ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/132/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Володарської районної ради

до Благодійної організації «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті»

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Відділу культури Володарської районної державної адміністрації Київської області

прo стягнення 99 291,35 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

прокуратури: Холоденко А.С.

позивача: Сіяниця Г.П.

вiдповiдача: Романішин Є.В.

третьої особи: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Володарської районної ради (надалі позивач) до Благодійної організації «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті» (надалі відповідач), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Відділу культури Володарської районної державної адміністрації Київської області (надалі третя особа) прo стягнення 99 291,35 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2019 року відкрито провадження у справі № 911/132/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 22.02.2019 року представником третьої особи подано заяву № 49 від 20.02.2019 року про розгляд справи без участі представника.

До канцелярії Господарського суду Київської області 26.02.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву б/н від 25.02.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2019 року підготовче засідання відкладено на 14.03.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 27.02.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву б/н від 25.02.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 07.03.2019 року представником позивача подано клопотання № 02-10/39 від 04.03.2019 року про розгляд справи без участі представника.

До канцелярії Господарського суду Київської області 11.03.2019 року представником третьої особи подано заяву № 62 від 07.03.2019 року про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.03.2019 року підготовче засідання відкладено на 09.04.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 01.04.2019 року представником позивача подано заяву № 87 від 29.03.2019 року про розгляд справи без участі представника.

До канцелярії Господарського суду Київської області 08.04.2019 року представником відповідача подано клопотання б/н від 08.04.2019 року про проведення підготовчого засідання без участі відповідача.

До канцелярії Господарського суду Київської області 09.04.2019 року прокуратурою подано відповідь на відзив № 33-01-73вих-19 від 08.04.2019 року.

У підготовчому засіданні 09.04.2019 року прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 09.04.2019 року не з`явився.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 09.04.2019 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 25.04.2019 року.

У судовому засіданні 25.04.2019 року прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали. Представник відповідача проти позову заперечував.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 25.04.2019 року не з`явилась.

Згідно зі ст. 217 Господарського процесуального кодексу України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

У судовому засіданні 25.04.2019 року суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами та оголосив про перехід до судових дебатів на 14.05.2019 року.

В судовому засіданні 14.05.2019 року представники прокуратури та позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти позову заперечував, представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 14.05.2019 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Білоцерківською місцевою прокуратурою за результатами опрацювання інформації, наданої Володарською районною радою Київської області встановлено наступне.

Між Володарською районною радою Київської області (далі - Орендодавець) та Благодійною організацією «Благодійний фонд «Вітер совісті» (відповідно до протоколу № 1/18 загальних зборів засновників Благодійної організації від 08.08.2018 року змінено назву на Благодійну організацію «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті») (далі - Орендар), укладено Договір оренди № 8 від 15.11.2017 року (далі - Договір) індивідуально визначеного (нерухомого) майна - нежитлового приміщення в районному будинку культури площею 145 кв.м за адресою: Київська область, смт. Володарка, вул. Кооперативна, 20, що є спільною власністю територіальних громад Володарського району.

Пунктами 3.1., 3.5 Договору визначено, що місячна орендна плата за результатами конкурсу становить 2900 грн., яку Орендар зобов`язується сплачувати не пізніше 10 числа наступного місяця шляхом перерахунку коштів на визначений в Договорі розрахунковий рахунок. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з п. 5.2. та 5.2.2. Договору Орендар зобов`язується своєчасно вносити орендну плату та інші платежі.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів чи договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 зазначеного Кодексу не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Крім того, згідно з ч.І ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, оозмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін дії договору визначається за погодженням сторін.

Частина 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 вказаного Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Однак, відповідачем зобов`язання зі сплати орендних платежів своєчасно та в повному обсязі не виконуються. У зв`язку з чим, за Благодійною організацією «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті» утворилась прострочена заборгованість з орендної плати, яка станом сна 01.12.2018 року становить 36346,67 грн.

Відповідно до п. 3.4 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується на користь Орендодавця за весь період заборгованості з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.3 Договору вказується, що за несвоєчасне внесення орендної плати та інші платежі, Орендар сплачує Орендарю штраф у розмірі 0,5% вартості майна, взятого в оренду за кожен день прострочення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за щострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів, в позові заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені, яка нарахована на фактичні суми заборгованості протягом шести місяців та в межах строку позовної давності. Пеня нарахована згідно з п. 3.4 Договору за період з 15.11.2017 по 01.12.2018 року (включно) в загальній суму 1809,42 грн. Також, в позові на підставі п. 6.3 Договору нараховано та заявлено до стягнення штраф в сумі 61135,26 грн.

Відповідачем в ході розгляду спору подано відзив на позов, в якому заперечено позовні вимоги. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач стверджує, що Договір оренди не є укладеним та не набув чинності, оскільки в порушення домовленості сторін, викладеної у п. 5.2.6. Договору, не дотримано вимогу про нотаріальне посвідчення договору та державну реєстрацію права користування нежитловим приміщенням за договором оренди. Тобто, не дотримано погодженої сторонами форми договору.

Відповідач зазначив, що неможливість нотаріального посвідчення Договору сталась через відсутність документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, що є об`єктом оренди і позивач відмовився надавати відповідні документи.

Відповідно до стаття 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору, 3 цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи приписи вищевказаних норм ЦК України та положення п.2.1 Договору оренди № 8 від 15.11.2017 року відповідач стверджує, що не набув права тимчасового платного користування майном, а тому й обов`язок щодо сплати орендної плати не виник.

Відповідач заперечував наявність підстав для стягнення штрафу та пені за вищевказаним Договором оренди № 8 від 15.11.2017 року.

Також, відповідач зазначив, що прокурором під час звернення до суду не обґрунтовано наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, зокрема не доведено, що уповноважений орган, в інтересах якого він звернувся з позовом, не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави.

У відповіді на відзив прокуратура зазначила про відсутність звернень відповідача до Володарської районної ради за наданням документів, необхідних для нотаріального посвідчення Договору.

При цьому, обов`язок нотаріального посвідчення Договору оренди №8 індивідуально визначеного нерухомого майна спільної власності територіальних громад Володарського району від 15.11.2017 року покладався на відповідача.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або інттюї капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. На менший строк нотаріальному посвідченню не підлягає, (п. 7.1 вказаного договору передбачено, що строк його дії складає 2 роки 11 місяців).

Також, в обгрунтування дотримання ст. 795 Цивільного кодексу України прокуратура зазначила, що факт використання майна спільної власності згідно Договору оренди №8 індивідуально визначеного нерухомого майна спільної власності територіальних громад Володарського району від 15.11.2017 року, відповідач визнав, оскільки підписав Акт приймання-передачі індивідуально визначеного нерухомого майна від 15.11.2017 року та надав до Володарської районної ради гарантійний лист від 17.12.2018 року, яким гарантував виконання умов Договору, і клопотання, в якому відповідач просив у зв`язку зі зміною керівника та внесенням змін в назву організації, укласти з ним додаткову угоду до Договору.

Таким чином, відповідач не заявляв про нікчемність Договору, натомість користувався майном та неодноразово письмово підтверджував чинність взятих на себе зобов`язань за Договором оренди з дня підписання Акту прийому-передачі.

Щодо стягнення штрафу та пені за Договором оренди № 8 від 15.11.2017 року, прокуратурою надано пояснення, що розрахунок заборгованості по орендній платі, штрафу та пені відповідно до Договору оренди індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад Володарського району від 15.11.2017 №8 станом на 01.02.2019 здійснювався згідно балансової вартості приміщення районного будинку культури, яка зазначається в оновленому переліку об`єктів та майна спільної власності територіальних громад Володарського району. Технічний стан об`єкта оренди на момент передачі його в оренду вказується в Акті приймання-передачі індивідуально визначеного нерухомого майна від 15.11.2017 року.

Щодо заперечень відповідача щодо обґрунтованості звернення прокурора з даним позовом, слід зазначити, що відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі Ш-рп/99 від 08.04.1999, прокурор або його заступник самостійно визначає і обгрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 N З-рп/99, поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Одночасно у відповідності до вищевказаного рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 N З-рп/99 в основі поняття «інтереси держави» завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств, з часткою державної власності в статутному фонді. Проте, держава, може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

В даному випадку порушуються інтереси держави, оскільки несплата орендної плати та пені Благодійною організацією «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті» призводить до недоотримання коштів до місцевого бюджету та відповідно не сприяє розвитку місцевого самоврядування, яке має важливе значення для держави та гарантується нею.

В той же час, Володарською районною радою Київської області, якій достовірно відомо про вищевказані порушення інтересів держави, до 28.12.2018 року не пред`явлено позову про стягнення з відповідача заборгованості, що свідчить про нездійснення районною радою належним чином своїх повноважень та є підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Про наявність заборгованості зі сплати орендної плати та пені Благодійною організацією «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті» перед Володарською районною радою Київської області Білоцерківській місцевій прокуратурі стало відомо 24.09.2018 року з листа Володарської районної ради Київської області.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Білоцерківською місцевою прокуратурою направлено до Володарської районної ради Київської області повідомлення про наміри звернення до суду з даною позовною заявою.

Крім того, з метою досудового врегулювання спору Володарською районною радою 09.08.2018 року та 19.09.2018 року до Благодійної організації «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті» надсилались відповідні листи.

За наслідками розгляду спору судом встановлено, що не спростовано відповідачем, що орендар фактично приступив до володіння та користування орендованим майном з моменту укладення Договору оренди.

Щодо заперечень відповідача на порушення форми Договору, суд зазначає, що Як визначено ст. 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

таким чином, домовленість сторін може стосуватись лише нотаріального посвідчення правочину і така домовленість не ототожнюється з вимогою закону.

Статтею 220 Цивільного кодексу України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, нікчемність правочину є наслідком недодержання сторонами саме вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, а не домовленості сторін.

Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З огляду на норму ст. 793 Цивільного кодексу України нотаріальному посвідченню підлягає договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше.

Як вбачається з умов спірного Договору оренди, згідно з п. 7.1 вказаний Договір укладено на строк 2 роки 11 місяців. Тобто, для відповідного Договору обов`язковості нотаріальної форми законом не визначено.

Наведене спростовує посилання відповідача на відсутність підстав для сплати орендних платежів та застосування відповідальності.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», термін дії договору визначається за погодженням сторін.

Частина 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», встановлює обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За наслідками розгляду спору підтверджується прострочена заборгованість відповідача з орендної плати в сумі 36346,67 грн., яка утворилась станом на 01.12.2018 року, що відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з нормою ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконаннящо неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Сторонами в Договорі погоджено неустойку за прострочення виконання зобов`язання у вигляді пені та штрафу, що відповідає ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня правомірно нарахована по кожному періоду прострочення у відповідності до фактичних обставин, умов Договору та вимог чинного законодавства, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на фактичні суми заборгованості, штраф правомірно нарахований виходячи з балансової вартості майна. Відповідні обставини відповідачем в ході розгляду спору не спростовані відповідним контр розрахунком.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 1809,42 грн. пені та 61135,26 грн. штрафу правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування прокуратурі витрат по сплаті судового збору у загальній сумі 1762 грн. відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Володарської районної ради до Благодійної організації «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Відділу культури Володарської районної державної адміністрації Київської області прo стягнення 99 291,35 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Благодійної організації «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті» (09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, 20, кв. 120, код ЄДРПОУ: 40041042) на користь Володарської районної ради Київської області (09301, Київська обл., смт. Володарка, пл. Миру,4, ; р/р 1664 ГУ ДКСУ у Київській області МФО 821018) 36346,67 грн. заборгованості з орендної плати, 1809,42 грн. пені та 61135,26 грн. штрафу.

3. Стягнути з Благодійної організації «Благодійний фонд Ярослава Мудрого «Вітер совісті» (09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, 20, кв. 120, код ЄДРПОУ: 40041042) на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2; ; банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ; МФО 820172; рахунок отримувача - 5641) 1762 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу XI Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повне рішення складено 29.05.2019 року