РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2019 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Хіловської І. Д.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/200/19

за позовом: ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, пр. Миру, 49-А, м. Чернігів, 14000

про визнання недійсним рішення

у присутності представників сторін:

від позивача: Ширай К.А. адвоката (ордер серії ЧН № 028874 від 26.02.2019), Думчевої І.В. адвоката (довіреність №41/2845 від 16.05.2019);

від відповідача: Полякової О.П. - завідувача юридичного сектору (довіреність №01-14/1557 від 10.07.2018).

В судовому засіданні 20.05.2019 на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позивачем подано позов про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.01.2019 №75/1/18-р/к у справі №02-05/18-2016.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю рішення чинному законодавству внаслідок неповного з`ясування обставин, що мали значення для справи, а також невідповідністю висновків, викладених відповідачем у оспорюваному рішенні, встановленим обставинам, що, на думку позивача, призвело до прийняття відповідачем незаконного рішення.

Відповідач в письмовому відзиві проти позовних вимог заперечує, та вказує, що оспорюване рішення прийнято в межах визначеної законом компетенції відповідача та з дотриманням вимог чинного законодавства при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у зв`язку з чим підстави для визнання його недійсним відсутні.

Сторонами надано відповідь на відзив та заперечення проти відповіді на відзив, в яких викладені заперечення проти позицій, аргументів, пояснень щодо предмета спору один одного, викладених в цих заявах по суті справи.

Ухвалою від 22.04.2019 судом відмовлено:

у задоволенні клопотання позивача про залучення Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача;

у задоволенні клопотання відповідача про залучення ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача;

у задоволенні клопотання Донця Івана ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача;

у задоволенні клопотання позивача про витребування від Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції матеріалів виконавчого провадження № 48423100 для огляду.

В підготовчому засіданні, яке відбулось 22.04.2019, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду, яка занесена до протоколу судового засідання від 22.04.2019, а також призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 06.05.2019.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті судом на підставі ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву з 06.05.2019 по 20.05.2019, що занесено до протоколу судового засідання. Рішення приймається після оголошеної перерви.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи сторін, з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2015 року адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №02-05/07-2015, порушеній за заявою громадянина ОСОБА_1 , прийнято рішення №07-рк, яким:

визнано, що Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» за результатами діяльності у 2014 році, січні-жовтень 2015 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж з часткою 100% в територіальних межах Чернігівської області;

визнано дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо безпідставного припинення постачання електричної енергії до будинку гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а, 16.02.2015 порушенням, передбаченим п.2 ст.50, ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

визнано дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо безпідставного припинення постачання електричної енергії до будинку гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а, 30.03.2015 порушенням, передбаченим п.2 ст.50, ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які б були неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

за порушення, вказане в п.2 цього рішення, накладено на Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

за порушення, вказане в п.3 цього рішення, накладено на Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» в десятиденний термін з дня отримання цього рішення відновити електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а, про що у триденний термін повідомити територіальне відділення.

За заявою ПАТ «Чернігівобленерго» розпорядженням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.12.2015 за №07-2015/4-рп/к розпочато провадження з перегляду рішення адміністративної колегії відділення від 20.11.2015 №07-рк у справі №02-05/07-2015 та зупинено виконання рішення від 20.11.2015 №07-рк у справі №02-05/07-2015 до закінчення його перегляду.

За результатами перегляду рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.02.2016 №07/2-р/к рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.11.2015 №07-рк у справі №02-05/07-2015 залишено без змін.

04 березня 2016 року адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято розпорядження №18/2016/1-рп/к у справі №02-05/18-2016 про початок розгляду справи за ознаками вчинення Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» порушення, передбаченого п.4 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобов`язання, встановленого п.6 рішення адміністративної колегії від 20.11.2015 №07-рк у справі №02-05/07-2015.

ПАТ «Чернігівобленерго» звернулося до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсними та скасування рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №07-рк від 20.11.2015 та №07/2-р/к від 17.02.2016 у справі №02-05/07-2015, а також розпорядження №18-2016/1-рп/к від 04.03.2016 у справі № 02-05/18-2016.

За результатами розгляду господарської справи №927/280/16 рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівобленерго» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 у справі №927/280/16 залишено без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Докази перегляду вищевказаних судових рішень в касаційному порядку в матеріалах даної справи відсутні.

15 січня 2019 року адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №75/1/18-р/к у справі №02-05/18-2016, яким визнано, що ПАТ «Чернігівобленерго» вчинило порушення, передбачене п.4 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобов`язання, встановленого п.6 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.11.2015 №07-рк у справі №02-05/07-2015 та за вказане порушення накладено штраф на ПАТ «Чернігівобленерго» у розмірі 68000грн.

Позивач, стверджуючи, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення неповністю з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, і висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, просить визнати недійсним рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.01.2019 №75/1/18-р/к у справі №02-05/18-2016.

Зокрема, позивач вказує, що рішенням Деснянського районного суду від 11.06.2015 у справі №750/1688/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння ОСОБА_1 та зобов`язання відновити електропостачання останньому за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова. 114-а, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.07.2015, зобов`язано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання домоволодіння ОСОБА_1 .

За твердженням позивача, він неодноразово в процедурі примусового виконання вищевказаного рішення, у виконавчому провадженні відкритому на підставі постанови від 11.08.2015, намагався виконати судове рішення, відновити електропостачання домоволодіння ОСОБА_1 за адресою: вул. Пухова, 114-а, м. Чернігів, однак Донець І.М. при спробах позивача здійснити підключення електроустановок до електричних мереж неодноразово не допускав працівників Товариства до об`єкту, в зв`язку з чим співробітники позивача не мали можливості здійснити підключення про, що були складені відповідні акти.

Позивач стверджує, що ним було вчинено всі можливі дії по відновленню електропостачання до помешкання гр. Донця ОСОБА_3 за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а, ще до винесення оскаржуваного рішення, що не було враховано відповідачем при винесенні цього рішення.

Отже, спір виник щодо неправомірності, на думку позивача, рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.01.2019, в якому визнано вчинення позивачем порушення, передбаченого п.4 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та накладено штраф в сумі 68000грн.

Як вбачається із матеріалів справи, оспорюване в межах цієї справи рішення відповідача від 15.01.2019 надіслано відповідачем на адресу позивача листом №75-02/90/93 від 16.01.2019, та отримано позивачем 17.01.2019, що підтверджується відповідною відміткою на вищевказаному листі. Позовна заява подана позивачем до канцелярію суду 06.03.2019, про що свідчить відбиток штампу на позовній заяві. Відтак суд доходить висновку, що позов подано позивачем в межах двомісячного строку, встановленого у ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно із ч.1 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

В силу ст.3 вищевказаного Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. Територіальне відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення.

В силу ст.6 та ч.3 ст.121 цього ж Закону Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України. Адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України, які утворюються головою територіального відділення Антимонопольного комітету України з числа керівних працівників територіального відділення у складі не менше ніж три особи цього територіального відділення, є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», пункту 3 Положення «Про територіальне відділення Антимонопольного комітету України», затвердженого розпорядженням Голови Комітету від 23.02.01р. № 32-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.01р. за № 291/5482 (з подальшими змінами та доповненнями), розгляд органами Антимонопольного комітету України справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції є компетенцією Комітету та його територіальних органів при виконанні покладених на них завдань.

Статтею 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» до повноважень адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України віднесено, в тому числі: розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведення розслідувань або досліджень за цими заявами і справами; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередніх висновків стосовно узгоджених дій; проведення дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідних рішень (розпоряджень).

Отже, враховуючи аналіз чинного законодавства, що регулює порядок діяльності органів Антимонопольного комітету України, суд приходить до висновку, що рішення від 15.01.2019 прийнято відповідачем в межах визначених законом його компетенції та повноважень.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняття рішення у справі. В силу ст.36 цього ж Закону органи Антимонопольного комітету розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за власною ініціативою.

Розпорядженням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 04.03.2016 №18/-2016/1-рп/к у справі №02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» розпочато розгляд справи за ознаками вчинення Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» порушення, передбаченого п.4 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобов`язання, встановленого пунктом 6 рішення адміністративної колегії від 20.11.2015 №07-рк у справі №02-05/07-2015.

В даному розпорядженні встановлено, що станом на 04.03.2016 рішення адміністративної колегії від 20.11.2015 та рішення від 17.02.2016, яким рішення від 20.11.2015 залишено без змін, до суду не оскаржувалось. Інформація про виконання пункту 6 рішення від 20.11.2016 до відділення не надходила. Дії Товариства щодо невиконання пункту 6 Рішення ТВ містять ознаки порушення, передбаченого п.4 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»: невиконання рішення органів Антимонопольного комітету України.

Вказане розпорядження було предметом спору у справі №927/280/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання недійсним та скасування рішення.

Рішенням у справі №927/280/16 від 19.05.2016 у позові відмовлено повністю. При цьому, щодо розпорядження відповідача від 04.03.2016 судом встановлено обставини щодо прийняття цього розпорядження відповідно до вимог чинного законодавства та компетенції Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, і лише відображає факт фіксації початку розгляду справи, який не тягне за собою негативних наслідків для товариства те не порушує прав та охоронюваних законом інтересів останнього.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, а відтак, згідно із нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діяла на момент прийняття цієї постанови, рішення суду першої інстанції набрало законної сили з 03.08.2016.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка набрала чинність з 15.12.2017, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що у рішенні суду у справі №927/280/16 судом встановлено обставину стосовно прийняття відповідачем розпорядження від 04.03.2016 №18-2016/1-рп/к у справі №02-05/18-2016 відповідно до вимог чинного законодавства та компетенції, судом не приймається до уваги твердження позивача про порушення відповідачем порядку винесення оскаржуваного рішення від 15.01.2019 в зв`язку з початком її розгляду під час дії зупинення виконання рішення від 20.11.2015 відповідно до розпорядження адміністративної колегії відповідача від 17.12.2015.

Аналіз змісту оспорюваного позивачем рішення Чернігівського обласного територіального відділення АМК України (далі по тексту Відділення ) свідчить, що підставою його прийняття стало невиконання позивачем рішення цього ж органу від 20.11.2015 № 07-рк (справа № 02-05/07-2015).

Порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначається ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини 1 цієї ж статті рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Матеріалами справи, зокрема, копією листа Чернігівського обласного територіального відділення АМК України від 25.11.2015 №02-01/2/3556 (а.с.27), підтверджується та не спростовується позивачем, що рішення Відділення від 20.11.2015 №07-рк отримано ПАТ «Чернігівобленерго» 26.11.2015.

Відповідно ч.2 до ст.62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» перебіг строку, який обчислюється, зокрема, днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Отже, з огляду на обов`язковість виконання рішень органів Антимонопольного комітету, з урахуванням правил обчислення строків у законодавстві про захист економічної конкуренції, враховуючи, що рішення від 20.11.2015 було отримано позивачем 26.11.2015, тому встановлений в п.6 резолютивної частини рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.11.2015 десятиденний строк закінчився 07 грудня 2015 року (оскільки останній день строку 06.12.2015 припадає на вихідний день неділю). Водночас повідомлення про виконання рішення позивач мав направити відповідачу не пізніше 10 грудня 2015 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у встановлені в п.6 резолютивної частини рішенні строки не виконав рішення органу Антимонопольного комітету України від 20.11.2015 та не надав відповідачу у встановлений цим же рішенням строк жодного повідомлення про його виконання або про неможливість його виконання у визначений строк.

При цьому судом не приймається до уваги твердження позивача, що розпорядженням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.12.2015 №07-2015/4-рп/к було зупинено виконання рішення від 20.11.2015, оскільки на день прийняття вказаного розпорядження строк як виконання рішення, так й повідомлення про його виконання вже сплив.

Також суд звертає увагу, що приписами Закону України «Про захист економічної конкуренції», зокрема, ч.4 ст.60 передбачаються виключні випадки, при настанні яких зупиняється виконання рішення органів Антимонопольного комітету України. Крім того у ч.1 ст.58 цього ж Закону передбачається право органу Антимонопольного комітету, який прийняв рішенні у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зупинити виконання такого рішення до закінчення його перегляду.

Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність передбачених вищезазначеними нормами підстав для зупинення виконання ним рішення від 20.11.2015 саме в період з 27.11.2015 по 07.12.2015.

Як свідчать матеріали справи, позивач відповідь щодо виконання ним п.6 резолютивної частини рішення відповідача від 20.11.2015 надав лише 11.03.2016 на запит Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.03.2016.

При цьому, суд звертає увагу, що відновлення електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 відбулось лише 28.12.2017, що підтверджується наданими позивачем копією договору №285/138 про користування електричною енергією від 28.12.2017 та Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком №2 до цього договору.

Всі наведені позивачем у заявах по суті справи аргументи щодо вчинення дій, направлених на відновлення електропостачання гр. ОСОБА_1 , а також всі надані позивачем до позовної заяви докази стосуються вчинення позивачем дій по відновленню електропостачання до помешкання ОСОБА_1 за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а, лише в межах виконавчого провадження, відкритого головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа №2/750/1082/15 від 03.08.2015, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо повідомлення відповідача у період з 27.11.2015 по 07.12.2015 про виконання або неможливість виконання саме п.6 резолютивної частині рішення від 20.11.2015 позивач суду не надав.

Відтак суд доходить висновку про недоведеність позивачем факту вчинення ним будь-яких дій, направлених на виконання п.6 резолютивної частини рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.11.2015 №07-рк у встановлений в цьому рішенні строк.

Відповідно до п.4 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» невиконання рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

За змістом ч.2 ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені п.1, 2 та 4 статті 50 цього накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Аналіз рішення відповідача від 15.01.2019 свідчить, що за своїм змістом воно відповідає ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки в ньому містяться висновки відповідача про: визнання вчинення ПАТ «Чернігівобленерго» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також про накладення штрафу.

Згідно зі ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції».

Суд звертає увагу, що в тексті рішення відповідача від 15.01.2019 (п.38 мотивувальної частини) зазначено про термін виконання п.6 рішення ТВ від 20.11.2015 до 15.08.2016 не ґрунтується на фактичних обставинах, оскільки, як свідчать матеріали справи, зупинення виконання рішення від 20.11.2015 на підставі розпорядження адміністративної колегії територіального відділення відбулось з 17.12.2015, тобто після спливу встановленого в п.6 резолютивної частині рішення від 20.11.2015, а відтак таке зупинення не розповсюджувалось на виконання саме цієї частини рішення.

Разом з цим, суд зазначає, що зазначення вищевказаного терміну виконання не вплинуло на правильність прийнятого відповідачем рішення.

Інших обставин, наявність яких є підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення відповідача від 15.01.2019, судом в ході розгляду справи не встановлено.

Щодо заперечень позивача в частині безпідставності накладення на нього штрафу в сумі 68000грн, суд зазначає, що факт порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді невиконання позивачем рішення органу Антимонопольного комітету України підтверджується матеріалами справи, а тому відповідач правомірно застосував до позивача штраф відповідно до приписів ч.2 ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

При цьому суд приймає до уваги, що в силу ч.6 ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» адміністративні колегії територіальних відділень АМКУ мають право накладати штрафи в розмірі, що не перевищують чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000грн.

Сума штрафу, яка застосована відповідачем до позивача в рішенні від 15.01.2019, не перевищує встановленого Законом обмеження, а також при визначенні суми штрафу відповідачем враховано розмір чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) ПАТ «Чернігівобленерго» за 9 місяців 2018 року, в зв`язку з відсутністю на момент прийняття спірного рішення інформації про розмір чистого доходу від реалізації продукції за повний 2018 рік.

Таким чином, приймаючи до уваги юридичну оцінку Адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення АМКУ обставин справи №02-05/18-2016, повноту їх встановлення в оспорюваному рішенні, суд приходить до висновку, викладені в оспорюваному рішенні висновки відповідача відповідають фактичним обставинам, нормам матеріального права, є законними та обґрунтованими.

Отже, рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.01.2019 №75/1/18-р/к є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, внаслідок чого в задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір повністю покладається на позивача.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 78, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 22815333) до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (пр. Миру, 49-А, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 21404813) про визнання недійсним рішення №75/1/18-р/к від 15.01.2019 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 30 травня 2019 року.

Суддя Т. Г. Оленич