахунках по цьому договору без додаткового погодження з орендарем/власником.

У відповідності до п. 2.4. договору про надання послуг орендар/власник незалежно від результатів господарської діяльності зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг на підставі рахунків-фактур до 1 числа місяця, наступного за звітним у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства.

Надані послуги оформлюються актом виконаних робіт, який підписується підприємством і орендарем/власником в кінці кожного календарного місяця. Орендар/власник зобов`язаний підписати акт виконаних робіт наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту його надходження від підприємства, або висловити свої заперечення стосовно його підписання. Якщо власник не підпише отриманий акт і не висловить свої заперечення щодо його підписання, то такий акт вважається погодженим сторонами (п. п. 2.5., 2.6. договору про надання послуг).

За умовами п.п. 3.1., 4.3. договору про надання послуг підприємство зобов`язане своєчасно надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які передбачені договором, а орендар/власник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату за послуги, передбачені цим договором.

Строк дії договору встановлено з 01.05.2015 до 01.05.2016. У разі, коли за місяць до закінчення дії договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 6.1. договору про надання послуг).

За утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за тарифами, затвердженими Розпорядженням КМДА від 30.04.2015 № 442 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесенням змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», до витрат по утриманню будинку, входять витрати на прибирання прибудинкової території, вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливної каналізації, дератизація, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання і зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, освітлення місць загального користування та підкачування води.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» змінено тарифи та структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За транспортування теплової енергії від джерел теплопостачання до споживача (відшкодування внутрішньобудинкових мереж), згідно із затвердженими АЕК «Київенерго» граничними тарифами на відшкодування витрат за технічне обслуговування внутрішньобудинкових теплових та інженерних мереж встановлено тариф відшкодування споживачами зазначених витрат і поширюється на весь житловий фонд з метою ефективної його експлуатації.

Зазначений тариф введено в дію з 01.05.1998 і його вартість становить 0,051 грн за 1 кв.м. (без ПДВ).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ним на виконання умов договору надавалися відповідачу послуги згідно погодженого переліку, якісно, вчасно та у повному обсязі, про що він повідомляв відповідача та своєчасно надавав всі необхідні документи.

Позивач зазначає, що жодних претензій щодо якості, об`єму наданих послуг від відповідача не було, однак останній в порушення умов договору не оплатив вартість наданих йому послуг в розмірі 1 694,77 грн за період з 01.01.2016 по 03.02.2017.

27.12.2018 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про погашення існуючої заборгованості у розмірі 1 694,77 грн до якої було додано акт звірки розрахунків. Також у зазначеному листі позивач запропонував відповідачу, у разі незгоди з сумою заборгованості, з`явитися до бухгалтерії Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» для уточнення сум заборгованості.

Разом з тим, всупереч вище запропонованому, сума заборгованості не була відповідачем оскаржена, як і не було здійснено її погашення.

З огляду на вищезазначене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадія » 2 247,50 грн заборгованості, з яких: 1 694,77 грн - заборгованість за надання послуг по утриманню будинків та прибудинкової території, 455,56 - інфляційні втрати та 97,11 грн - 3 % річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст договору № 105/902 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 05.05.2015, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

У відповідності до ст. 173 ГК України, що кореспондується зі ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків , зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до п. 2.4. договору про надання послуг орендар/власник незалежно від результатів господарської діяльності зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг на підставі рахунків-фактур до 1 числа місяця, наступного за звітним у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об`єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб`єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 212 Цивільного кодексу України закріплено право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Слід зауважити, що рахунок на оплату за своїми ознаками не є первинним документом, а містить лише платіжні реквізити, тобто носить інформаційний характер; ненадання рахунку на оплату, по своїй суті, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні приписів Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунка на оплату не звільняє відповідача від обов`язку оплатити надані послуги. Аналогічну правову позицію висловлено Вищим господарським судом України у постанові від 22.02.2017 по справі №904/5288/16.

Як свідчать обставини справи, відповідач належним чином зобов`язання по договору про надання послуг не виконав, у зв`язку з чим за період з 01.01.2016 по 03.02.2017 у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 1 694,77 грн.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Відповідач належними та допустимими доказами не спростував обставини, викладені позивачем у позовній заяві, розмір заборгованості не оспорив, контррозрахунку заборгованості не надав.

Оскільки відповідач користувався послугами по утриманню будинків та прибудинкової території, які надавалися позивачем, то він зобов`язаний відшкодувати вартість отриманих послуг.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За висновками суду, всупереч викладеним вище нормам закону, відповідачем не було спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів погашення заборгованості в розмірі 1 694,77.

Обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, суду також не наведено.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість розмірі 1 694,77 грн за надання послуг передбачених умовами договору від 05.05.2015 № 105/902 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території за період 01.01.2016 по 03.02.2017.

Крім того, позивач за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 97,17 грн та 455,56 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок 3% річних суд встановив, що останній є арифметично вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають повному задоволенню у розмірі 97,17 грн.

Також судом було здійснено перерахунок інфляційних нарахувань, у відповідності до якого суд дійшов висновку про часткове задоволення зазначених позовних вимог та стягнення з відповідача 433,42 грн інфляційних втрат.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва».

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на сторін в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадія» (03151, м. Київ, вул. Л. Мацієвича, 21/10, ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» (03151, м. Київ, вул. Л. Мацієвича, 6, ) суму основного боргу у розмірі 1 694,77 грн, 97,17 грн три відсотки річних, 433,42 грн інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 902,08 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Спичак О.М.