РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.05.2019Справа № 910/23181/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юрія-фарм"

до Акціонерної компанії "Dori-Darmon"

про стягнення 146 660,61 дол. США, що еквівалентно 4 089 529,03 грн.

за участю представників:

від позивача: Квітко Є.В.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрія-фарм" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерної компанії "Dori-Darmon" про стягнення заборгованості у розмірі 146 660,61 дол. США, що еквівалентно 4 089 529,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрія-фарм" посилається на неналежне виконання Акціонерною компанією "Dori-Darmon" умов Контракту №33-17/У від 15.06.2017 в частині своєчасної та повної оплати товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 суддею Демидовим В.О. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.07.2018.

При цьому, оскільки місцезнаходженням відповідача є: м. Ташкент, Республіка Узбекистан, для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду даної справи, керуючись Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, суд дійшов висновку про необхідність вручення Акціонерній компанії "Dori-Darmon" копії ухвали від 26.12.2017 з нотаріально засвідченим перекладом на російську мову, і матеріалів позовної заяви через компетентний суд Республіки Узбекистан.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 зупинено провадження у справі №910/23181/17 у зв`язку зі зверненням Господарського суду міста Києва до компетентного органу іноземної держави із судовим дорученням про надання правової допомоги.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/1276 від 25.07.2018, у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Демидова В.О., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/23181/17.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справи №910/23181/17, зазначена справа була передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 поновлено провадження у справі №910/23181/17, прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання на 27.11.2018. Також, вказаною ухвалою зупинено провадження у справі №910/23181/17 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 поновлено провадження у справі №910/23181/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 підготовче засідання у справі №910/23181/17 відкладено на 18.12.2018.

28.11.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач зазначив про відсутність укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрія-фарм" та Акціонерною компанією "Dori-Darmon" Контракту №33-17/У від 15.06.2017.

В підготовчому засіданні 18.12.2018 відкладено розгляд справи № 910/23181/17 на 24.01.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Відповідачу направлено ухвалу про виклик в судове засідання 24.01.2019.

В судовому засіданні 24.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2019, про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання. Відповідачу направлено ухвалу про виклик в судове засідання з розгляду справи по суті, що відбудеться 21.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2019, в зв`язку з необхідністю повідомлення відповідача про розгляд справи № 910/23181/17 по суті, розгляд справи №910/23181/17 по суті відкладено на 21.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 відкладено розгляд справи № 910/23181/17 по суті на 21.05.2019, зобов`язано позивача у строк до 11.03.2019 подати суду нотаріально засвідчений переклад ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 на російську мову у двох примірниках та надіслати копію ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 з нотаріально засвідченим перекладом на російську мову для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 через Господарський суд Ташкентської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 зупинено провадження у справі № 910/23181/17.

20.03.2019 Господарський суд міста Києва направив до Господарського суду Ташкентської області судове доручення про вручення документів відповідачу.

21.05.2019 від Господарського суду Ташкентської області надійшла ухвала від 24.04.2019 про виконання судового доручення Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 поновлено провадження у справі № 910/23181/17.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2019 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 21.05.2019 не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, що підтверджується ухвалою Господарського суду Ташкентської області від 24.04.2019 про виконання судового доручення Господарського суду міста Києва.

За змістом ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 21.05.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальності "Юрія-Фарм" (продавець, позивач) та Акціонерною компанією "Dori-Darmon" (покупець, відповідач) укладено контракт №33-17/У (надалі - контракт), відповідно до п. 1.1 якого продавець продає, а покупець купує на умовах, викладених в даному контракті, фармацевтичну продукцію (товар), асортимент, кількість та ціна якої визначається специфікаціями (додатки до договору), які є невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно із п. 1.3 контракту, поставка товару здійснюється продавцем окремими партіями, виходячи з попередніх заявок покупця та узгодженої сторонами специфікації на конкретну партію товару в обумовленому даним контрактом порядку.

Відповідно до п. 2.1. контракту, ціни на товар встановлюються в доларах США, визначаються в специфікаціях (додатках до контракту), які є невід`ємною частиною даного контракту і не підлягають зміні після підписання специфікацій на відвантаження. Валюта контракту - долари США. Валюта платежу - долар США.

Загальна сума контракту погоджена сторонами в розмірі 299831,40 доларів США і становить суму специфікацій на відповідні партії товару (п. 2.3. контракту).

Відповідно до п. 3.1. договору, продавець поставляє покупцю товар окремими партіями у відповідності до заявок покупця і умов даного контракту. Основною умовою поставки товару по даному контракту приймаються умови CIP-Самарканд, Республіка Узбекистан, у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів в 10-й редакції МТП 2010 року (Інкотермс-2010). Вантажоодержувачем по даному контракту є: АТ "Dori-Darmon", 100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, 21.

Пунктом 4.1 контракту сторони погодили, що оплата за поставлений товар здійснюється покупцем виходячи з узгодженої на дану конкретну партію вартості товару. Валюта платежу за даним договором - долари США.

Пунктом 4.2. контракту визначено, що покупець оплачує продавцю вартість кожної поставлено партії товару, шляхом прямого банківського переказу на рахунок продавця.

Оплата по даному контракту проводиться не пізніше 120 (ста двадцяти) календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця (п. 4.3. контракту).

Пунктом 11.1 контракту передбачено, що спори і розбіжності за даним контрактом або у зв`язку з ним, підлягають передачі для розгляду та прийняття остаточного рішення в Господарському суді м. Києва.

Згідно із вимог п. 11.2 контракту передбачено, що під час розгляду та вирішення спорів між ними, правом, що регулює відносини сторін по даному контракту, є матеріальне та процесуальне право України.

Позивачем на виконання умов контракту, відповідно до специфікацій № 2 від 15.06.2017, № 3 від 15.06.2017, № 1 від 15.06.2017, інвойсами від 27.06.2017 було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 209881,98 доларів США., що підтверджується міжнародними транспортними накладними (СМR) від 05.07.2017, від 06.07.2017.

Митне оформлення товару в Україні здійснено відповідно до митних декларації №125110/2017/448032, № 125110/2017/448031, № 125110/2017/448030 відбулось 05.07.2017 та 06.07.2017.

Однак, в порушення вимог 4.3 Контракту 33-17/У відповідач здійснив часткову оплату заборгованості по митній декларації № 125110/2017/448031 від 05.07.2017, інвойсом № 51670 від 27.06.2017, специфікацією № 3 від 15.06.2017 року на суму 63 221,37 доларів США, у зв`язку із чим заборгованість відповідача за вказаною митною декларацією становить 6739,29 доларів США.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за митними деклараціями за № 125110/2017/448030 від 05.07.2017, № 125110/2017/448031 від 05.07.2017 та №125110/2017/448032 від 06.07.2017 становить 146660,61 доларів США.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач за поставлений товар в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 146660,61 доларів США.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пункті 4.3 контракту сторони погодили, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплату товару не пізніше 120 календарних днів з дня митного оформлення товару в країні позивача.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за контрактом та поставки відповідачеві товару на загальну суму 209881,98 доларів США, що підтверджується міжнародними транспортними накладними (СМR) від 05.07.2017 та від 06.07.2017.

Митне оформлення товару в Україні відповідно до митних декларацій №125110/2017/448032, № 125110/2017/448031, № 125110/2017/448030 відбулось 05.07.2017 та 06.07.2017.

Враховуючи встановлені у п. 4.3. контракту строки оплати, оскільки митне оформлення товару в Україні здійснене 05.07.2017 та 06.07.2017, то останній день строку оплати припадає на 02.11.2017 та 03.11.2017 відповідно.

Таким чином, строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Посилання відповідача на відсутність укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юрія-фарм" та Акціонерною компанією "Dori-Darmon" Контракту №33-17/У від 15.06.2017, визнаються судом безпідставними, з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні 24.01.2019 судом було оглянуто оригінали Контракту №33-17/У від 15.06.2017 та доданих до позову документів та як встановлено судом, контракт містить підписи та печатки сторін, в тому числі АК "Dori-Darmon".

В судовому порядку контракт №33-17/У від 15.06.2017 не оспорювався та недійсним не визнавався. Крім того, як підтверджено довідкою ПАТ "УкрСиббанк" вих. №30-2/51996 від 20.12.2017 Акціонерною компанією "Dori-Darmon" здійснено часткову оплату по Контракту №33-17/У від 15.06.2017 на суму 63221,37 дол. США.

Будь-яких доказів в спростовування обставин наведених у позові відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за контрактом у сумі 146 660,61 дол. США, доказів оплати вказаної суми заборгованості суду не надано, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 146 660,61 дол. США, що еквівалентно 4 089 529,03 грн. згідно із офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2017.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальності "Юрія-Фарм" до Акціонерної компанії "Dori-Darmon" про стягнення заборгованості у розмірі 146 660,61 дол. США, що еквівалентно 4 089 529,03 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерної компанії "Dori-Darmon" (100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, буд 21, ідентифікаційний код 201389395) на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Юрія-Фарм" (03680, м. Київ, вул. М. Амосова, буд. 10, ідентифікаційний код 30109129) заборгованість в розмірі 146 660,61 дол. США, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 20.12.2017 складає 4 089 529,03 грн., та судовий збір в розмірі 61342,94 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.05.2019.

Суддя О.В. Гулевець