ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 Справа № 904/1327/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбар Експорт БКВ", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімія", м. Кам`янське

про стягнення заборгованості у розмірі 155 442,84грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБАР ЕКСПОРТ БКВ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімія" про стягнення заборгованості у розмірі 155 442,84грн., з яких: основний борг у розмірі 143 548,80 грн., 3% річних у розмірі 3 840,62 грн., інфляційні втрати у розмірі 8 053,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки №ЛА/297/03/18 від 16.03.18 в частині обов`язку відшкодувати позивачу витрати на транспортування товару (п. 2.6. Договору).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 позовну заяву залишено без руху на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

17.04.2019 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти заявлених вимог заперечував, посилаючись на не доведення позивачем факту понесення витрат на транспортування товару.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019 року між Позивачем (Покупцем) та Відповідачем (Продавцем) укладено договір поставки № ЛА/297/03/18. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплати сільськогосподарського продукцію, номенклатура, кількість, якість та ціна якої, визначені у пунктах 1.2.-1.5. Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору номенклатура товару: пшениця м`яка не насіннєва врожаю 2017 року.

Кількість - 215 (двісті п`ятнадцять) тонн +/- 20%. (п. 1.3. Договору).

Пунктом 1.4. Договору сторони визначили якісні показники товару: натура, г/л, не менше ніж 720 г/л; вологість не більше ніж 14%; сміттєва домішка не більше 2%; масова частка білка, у перерахунку на суху речовину, не менше ніж 10,5%, - решта показників згідно ДСТУ "Пшениця. Технічні умови."

Згідно п. 2.1. Договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 22.03.2018 року, Продавець забезпечує передачу Товару на базисі поставки FСА (Інкотермс 2010): Дніпропетровська область. Верхньодніпровський район, с. Ганнівка, вул. Яценка, 71а в період з 14.03.2018 по 06.04.2018.

На виконання умов Договору Відповідачем, 20 березня 2018 року та 05 квітня 2018 року, було відвантажено Товар двома партіями у загальній кількості 167,96 тонн.

Факт відвантаження підтверджується оформленими між Сторонами видатковою накладною № РН-0000027 від 20.03.2018 на партію у кількості 44,12 тонн та видатковою накладною № РН- 0000038 від 05.04.2018 на партію у кількості 123,84 тонни.

Положеннями Договору передбачено, що прийняття Товару по якості відбувається у місці його розвантаження лабораторією ТОВ "АСКЕТ ШИППІНГ" (п. 2.6. Договору).

В зв`язку з виявленням під час прийняття товару по якості невідповідності його узгодженим Сторонами вимогами, а саме наявний пліснявий запах та присутня амброзія, товар в повному об`ємі було повернуто на адресу Відповідача, а саме:

- 23 березня партія у кількості 44,12 тонн, факт повернення Товару та його отримання Відповідачем в повному обсязі і без зауважень підтверджується оформленим між Сторонами документом про повернення постачальнику № 2 від 23 березня 2018 року;

-10 квітня партія у кількості 123,84 та, факт повернення Товару та його отримання Відповідачем в повному обсязі і без зауважень підтверджується оформленим між Сторонами документом про повернення товару постачальнику № 1 від 10 квітня 2018 року.

Пунктом 2.6. Договору сторони поголи, що у випадку повернення транспортних засобів з місця розвантаження з причин неналежної якості Товару, Продавець зобов`язаний в безумовному порядку відшкодувати Покупцю витрати на транспортування Товару від місця навантаження до місця його розвантаження і у зворотному напрямку.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на транспортування товару з місця навантаження до місця його розвантаження і у зворотному напрямку в розмірі 143 548 грн. 80 коп.

Крім того, Позивач вимагає стягнення суми боргу з врахуванням 3 % річних в розмірі 3 840 грн. 62 коп. за період з 27.03.2018 року по 27.02.2018 року та індексу інфляції в розмірі 8 053 грн. 42 коп., які розраховані за період з квітня 2018 року по січень 2019 року (а.с.а.с. 1-2).

Відповідач у відзиві на позов факт поставки неякісного товару визнає, однак зазначає, що Позивачем не надано доказів в обґрунтування позовних вимог, а саме доказів в підтвердження понесених витрат за перевезення товару.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач в порушення наведених процесуальних норм, не надав суду належних доказів в підтвердження понесення ним витрат на транспортування товару, відшкодування яких, є предметом даного спору.

Представлені Позивачем акти надання послуг № 47 від 26.03.2018 та № 55 від 10.04.2018 року, які підписані ним в односторонньому порядку, за якими Позивач начебто надав Відповідачу автопослуги, не приймаються судом в якості належних доказів в підтвердження обставин, які входять до предмету доказування по даній справі, адже як убачається з матеріалів справи, перевезення спірних партій товару з місця навантаження до місця розвантаження і у зворотному напрямку, здійснювалося третьою особою - ТОВ «Олександрійська зернова компанія», а отже, належними доказами понесення Позивачем витрат на транспортування товару, можуть бути докази оплати послуг перевезення на користь особи, що фактично здійснювала транспортування товару, або інші рівнозначні докази, яких суду не надано.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають відхиленню як в частині стягнення суми основного боргу, так і в частині стягнення додаткових вимог про стягнення відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.06.2019

Суддя О.В. Ліпинський