ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.20195 Справа № 904/1903/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кощеєв І.М., Кузнецова І.Л.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: Іванченко І.С., довіреність №10 від 25.03.2019, представник

від відповідача: Шрамко О.Ю., довіреність №03 від 15.04.2019, наказ №23 від 04.09.2018, представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 у справі №904/1903/18 (головуючий суддя Ліпинський О.В., судді Євстигнеєва Н.М., Панна С.П.; рішення ухвалене о 12:49 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 26.12.2018)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпро

до Приватного вищого навчального закладу "Інститут ділового адміністрування", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про відшкодування збитків завданих державі у розмірі 2114481,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Приватного вищого навчального закладу "Інститут ділового адміністрування" про стягнення збитків у розмірі 2114481,00 грн., завданих державі покупцем об`єкта приватизації за час володіння ним, а саме пошкодження покупцем майна - об`єкту незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" Криворізького технікуму Національної металургійної академії, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 2г.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 у справі №904/1903/18 (головуючий суддя Ліпинський О.В., судді Євстигнеєва Н.М., Панна С.А.) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду вмотивоване тим, що позивачем не надано належних доказів розміру заподіяних збитків.

Не погодившись з означеним рішенням суду першої інстанції, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (позивач) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 у справі №904/1903/18 повністю та прийняти нове рішення, яким стягнути з Приватного вищого навчального закладу "Інститут ділового адміністрування" на користь Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області збитки у розмірі 2114481,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що не відповідає обставинам справи висновок суду про те, що звіт про оцінку об`єкта незавершеного будівництва майна не є належним доказом розміру заподіяних збитків, а отже розмір заявленої до стягнення суми збитків, був визначений всупереч приписів чинного законодавства. Також, за твердженням позивача, не відповідає обставинам справи посилання суду на те, що для визначення розміру заподіяних збитків, оцінщиком застосовані вихідні дані про об`єкт, в тому числі, акт оцінки вартості об`єкта від 13.11.2001, довідка про фактичні витрати по об`єкту станом на 01.11.2001, оскільки акт оцінки містить відомості щодо балансової. а не ринкової вартості об`єкта, який не може бути взятий оцінщиком за основу при визначенні розміру збитків. Тому вважає означене рішення необґрунтованим та незаконним, оскільки при його прийнятті мало місце порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 277 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи у їх сукупності.

Приватний вищий навчальний заклад "Інститут ділового адміністрування" (відповідач) надав відзив на позов, в якому вказує на те, що аналізуючи надані позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог та діючого законодавства, відповідач дійшов висновку, що вони не можуть бути узяті до уваги, оскільки: акт оцінки не відповідає вимогам діючого законодавства; інвентаризація об`єкта приватизації не проведена; позивачем не надано доказів прийняття об`єкту незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" Криворізького технікуму Національної металургійної академії, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 2г у власність; позивачем не надано акт про стан відшкодування збитків колишнім власником об`єкта приватизації, поверненого у державну власність, на дату складення акта приймання та висновок щодо необхідності здійснення державним органом приватизації заходів, пов`язаних із стягненням з колишнього власника об`єкта приватизації такого відшкодування в судовому порядку. Тому відповідач вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Представник позивача у судовому засіданні 17.04.2019 заявив клопотання про необхідність заміни Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, як сторони у справі, його правонаступником - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, мотивуючи це тим, що наказом Фонду державного майна України від 17.01.2019 №39 "Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України" утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях як юридичну особу публічного права способом реорганізації шляхом злиття Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській по Запорізькій області та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області. Відповідно до Наказу Фонду державного майна України №290 від 22.03.2019 розпочало роботу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, що розташоване за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні 20.05.2019 клопотання позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про заміну позивача правонаступником, дослідивши докази про його реорганізацію, визнала його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За результатами перегляду справи в судовому засіданні 20.05.2019 судом апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлені такі обставини.

26.12.2001 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - Продавець) та Приватним вищим навчальним закладом "Інститут ділового адміністрування" (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва на аукціоні під розбирання (далі - Договір), який посвідчений державним нотаріусом Шабліян Є.М. Першої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-4450 (а.с.7-8 т.1).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві об`єкт незавершеного будівництва "Суспільно - побутовий корпус" Криворізького технікуму Національної Металургійної Академії будівельною готовністю 42%, який розташований на земельній ділянці площею 0,46 га та знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, мікрорайон №5, а Покупець зобов`язався прийняти об`єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому Договорі.

Право власності на об`єкт незавершеного будівництва переходить до Покупця з моменту підписання акту приймання-передачі (п. 1.2. Договору).

Відповідно до умов п. 1.3. Договору, початкова ціна продажу об`єкта незавершеного будівництва на аукціоні під розбирання становить 3,38 грн.

Остаточна ціна продажу об`єкта незавершеного будівництва на аукціоні склала 2000 грн. (п. 1.4. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору, Покупець зобов`язався закінчити розбирання об`єкта незавершеного будівництва та привести будівельний майданчик в належний стан протягом двох років після укладання договору купівлі - продажу.

28.01.2002 сторонами підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв проданий 21.12.2001 шляхом продажу на аукціоні під розбирання об`єкт незавершеного будівництва "Суспільно - побутовий корпус", що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, мікрорайон №5 з земельною ділянкою площею 0,49 га та технічну документацію на цей об`єкт (а.с.9 т.1).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2005 у справі №7/121 за позовом Регіонального відділення до Приватного навчального закладу "Інститут ділового адміністрування" про розірвання договору купівлі-продажу та повернення об`єкта приватизації в державну власність, за зустрічним позовом Приватного навчального закладу "Інститут ділового адміністрування" до Регіонального відділення про внесення змін до договору - в первісному позові відмовлено; зустрічний позов задоволено частково, внесено зміни до договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва на аукціоні під розбирання від 26.12.2001, виклавши п. 5.3 в наступній редакції: "Закінчити розбирання об`єкта незавершеного будівництва та привести будівельний майданчик в належний стан протягом двох років з дня набрання рішенням законної сили".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2007 у справі №39/407-07 затверджено текст мирової угоди від 30.10.2007, якою внесено наступні зміни до договору купівлі-продажу від 26.12.2001:

- Змінено пункт 1.3 розділу 1 "Предмет договору" наступним чином: Відповідно висновку про вартість, здійсненою Дніпропетровською Торгово-промисловою палатою, вартість об`єкта незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" (під добудову), з урахуванням ПДВ становить - 4250,40 грн. ( чотири тисячі двісті п`ятдесят грн. 40 коп.), в тому числі ПДВ - 708,4 грн. Відповідно до п. 6.1 Закону України „Про податок на додану вартість" податок на додану вартість нараховується у розмірі 20% бази оподаткування, що становить 708,4 грн.

- Вилучено пункти 1.4 та 1.5 розділу 1 "Предмет договору" з договору купівлі-продажу.

- Змінено пункт 2.1 розділу 2 "Порядок розрахунків за придбаний об`єкт" наступним чином: Покупець зобов`язаний внести 2250,72 грн. (дві тисячі двісті п`ятдесят грн. 72 коп.), у тому числі ПДВ - 708,4 грн. (сімсот вісім грн. 40 коп.) на протязі 30 днів з моменту набрання чинності цієї мирової угоди.

- Змінено пункт 2.2 розділу 2 "Порядок розрахунків за придбаний об`єкт" наступним чином: Перерахування Позивачем на рахунок Відповідача суми 2250, 72 грн. (дві тисячі двісті п`ятдесят грн. 72 коп.) за об`єкт незавершеного будівництва "Суспільне - побутовий корпус" (під добудову ), як позитивна різниця між вартістю добудови, визначеною за результатами нової оцінки та вартістю, зазначеною у договорі купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва під розбирання.

- Змінено пункт 2.3 розділу 2 "Порядок розрахунків за придбаний об`єкт" наступним чином: Згідно висновку про вартість Позивач зобов`язаний внести кошти у сумі 4250,4 грн.-1999,68 грн. = 2250,72 грн. ( дві тисяч двісті п`ятдесят грн. 72 коп.), у тому числі ПДВ у сумі 708,4 грн. (сімсот вісім грн. 40 коп.).

- Доповнено пунктом 2.6 розділ 2 "Порядок розрахунків за придбаний об`єкт" у наступній редакції: Грошові кошти у розмірі 20 відсотків від ринкової вартості об`єкта незавершеного будівництва, що складає ПДВ в сумі 708,4 грн. (сімсот вісім грн. 40 коп.), зараховуються Відповідачу в рахунок ціни об`єкта незавершеного будівництва. Цю суму Позивач протягом 10 днів з моменту набрання чинності рішення суду зобов`язаний перерахувати на рахунок Відповідача № 0001 в ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, одержувач: регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, податок на додану вартість у розмірі 708,4 грн. (сімсот вісім грн. 40 коп.).

- Доповнено пунктом 2.7 розділ 2 "Порядок розрахунків за придбаний об`єкт" у наступній редакції: Розрахунки за придбаний об`єкт незавершеного будівництва здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позивача: Приватний навчальний заклад "Інститут ділового адміністрування" №5600 у АКІБ "Укрсиббанк", МФО 35105, код ЗКПО 23072048, т. 0 на рахунок Відповідача: № НОМЕР_1 в ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, одержувач: регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, . Плата за об`єкт приватизації вноситься на підставі цієї мирової угоди.

- Змінено пункт 5.3 розділу 5 "Обов`язки Покупця" наступним чином: Закінчити будівництво об`єкта з участю інвестора - товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонінвест КР" за початковим призначенням, або зі зміною профілю, ввести об`єкт в експлуатацію згідно, затвердженої проектно-кошторисної документації та надати до регіонального відділення акт вводу об`єкта в експлуатацію на протязі 10 днів з моменту його затвердження.

- Виключено пункт 5.6 Договору.

- Доповнено пунктом 5.12 розділ 5 "Обов`язки Покупця" у наступній редакції: Покупець не перешкоджає регіональному відділенню при здійсненні перевірок виконання умов договору купівлі-продажу від 26.12.2001р. №2-4450 "Суспільно-побутовий корпус" (під добудову), розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, мкр. №5, відповідно цієї мирової угоди.

- Змінено пункт 7.1 розділу 7 "Відповідальність покупця" наступним чином: У разі порушення терміну сплати за об`єкт приватизації позитивної різниці між вартістю добудови, визначеною за результатами висновку про вартість, зазначеною у договорі купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва під розбирання, а також невиконання інших умов Договору та мирової угоди, мирова угода підлягає розірванню в установленому чинним законодавством порядку.

- Змінено пункт 7.2 розділу 7 "Відповідальність покупця" наступним чином: У разі порушення терміну сплати за об`єкт незавершеного будівництва Позивач сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення платежу.

- Доповнено пункт 7.4 розділу 7 "Відповідальність покупця" у наступній редакції: У разі прострочення Позивачем платежів, він несе відповідальність на умовах, передбачених чинним законодавством.

- Доповнено пункт 7.5 розділу 7 "Відповідальність покупця" у наступній редакції: Незалежно від сплати штрафних санкцій за несвоєчасність сплати Покупцем ПДВ на вартість об`єкта продажу, останній несе відповідальність перед Продавцем у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасне перерахування ПДВ до Державного бюджету України відповідно чинного законодавства.

24.10.2013 сторонами укладено договір про внесення змін №1 до договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва "Суспільно - побутовий корпус" Криворізького технікуму Національної металургійної академії, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 2г посвідченого 26.12.2001 державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-4450 (мирова угода від 30.10.2007 ухвалена Господарським судом Дніпропетровської області 07.11.2007), що був посвідчений державним нотаріусом Шабліян Є.М. Першої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-455.

Відповідно до наведеного правочину, до договору купівлі-продажу від 26.12.2001 внесені зміни в наступній редакції:

- пункт 5.3. розділу 5 договору "Обов`язки Покупця" викласти в такій редакції: закінчити будівництво об`єкта приватизації за участю інвестора - ТОВ "Регіонінвест КР" за початковим призначенням або зі зміною профілю в строк до 01.06.2016, ввести об`єкт в експлуатацію згідно затвердженої проектно-кошторисної документації та надати до Регіонального відділення акт вводу об`єкта в експлуатацію на протязі 10 днів з моменту його затвердження.

- пункт 5.6 розділу 5 "Обов`язки Покупця" викласти в такій редакції: подальше відчуження об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, можливе лише за умови збереження для нового власника. Об`єкт незавершеного будівництва зобов`язань, визначених договором купівлі-продажу виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням.

- пункт 5.7 розділу 5 договору "Обов`язки Покупця" викласти у такій редакції: забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови об`єкта приватизації.

- пункт 5.4 розділу 5 договору "Обов`язки Покупця" виключити у зв`язку із внесенням змін до п. 5.3 розділу 5 договору.

Всі інші умови договору та Мирової угоди залишені незмінними і сторони підтверджують свої зобов`язання по їх виконанню.

Зазначені вище обставини, вже були встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/12556/16 від 20.02.2017, що набрало законної сили 04.03.2017, яким наведений вище договір купівлі-продажу розірвано, та зобов`язано відповідача повернути об`єкт до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області за актом приймання-передачі.

В силу приписів частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до відповідача з позовом про відшкодування збитків, який є предметом розгляду у цій справі, позивач виходив із того, що під час володіння покупцем (відповідачем) об`єктом приватизації, останньому заподіяні збитки внаслідок його пошкодження.

У Звіті суб`єкта оціночної діяльності про незалежну оцінку вартості майна об`єкта незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус", визначено, що розмір збитків, завданих державі, становить 2114481,00 грн.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №32 затверджений Порядок повернення у державну власність об`єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів (надалі - Порядок повернення об`єктів).

Відповідно до абзаців другого - п`ятого пункту 2 вказаного Порядку повернення об`єктів передбачено, що якщо у державну власність повертаються інші об`єкти приватизації, проводиться: інвентаризація та оцінка об`єкта; приймання його державним органом приватизації; прийняття державним органом приватизації рішення про повторний продаж поверненого у державну власність об`єкта приватизації.

Пункт 6 вказаного Порядку повернення об`єктів встановлює, що інвентаризація об`єкта приватизації (крім пакетів акцій), який повертається у державну власність, проводиться інвентаризаційною комісією згідно з Інструкцією по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженою наказом Мінфіну від 11 серпня 1994 №69, станом на день прийняття судом, господарським судом відповідного рішення. Склад інвентаризаційної комісії та порядок її роботи визначаються державним органом приватизації. Результати інвентаризації затверджуються державним органом приватизації.

Відповідно до пункту 7 Порядку повернення об`єктів оцінка об`єкта приватизації (крім пакета акцій), що повертається у державну власність, станом на день набрання чинності відповідним рішенням суду проводиться згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пункт 8 Порядку повернення об`єктів встановлює, що з метою виявлення збитків, що могли бути завдані об`єкту приватизації під час володіння ним покупцем, результати інвентаризації та оцінки об`єкта приватизації, отримані згідно з пунктами 6 і 7 цього Порядку, звіряються з відповідними результатами, отриманими на день відчуження цього об`єкта державним органом приватизації. Порядок проведення звіряння та визначення наявності збитків визначається Фондом державного майна. При цьому враховуються всі результати господарювання покупця на об`єкті.

За приписами пункту 9 Порядку повернення об`єктів у разі виявлення збитків, завданих державі покупцем об`єкта приватизації за час володіння ним, їх розмір визначається згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пункт 10 Порядку повернення об`єктів визначає, що відшкодування колишнім власником збитків здійснюється згідно із законодавством.

Наказом Фонду державного майна України від 14.11.2001 №2107 затверджений Порядок проведення звіряння результатів інвентаризації об`єкта, що повертається за рішенням суду в державну власність, з даними інвентаризації, отриманими під час її проведення в період підготовки об`єкта до приватизації, та затвердження його результатів (надалі - Порядок проведення звіряння).

Пунктом 3 Порядку проведення звіряння визначено, що під звірянням результатів інвентаризацій та оцінок об`єкта слід розуміти порівняння даних інвентаризаційних описів майна, коштів, фінансових зобов`язань, даних балансів, актів оцінки одного й того самого об`єкта, складених відповідно під час підготовки до його продажу та на день набрання чинності відповідним рішенням суду.

Суд першої інстанції встановив, що згідно протоколу засідання комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з питань повернення у державну власність об`єкта незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" від 02.06.2017 року, члени комісії, розглянувши акт обстеження об`єкта приватизації від 23.05.2017 року, яким встановлено, що спірний об`єкт відсутній в наявності і до обстеження не представлений, затвердили Зведений акт інвентаризації та надали доручення сектору оцінки майна та майнових прав здійснити заходи щодо проведення незалежної оцінки об`єкта незавершеного будівництва (а.с.84 т.1).

У Звіті про незалежну оцінку вартості майна - об`єкта незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" №0312-17/2, який затверджено наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 12.12.2017 року № 12/07-52-НВМ, визначено, що внаслідок невиконання умов договору купівлі-продажу спірного об`єкта державі завдано збитки в розмірі 2114481,00 грн. (а.с.165-211 т.1).

Зі звіту про оцінку вбачається, що для визначення розміру заподіяних збитків, оцінщиком застосовані вихідні данні про об`єкт, в тому числі, акт оцінки вартості об`єкта від 13.11.2001 та довідка про розмір фактичних витрат по об`єкту за станом на 01.11.2001 (а.с.182 т.1).

Відмовляючи позивачеві повністю в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що зауважив, що взятий за основу при визначенні розміру збитків Акт оцінки від 13.11.2001 року, визначає вартість об`єкта, як суму фактичних витрат на його спорудження у цінах відповідних періодів будівництва з 1988 року по 1989 рік. Суд першої інстанції встановив, що за вказаним актом оцінки, фактична вартість об`єкта визначена на дату припинення будівництва (грудень 1989 року), тобто, за дванадцять років до продажу об`єкта приватизації відповідачу по справі (26.12.2001 року). Водночас, на дату укладання договору купівлі-продажу, інвентаризація не проводилась, а акт оцінки вартості об`єкта незавершеного будівництва від 13.11.2001, не є актом інвентаризації у розумінні Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженою наказом Мінфіну від 11.08.1994, оскільки не містить необхідних відомостей щодо об`єкта продажу. Таким чином, при визначення розміру заподіяних державі збитків, були відсутні відомості про зміни стану об`єкта з грудня 1989 року (припинення будівництва) по грудень 2001 року (дата продажу об`єкта), в зв`язку із чим, колегія судів вважає, що звіт про оцінку об`єкта незавершеного будівництва не є належним доказом розміру заподіяних збитків, адже звіряння результатів інвентаризації та актів оцінки спірного об`єкта незавершеного будівництва, проводилось без дотримання вимог, передбачених Порядком проведення звіряння результатів інвентаризації об`єкта, що повертається за рішенням суду в державну власність, з даними інвентаризації, отриманими під час її проведення в період підготовки об`єкта до приватизації, та затвердження його результатів.

Тому за висновком суду першої інстанції розмір заявленої до стягнення суми збитків, був визначений всупереч приписів чинного законодавства, що виключає підстави для задоволення заявленого позову.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та відповідачем судом вже розглядався спір, за результатами вирішення якого 20.02.2017 господарським судом у справі №904/12556/16 прийнято судове рішення про розірвання договору купівлі-продажу означеного об`єкта незавершеного будівництва та про повернення цього об`єкта державі за актом приймання-передавання (а.с.66-68 т.1).

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що за результатами виконання означеного судового рішення державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області 26.02.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №54776024 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2017 у справі №904/12556/16 відповідно до пункту 6 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", тобто з підстав письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі, або оплатно вилучена. При цьому державний виконавець встановив, що об`єкт незавершеного будівництва, що підлягає поверненню за виконавчим документом стягувачу не повернуто у зв`язку з тим, що об`єкт знаходиться у зруйнованому стані, цокольний поверх порушений та зруйнований, фундамент - на місці - про що складено акт державного виконавця. Також, при зовнішньому огляді території, на якій знаходиться об`єкт, видно, що проводиться очищення території невідомими особами. на території місцезнаходження об`єкта знаходиться металевий вагончик з решітками на вікнах інв. №3341 ПП "СЕРВЕР" (а.с.228 т.1).

Між тим, у Акті контрольного візуального обстеження від 30.11.2016, складеному представниками Продавця та Покупця стосовно здійснення контролю за станом виконання зобов`язань, визначених умовами договорів купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва, в тому числі об`єкту незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" Криворізького технікуму Національної металургійної академії, розташований за адресою у м.Кривй Ріг, вул. Балакіна, 2г, зафіксовано, що зазначений об`єкт незавершеного будівництва відсутній в наявності і до обстеження комісії не представлений. Територія земельної ділянки, на якій повинен бути розташований об`єкт приватизації, занедбана, скрізь ростуть бур`яни та чагарники, наявні купи будівельного сміття, уламки залізобетонних панелей та колон (…). Нового будівництва на вищевказаному об`єкті під час обстежень не встановлено (а.с.12 т.1).

З наведеного вище вбачається, що на 24.10.2013 - момент внесення сторонами змін №1 до договору купівлі-продажу від 26.12.2001, які передбачали закінчення будівництва об`єкта приватизації за участю інвестора, тобто його добудову, означений об`єкт незавершеного будівництва був наявний в натурі.

Однак, за станом на момент прийняття господарським судом рішення від 20.02.2017 у справі №904/12556/16 про розірвання договору купівлі-продажу від 26.12.2001 означеного об`єкта незавершеного будівництва та зобов`язання відповідача повернути цей об`єкт до державної власності в особі позивача, цей об`єкт вже здебільшого був відсутній в натурі, що й унеможливило в подальшому виконання цього судового рішення.

Таким чином, слід визнати, що оскільки руйнування (розбирання та пошкодження) означеного об`єкту відбулося в період, коли сторонами договору вже було змінено таку суттєву умову, як обов`язок Покупця закінчити будівництво означеного об`єкту приватизації, це свідчить як про порушення відповідачем (Покупцем) своїх договірних зобов`язань (невиконання умов договору), так і протиправність таких дій відповідача - у разі розбирання ним об`єкта та протиправну бездіяльність - у разі розбирання об`єкту іншими особами.

Доказів про відсутність своєї вини у руйнуванні означеного об`єкта відповідач в матеріали справи не надав.

Руйнування та пошкодження об`єкту за вказаних обставин свідчить про наявність причинного зв`язку між протиправними діями та бездіяльністю відповідача та спричиненими внаслідок цього збитками.

При з`ясуванні розміру таких збитків колегія суддів враховує на таке.

Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини третьої статті 316 Господарського кодексу України господарсько-правова відповідальність базується на принципах, за одним з яких потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Отже обов`язок відшкодування збитків прямо випливає з положень закону, тому не потребує додаткового узгодження між сторонами договірних відносин саме право на відшкодування збитків.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частина перша статті 225 Господарського кодексу України визначає, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

У даному випадку під збитками позивачем мається на увазі пошкодження відповідачем, як покупцем об`єкту приватизації, майна - об`єкту незавершеного будівництва"Суспільно-побутовий корпус" Криворізького технікуму Національної металургійної академії, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 2г.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 №1891 затверджено Методику оцінки майна (надалі - Методика).

Відповідно до пункту 1 вказаної Методики (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №1033 від 25.11.2015 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №566 від 31.08.2016, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами цього спору), ця Методика застосовується для проведення оцінки об`єктів права державної та комунальної власності, майна суб`єктів господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі у випадках, коли такі об`єкти є об`єктами господарських, цивільних та інших правовідносин, крім випадків оренди та концесії об`єктів державної та комунальної власності, а також відчуження майна згідно із Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", а також для проведення оцінки об`єктів, що повертаються у державну або комунальну власність (зокрема за рішенням суду), для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб`єкту господарювання з державною часткою (часткою комунального майна) в статутному (складеному) капіталі, у разі встановлення фактів розкрадання, нестачі, знищення, псування майна.

Відповідно до цієї Методики проводиться оцінка об`єктів у матеріальній формі, об`єктів у формі єдиних (цілісних) майнових комплексів, у тому числі разом із земельними ділянками, на яких такі об`єкти розташовані, об`єктів у нематеріальній формі, у тому числі майнових прав інтелектуальної власності, визначається розмір статутного капіталу акціонерного товариства, пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства, що утворюється в процесі приватизації (корпоратизації), та розмір збитків.

Пункт 4 Методики встановлює, що незалежна оцінка майна проводиться відповідно до вимог національних стандартів оцінки з урахуванням положень цієї Методики, інших нормативно-правових актів з оцінки майна та міжнародних стандартів оцінки в частині, що не суперечить національним нормативно-правовим актам з оцінки майна.

Пункт 21 Методики встановлює, що затвердження оцінки майна здійснюється шляхом видання наказу про затвердження акта оцінки або висновку про вартість майна органом приватизації (іншим державним органом або органом місцевого самоврядування), додатками до якого є акт оцінки або висновок про вартість, що затверджується, і рецензія на зазначені документи.

Погодження висновку про вартість майна або акта оцінки майна оформляється листом за підписом керівника органу приватизації (іншого державного органу або органу місцевого самоврядування) або іншої уповноваженої ним особи. У листі зазначається, зокрема, така інформація: назва об`єкта оцінки та його місцезнаходження (адреса), дата оцінки, вартість, визначена у звіті про оцінку майна або акті оцінки майна, код суб`єкта оціночної діяльності, що провів оцінку, згідно з ЄДРПОУ і його найменування. Невід`ємним додатком до службового листа є рецензія на зазначений звіт про оцінку майна або акт оцінки майна.

За пунктом 22 Методики державний орган приватизації затверджує результати оцінки майна, зокрема, у разі: повернення об`єктів приватизації у державну власність у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, у тому числі разом із земельними ділянками; визначення розміру збитків, спричинених внаслідок завдання майнової шкоди державі в особі органів приватизації.

Відповідно до пункту 24 Методики висновок про вартість майна повинен відповідати вимогам до його змісту, визначеним Національним стандартом №1. Вимоги до змісту, форми та порядку складення актів оцінки майна, у тому числі пакетів акцій акціонерних товариств, визначаються нормативно-правовими актами з оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 81 Методики визначення вартості об`єкта у матеріальній формі - об`єкта приватизації, що повертається у державну власність, у тому числі за рішенням суду, проводиться за видом вартості та в порядку, встановленому для його приватизації.

Визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди, врегульовані відповідним розділом Методики.

Так відповідно до пункту 103 Методики положення цього розділу застосовуються для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі державних органів, державних підприємств; територіальній громаді в особі органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі (далі - особа, якій завдано збитків), у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту розкрадання, нестачі, знищення, псування майна.

Відповідно до пункту 104 Методики визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. У разі коли державний орган або орган місцевого самоврядування є замовником проведення такої оцінки, виконавець оцінки обирається на конкурсних засадах в порядку, що встановлюється Фондом державного майна.

За пунктом 105 Методики дата оцінки визначається з урахуванням положень частини третьої статті 225 Господарського кодексу України, відповідно до якої під час визначення розміру збитків враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі коли вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Орган приватизації (інший державний орган або орган місцевого самоврядування) приймає рішення про розмір збитків з використанням звіту про оцінку збитків за умови наявності позитивного висновку рецензента такого звіту.

Відповідно до пункту 106 Методики вихідними даними для оцінки є матеріали інвентаризації, документи з бухгалтерського обліку, оцінки пошкодженого майна, що проводилася з метою, зокрема, його приватизації (корпоратизації), оренди, проектно-кошторисна документація, документи бюро технічної інвентаризації на нерухоме майно, землевпорядна документація на земельну ділянку у разі повернення у державну власність об`єкта приватизації, що був проданий разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, документи з відомостями про фізичний стан та технічні характеристики майна, фінансова звітність, матеріали аудиту, а також інші документи.

Згідно пункту 107 Методики незалежна оцінка збитків проводиться із застосуванням оціночних процедур будь-якого з методичних підходів та їх поєднання, які найбільш повно відповідають меті оцінки, з урахуванням вимог статті 22 Цивільного кодексу України. Обґрунтування застосування методичних підходів та окремих оціночних процедур у процесі оцінки зазначається у звіті про оцінку збитків.

Оцінка збитків проводиться на підставі принципів, визначених пунктами 4-10 Національного стандарту №1, та припущення про типовий характер використання майна.

За приписами пункту 108 Методики у разі неможливості фізичного відновлення пошкодженого майна або коли вартість його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали пошкодження, та знос, що не підлягає усуненню під час ремонту, в сумі не меншій за ринкову вартість такого майна до завдання майнової шкоди, розмір реальних збитків дорівнює ринковій вартості неспеціалізованого майна, визначеній із застосуванням порівняльного та (або) дохідного підходів, або залишковій вартості відтворення (заміщення) спеціалізованого майна, визначеній із застосуванням витратного підходу, виходячи з його стану до розкрадання, нестачі, знищення, псування. За умови повернення пошкодженого майна особі, якій завдано збитків, розмір реальних збитків дорівнює вартості такого майна, визначеній на дату оцінки з урахуванням його стану до розкрадання, нестачі, знищення, псування, зменшеній на вартість пошкодженого майна, визначену з урахуванням його стану після розкрадання, нестачі, знищення, псування.

В іншому разі, коли пошкоджене майно підлягає фізичному відновленню і при цьому вартість його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали розкрадання, нестачу, знищення, псування, та знос, що не підлягає усуненню під час ремонту, в сумі не перевищують його ринкову вартість до розкрадання, нестачі, знищення, псування, розмір реальних збитків дорівнює сумі вартості його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали розкрадання, нестачу, знищення, псування, та зносу, що не підлягає усуненню. При цьому вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових визначається шляхом застосування методу прямого відтворення.

Оцінка реальних збитків, що є наслідком розкрадання, нестачі, знищення, псування колісних транспортних засобів, проводиться згідно з методикою, затвердженою Мін`юстом та Фондом державного майна.

За пунктом 110 Методики стандартизована оцінка збитків проводиться у таких випадках:

відсутність вихідних даних, що містять інформацію про пошкоджене майно до та після його розкрадання, нестачі, знищення, псування, крім даних бухгалтерського обліку;

неможливість особистого огляду пошкодженого майна виконавцем оцінки, що не дає йому змоги отримати відомості про стан майна до та після розкрадання, нестачі, знищення, псування;

завдання майнової шкоди внаслідок неправомірних дій з грошовими коштами.

У разі неможливості проведення незалежної оцінки збитків у випадках, зазначених в абзацах другому і третьому цього пункту, оцінка збитків полягає у збільшенні балансової залишкової вартості пошкодженого майна, визначеної станом на дату оцінки, встановлену для приватизації (корпоратизації) або передавання його в оренду; останню звітну дату балансу підприємства - балансоутримувача пошкодженого майна до розкрадання, нестачі, знищення, псування, на коефіцієнт, що дорівнює добутку індексів цін виробників промислової продукції за галузями промисловості, які визначаються Держстатом, або індексів зміни вартості будівельно-монтажних робіт, які визначаються Мінрегіоном, за період з дати, на яку було введено в експлуатацію пошкоджене майно, до дати оцінки збитків. У разі коли відсутня інформація про залишкову балансову вартість майна або коли така вартість дорівнює нулю на дату оцінки, встановлену для приватизації (корпоратизації) або передавання його в оренду; останню звітну дату балансу підприємства - балансоутримувача пошкодженого майна до розкрадання, нестачі, знищення, псування, збільшенню підлягає первісна балансова вартість такого майна, зменшена на 50 відсотків.

Фактичні витрати на об`єкт незавершеного будівництва (будівельно-монтажні роботи) є балансовою вартістю такого об`єкта. Балансова вартість підлягає збільшенню на коефіцієнт, що дорівнює добутку індексів зміни вартості будівельно-монтажних робіт, які визначаються Мінрегіоном, за період з дати, на яку такі витрати були освоєні, до дати оцінки збитків. У разі коли фактичні витрати освоювалися за декілька періодів, оціночна вартість збитків дорівнює сумі поточної вартості фактичних витрат, розподілених за періодами їх освоєння. У разі визначення розміру збитків, завданих внаслідок розкрадання, нестачі, знищення, псування об`єкта незавершеного будівництва разом з будівельними матеріалами, виробами, конструкціями, які перебували на будівельному майданчику об`єкта незавершеного будівництва, та невстановленим устаткуванням, придбаним для функціонування об`єкта після завершення будівництва, балансова вартість кожного із зазначених складових об`єкта підлягає збільшенню на окремий коефіцієнт, що дорівнює добутку відповідних індексів, які визначаються Мінрегіоном, за період з дати, на яку такі витрати були освоєні, до дати оцінки збитків.

Результати оцінки відображаються в акті оцінки збитків, складеному за формою згідно з додатком 14.

У разі завдання майнової шкоди внаслідок неправомірних дій з грошовими коштами оцінка збитків проводиться шляхом збільшення суми грошових коштів на коефіцієнт, що розраховується на підставі встановлених Національним банком облікових ставок за період починаючи з дати завдання майнової шкоди до дати оцінки.

Результати оцінки відображаються в акті оцінки збитків, складеному за формою згідно з додатком 15.

Акт оцінки збитків підлягає рецензуванню відповідно до законодавства про оцінку та оціночну діяльність і за умови наявності позитивного висновку рецензента затверджується органом приватизації (іншим державним органом або органом місцевого самоврядування) відповідно до пункту 21 цієї Методики.

У разі оцінки збитків, завданих державі в особі державних підприємств; територіальній громаді в особі комунальних підприємств; суб`єктам господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, акт оцінки складається комісією, утвореною на підприємстві (у суб`єктів господарювання), який за дорученням суб`єкта управління майном такого підприємства (суб`єкта) за наявності позитивного висновку рецензента акта оцінки затверджується керівником підприємства (суб`єкта) або уповноваженою ним особою.

Чинність акта оцінки збитків установлюється суб`єктом управління майном, що затверджує або за дорученням якого затверджується такий акт оцінки.

Частина перша статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначає, що Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін, зокрема, для визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів.

Частини перша та друга статті 32 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлюють, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за порушення вимог цього Закону в порядку, встановленому законами. Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За оцінкою суду першої інстанції Звіт про незалежну оцінку об`єкта незавершеного будівництва, який містить висновки суб`єкта оціночної діяльності про розмір заподіяних державі збитків, є неправильним через відсутність відомостей про зміни стану спірного об`єкта приватизації у період від моменту припинення його будівництва до моменту його продажу, а тому визнаний судом як неналежний доказ.

Разом із цим відхиляючи наданий позивачем Звіт з незалежної оцінки спірного майна як неналежний доказ у справі, суд першої інстанції не зазначив правових підстав для цього, тобто чому цей доказ не стосується предмета доказування.

Натомість судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідності до зазначених вище Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Порядку повернення в державну власність об`єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів та Методиці оцінки майна позивачем були здійснені заходи щодо проведення незалежної оцінки в порядку, встановленому чинним законодавством.

Так, згідно з протоколом засідання комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з питань повернення в державну власність об`єкта незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" від 03.11.2017, члени комісії, згідно порядку денного (проведення звіряння та визначення наявності збитків, що могли бути завдані об`єкту незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" під час володіння ним Приватним вищим навчальним закладом "Інститут ділового адміністрування"), розглянули акти обстеження об`єкта приватизації від 11.09.2001 і 23.05.2017. Актом від 11.09.2001 встановлено, що на момент приватизації на об`єкті виконані наступні роботи: фундаменти із бетонованих блоків, 2 поверхи будівлі із стінових блоків з облицюванням їх керамічною плиткою, перекриття із плит НТК-59. Актом від 23.05.2017 встановлено, що спірний об`єкт відсутній в наявності і до обстеження не представлений, враховуючи звіт про незалежну оцінку вартості вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва, комісія надала доручення сектору оцінки майна та майнових прав здійснити заходи щодо проведення незалежної оцінки визначення розміру збитків, нанесених державі Приватним вищим навчальним закладом "Інститут ділового адміністрування" за час володіння об`єктом незавершеного будівництва (а.с.91-92 т.1).

На замовлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області суб`єктом оціночної діяльності - приватним підприємцем Данильченко В.В., сертифікат оціночної діяльності №17068/14 від 17.10.2014, виконано незалежну оцінку означеного об`єкта незавершеного будівництва, за результатами якої складено два звіти: Звіт №0312-17/2 від 04.03.2017, згідно до якого ринкова вартість шкоди, що нанесена державі в результаті невиконання умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, складає 2114481 грн. та Звіт №0403-17-1 від 04.03.2017, згідно якого ринкова вартість об`єкта незавершеного будівництва складає 1 грн. без ПДВ.

У Зведеному акті інвентаризації означеного об`єкту незавершеного будівництва від 29.05.2017, складеному комісією Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, також зазначено, що під час проведення інвентаризації 23.05.2017 фактичної наявності об`єкта незавершеного будівництва не встановлено (а.с.84 т.1).

Відповідно до рішення Комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з питань повернення в державну власність означеного об`єкту незавершеного будівництва від 02.06.2017, оформленого Протоколом, що був затверджений головою Комісії, начальником Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області Г.Миргородською, сектору оцінки майна та майнових прав доручено здійснити заходи щодо проведення незалежної оцінки означеного об`єкту незавершеного будівництва (а.с.85-86 т.1).

Про результати інвентаризації об`єктів незавершеного будівництва позивач повідомив відповідача листом від 06.06.2017 №16-05-03257.

Згідно Рецензії, що була надана на означений Звіт з оцінки об`єкта незавершеного будівництва "Суспільно-побутовий корпус" Криворізького технікуму Національної металургійної академії вид вартості обрано у відповідності до вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, зібраних вихідних даних та іншої інформації достатньо для визначення вартості об`єкту оцінки Під час проведення оцінки, результати якої викладено у Звіті, методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 31442, Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.122003 №1891. Звіт класифікується за ознакою абзацу третього пункту 67 Національного стандарту 31 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, як такий, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (а.с.230-232 т.1).

Наказом начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 12.12.2017 №12/07-52-НВМ затверджено висновок про вартість об`єкту незавершеного будівництва "Суспільно-побюутовий корпус" Криворізького технікуму Національної металургійної академії будівельною готовністю 42 %, розташованого на земельній ділянці площею 0,46 га, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, 2г (стара адреса: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, мікрорайон №5), з метою визначення розміру збитків нанесених державі в сумі 2114481,00 грн. без урахування ПДВ (а.с.233 т.1).

Як вже зазначено вище судом апеляційної інстанції, відповідно до пунктів 103-110 вказаної Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 №1891, її положення застосовуються для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту розкрадання, нестачі, знищення, псування майна, а відповідний звіт суб`єкта оціночної діяльності про незалежну оцінку збитків, за наявності позитивного висновку рецензента такого звіту, щодо якого органом приватизації прийнято рішення про його затвердження, є належним доказом розміру таких збитків.

При цьому колегія суддів вважає, що з урахуванням тієї обставини, що спірний об`єкт приватизації (об`єкт незавершеного будівництва) був відсутній в натурі та до обстеження не представлений, для визначення розміру збитків підлягають застосуванню положення пунктів 103-110 Методики її відповідного розділу "Визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди", які не передбачають обов`язкового звіряння результатів інвентаризації та оцінки об`єкта приватизації, отриманих згідно з пунктами 6 та 7 Порядку повернення об`єктів, з відповідними результатами, отриманими на день відчуження цього об`єкта державним органом приватизації.

Тому колегія суддів відхиляє відповідні аргументи відповідача про не виконання позивачем зазначених в пункті 8 Порядку повернення об`єктів вимог; про не проведення інвентаризації об`єкта; про ненадання доказів прийняття об`єкту у власність позивача; про не надання акту про стан відшкодування збитків колишнім власником об`єкта приватизації, поверненого у державну власність, на дату складення акта приймання та висновку щодо необхідності здійснення державним органом приватизації заходів, пов`язаних із стягненням з колишнього власника об`єкта приватизації такого відшкодування в судовому порядку.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відтак висновок суду першої інстанції про те, що звіт про оцінку об`єкта незавершеного будівництва не є належним доказом розміру заподіяних збитків, а отже розмір заявленої до стягнення суми збитків, був визначений всупереч приписів чинного законодавства - був зроблений судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та не відповідає обставинам цієї справи.

Частина перша статті 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За викладених обставин колегія суддів доходить висновку про наявність встановлених пунктами 1, 3 і 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у даній справі нового рішення, яким позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь держави суми 2114481,00 грн. на відшкодування збитків слід повністю задовольнити.

При визначенні розміру збитків суд апеляційної інстанції не враховує коштів, що були сплачені відповідачем за об`єкт приватизації, оскільки відповідно до пункту 3 Порядку повернення об`єктів повернення покупцям коштів, сплачених за об`єкт приватизації, у разі розірвання договору купівлі-продажу такого об`єкта у зв`язку з невиконанням його умов або визнання його недійсним у судовому порядку провадиться згідно із законодавством.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням результатів розгляду справи, колегія суддів покладає на відповідача судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позову та зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 52, 269, 270, 275, 277 ч.1 пп. 1, 3 і 4, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Замінити позивача у справі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Центральна, будинок 6, ).

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 у справі №904/1903/18 - скасувати повністю та ухвалити нове рішення:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного вищого навчального закладу "Інститут ділового адміністрування" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях суму 2114481 грн. 00 коп. збитків, 14819 грн. 00 коп. витрат на судовий збір у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та 47575 грн. 82 коп. витрат на судовий збір у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 30.05.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова