ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Справа№ 910/12472/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Чорної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Майданевич Г.А.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 28.05.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал"

на рішення господарського суду міста Києва

від 22.01.2019 (повний текст рішення складено 25.01.2019)

у справі №910/12472/18 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал"

про стягнення 2539727,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Автокапітал" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 2539727,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власник автомобіля Mercedes-Benz S400 - ТОВ "Карат" зазнав матеріальних збитків, які було нанесено в результаті пожежі, даний випадок визнано позивачем страховим випадком у розумінні умов договору страхування №311072а7оа від 11.09.2017 та виплачено товариству "Карат" страхове відшкодування в розмірі 2539727,40 грн; таким чином до ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки - Приватного акціонерного товариства "Автокапітал".

У відзиві на позов, відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивачем не обґрунтовано правових підстав, з яких ПАТ "Автокапітал" є відповідальним за заподіяну шкоду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2019 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" про стягнення 2539727,40 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" 2539727 грн. 40 коп. матеріальних збитків та 38095 грн. 91 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Автокапітал" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/12472/18 повністю. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" про стягнення матеріальних збитків в розмірі 2539727,40 грн. та стягнення судового збору в розмірі 38095,91 грн. відмовити повністю. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування на користь Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" 57143,88 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу цієї апеляційної скарги.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що предметом позову є відшкодування збитків в порядку суброгації, а тому згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом; не взято до уваги доводи відповідача щодо передчасного звернення позивача з даним позовом, обрання позивачем не правильного та не передбачуваного чинним законодавством способу захисту своїх прав. Скаржник вказує, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, застосувавши положення ст.ст. 22, 543, 1166, 1190 ЦК України, на які позивач не посилався як на підставу своїх позовних вимог, чим порушив обмеження, встановлені ч.2 ст.237 ГПК України. На думку скаржника, висновки експертних установ щодо причин загоряння автомобіля Mercedes-Benz S400, на які суд посилався в оскаржуваному рішенні суду, не є належними доказами у даній справі. Також скаржник зазначив, що суд першої інстанції припустив порушень ст. 99 ГПК України, відмовивши у задоволенні заявленого відповідачем клопотання про призначення у справі у справі пожежно-технічної експертизи. Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що імпортер автомобіля є відповідальною особою за завдані позивачу матеріальні збитки та вказує на те, що даний висновок суперечить положенням п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 поновлено Приватному акціонерному товариству "Автокапітал" строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/12472/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/12472/18; призначено справу до розгляду на 27.03.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

27.03.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача - ПАТ "Автокапітал" надійшли письмові пояснення, клопотання про призначення судової пожежно-технічної експертизи та клопотання про відкладення судового засідання у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 оголошено в судовому засіданні перерву до 23.04.2019.

01.04.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача - ПАТ "Автокапітал" надійшла відповідь на відзив.

01.04.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника позивача - ПАТ Страхова компанія "АХА Страхування" надійшли пояснення щодо клопотання відповідача про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, в яких позивач просив відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання, посилаючись на те, що клопотання відповідача не відповідає другій умові, що зазначено у ст.99 ГПК України.

Згідно останнього розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі №910/12472/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/12472/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Коробенко Г.П., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/12472/18 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Коробенка Г.П., Чорної Л.В.; призначено справу до розгляду на 28.05.2019.

07.05.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача - ПАТ "Автокапітал" надійшли пояснення.

27.05.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника позивача - ПАТ Страхова компанія "АХА Страхування" надійшли заперечення на пояснення відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 28.05.2019 представник позивача підтримав клопотання про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, просив його задовольнити. В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилався на те, що наявні в матеріалах справи експертні дослідження від 17.11.2017 та 03.11.2017 є неповними, виконаними з порушеннями нормативних вимог щодо проведення експертиз (експертних досліджень) та безпідставними, такими, що належним чином не відображають всі встановлені обставини в ході огляду автомобіля у зв`язку з чим відповідач вважає за необхідне призначити в рамках даної справи судову експертизу для встановлення дійсних причин виникнення пожежі автомобіля.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача - ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" заперечував проти задоволення клопотання про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи.

Розглянувши клопотання про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, колегія суддів вважає дане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В матеріалах справи містяться висновок експертного дослідження №20645/20646/17-46 від 17.11.2017, складений за результатами проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження, та висновок пожежно-технічного експертного дослідження №19/14-2/2-ЕД/17 від 03.11.2017, складений Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за замовленням власника автомобіля. Висновки спеціалізованих експертних установ містять однакові висновки про причину виникнення пожежі, а саме: пожежа сталася внаслідок заводського дефекту автомобіля.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що експертне дослідження КНДІСЕ проводилось на замовлення продавця автомобіля ПАТ «Одеса-Авто», за участю представників Приватного акціонерного товариства "Автокапітал".

Таким чином, при наявності заперечень проти результатів проведеного експертного дослідження відповідач не позбавлений був можливості вжити заходи щодо рецензування дослідження, яке на його думку є неправомірним. Проте відповідач не скористався даним правом.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не доведено неправомірності висновків експертних досліджень, наявних в матеріалах справи, а також те, що відповідач просить суд поставити на вирішення експертизи питання аналогічні тим, на які вже надано експертами відповіді, колегія суддів не вбачає підстав для призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

11.09.2017 між ТОВ "Карат", як страхувальником, та позивачем, як страховиком, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №311072а7оа, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортом - автомобілем Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

Згідно акту про пожежу від 23.09.2017, складеного головним інспектором Благовіщенського районного відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області Строковим А.В., 22.09.2017 о 23:40 год. в моторному відсіку автомобіля Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на стоянці АЗС "Бром", що розташована на 247 км автодороги Київ - Одеса, сталася пожежа, яку ліквідовано о 23:50 год. 22.09.2017; пожежею пошкоджено капот автомобіля, моторний відсік автомобіля, турбіни, воздухопровід, електропроводку; ймовірна причина виникнення пожежі - коротке замкнення електромережі автомобіля.

Відповідно до звіту інспектора Благовіщенського районного відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області про причини виникнення пожежі підтверджено попередні висновки комісії.

Дана подія була визнана позивачем страховим випадком у розумінні умов договору страхування №311072а7оа від 11.09.2017 та перераховано товариству з обмеженою відповідальністю "Карат" страхове відшкодування у розмірі 2539727,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №465100 від 20.06.2018.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, з моменту здійснення страхової виплати до позивача на підставі статті 993 Цивільного кодексу України у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження №20645/20646/17-46 від 17.11.2017, складений за результатами проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження, в якому, зокрема, зазначено, що причиною виникнення пожежі став дефект з`єднання випускної труби двигуна, який виник внаслідок недбалості при виготовленні автомобіля.

Комплексне пожежно-технічне та електротехнічне дослідження причин пожежі, яка виникла в моторному відсіку автомобіля Mercedes-Benz S400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено за замовленням ПрАТ "Одеса-Авто" (продавцем автомобіля). При цьому з експертного висновку вбачається, що огляд пошкодженого пожежею автомобіля Mercedes-Benz S400 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) було здійснено у присутності представників власника автомобіля, продавця автомобіля, заводу-виробника та відповідача у справі.

Як зазначено вище, відповідачем не вжито заходів щодо рецензування дослідження, яке на його думку є неправомірним, а тому посилання відповідача на упередженість експертів та необ`єктивність висновків даного дослідження є безпідставними.

Відповідно до висновку експертного дослідження №19/14-2/2-ЕД/17 від 03.11.2017, виконаного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за замовленням власника автомобіля, причиною пожежі був заводський дефект автомобіля.

Колегія суддів не приймає до уваги наданий відповідачем суду першої інстанції акт огляду транспортного засобу, складений відповідачем та його дилером (продавцем автомобіля) та технічний висновок представників заводу-виробника автомобіля, оскільки при вивченні даного акту та висновку виникають сумніви в їх об`єктивності, оскільки вони складені особами, які мають бути прямо заінтересованими в уникненні матеріальної відповідальності заводу-виробника та його представництв; висновки у вказаних акті та технічному висновку є лише припущеннями про можливі причини виникнення пожежі (внаслідок дій гризунів або невідомих осіб, які могли залишити інструмент чи ганчірки).

Так, за висновками даного акту технічних вад автомобіля виявлено не було, а причиною пожежі є опадання пластику невідомого походження на двигун. Згідно технічного висновку PL#17198, направленого відповідачу 15.03.2018, не виявлено технічних дефектів автомобіля і представниками заводу-виробника. За їх переконанням причиною пожежі могли бути "численні займисті речі у формі горіхів та інші займисті залишки, які, ймовірно, були принесені туди гризунами" або "залишками паперу або ганчірок, залишеними зліва в моторному відсіку під час нанесення плівки на автомобіль після його продажу".

Колегія суддів погоджується з висновок місцевого господарського суду про те, що особою яка несе відповідальність за завдані власнику цього автомобіля збитки є завод-виробник даного транспортного засобу або його офіційний представник на території України, оскільки як встановлено вище причиною займання моторного відсіку автомобіля Mercedes-Benz S400 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) був заводський дефект цього автомобіля.

З сертифікату відповідності завершеного транспортного засобу - пошкодженого пожежею автомобіля Mercedes-Benz S400 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) вбачається, що уповноваженим представником виробника щодо цього транспортного засобу є відповідач.

Відповідач також є особою, яка імпортувала на територію України даний транспортний засіб і видав на цей автомобіль сертифікат відповідності, на підставі якого автомобіль було допущено до участі в дорожньому русі.

Отже, у даному випадку відповідальними особами за завдані позивачу матеріальні збитки є продавець автомобіля (дилер - ПрАТ "Одеса-Авто"), офіційний представник виробника - імпортер автомобіля (дистриб`ютор - відповідач) та підприємство - виробник даного автомобіля (Daimler AG, Німеччина).

Судом першої інстанції правомірно відхилено доводи відповідача про відсутність у нього прямих договірних відносин з позивачем та власником пошкодженого автомобіля, оскільки зобов`язання відповідача з відшкодування збитків за своєю правовою природою є недоговірним, відповідно, наявність або відсутність укладеного договору у даному випадку не є істотною умовою виникнення цього зобов`язання.

Відповідно, суд не вбачає і відносин з суброгації між сторонами у справі, на існуванні яких наголошено скаржником.

Відповідно до статті 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Шкодою визначається будь-яке знецінення особистого (немайнового) або майнового блага, що охороняється правом. Поняття шкоди є родовим по відношенню до терміну збитки.

Дотримання принципу повного відшкодування шкоди надає потерпілій особі правову можливість відновити своє попереднє матеріальне становище

Цей принцип законодавчо закріплений, зокрема, частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, право вибору відповідача або відповідачів у даній справі належить виключно позивачу.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовна вимога Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" про стягнення 2539727,40 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, застосувавши положення ст.ст. 22, 543, 1166, 1190 ЦК України, на які позивач не посилався як на підставу своїх позовних вимог, чим порушив обмеження, встановлені ч.2 ст.237 ГПК України є безпідставними, оскільки посилання суду на положення правових норм, які не зазначені позивачем в позовній заяві не може бути розцінено як вихід суду за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що твердження скаржника про неправомірність висновку суду першої інстанції про те, що імпортер автомобіля є відповідальною особою за завдані позивачу матеріальні збитки є помилковими, оскільки частинами першої та другої статті 7 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» передбачено, що за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції, відповідає її виробник; будь-яка особа, яка ввезла на митну територію України продукцію з метою її продажу, передання в найм (оренду), лізинг або розповсюдження в будь-якій іншій формі в ході провадження господарської діяльності, відповідно до цього закону несе відповідальність як виробник.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2018 у справі №910/12472/18 - без змін.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

повний текст постанови складено 31.05.2019

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Г.П. Коробенко

Л.В. Чорна