ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1225/19

За позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована бухгалтерія "Ракурс", м. Дніпро

про повернення суми авансу у розмірі 200 000 грн. 00 коп. за договором доручення від 13.07.2016 № 293

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 15.03.2019 № 157/223, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована бухгалтерія "Ракурс" суму авансу у розміпі 200 000 грн. 00 коп., сплачену позивачем на виконання умов договору доручення від 13.07.2016 № 293.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов`язань за договором.

Ухвалою господарського суду від 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання 24.04.2019.

Відповідач явку повноважного представника у призначене судове засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 01.04.2019, що направлялася на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового зв`язку «Повернуто за закінченням строку зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу за адресою, яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 29.03.2019).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

У судовому засіданні 24.04.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Оригінали документів, оглянуті у судовому засіданні, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

24.04.2019 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2016 між Державним підприємством "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована бухгалтерія "Ракурс" (повірений) укладено договір доручення № 293 (надалі -договір), відповідно до п. 1.1. якого довіритель доручає,а повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні дії:

- розробити пакет документів відповідно до чинного законодавства України, необхідний для оформлення договорів новації ДП «ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова» з Контрагентами для узгодження його між сторонами;

- з метою урегулювання фінансових відносин між підприємствами та організаціями контрагентами ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» брати участь у переговорах по підготовці оформлення та супроводі договорів новації;

- забезпечити контроль виконання зазначених договорів новації;

- представляти інтереси довірителя перед Державними та Міжнародними банківськими чи (або) фінансовими установами з питань пов`язаних з отриманням та обслуговуванням кредитів чи/або інвестицій;

- брати участь у розгляді питань про дебіторську та кредиторську заборгованість, яка існує на балансі довірителя, і здійснювати спільно з іншими підрозділами довірителя заходи по ліквідації цієї заборгованості;

- представляти інтереси довірителя перед вищими та центральними органами державної влади, державними органами зі спеціальним статусом, іншими державними органами законодавчої, виконавчої та судової гілки влади і органами місцевого самоврядування всіх рівнів,органами МВС та прокуратури, підприємствами, установами, закладами, організаціями незалежно від форми власності та господарювання, фізичними особами та їх об`єднаннями.

Згідно із п.2.1. договору вартість комплексу юридичних дій, перелік яких наведено у п.1.1. цього Договору, становить 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

За умовами п. п. 2.2, 2.3. договору розрахунки за договором здійснюються у безготівковій формі в національній валюті України, на поточний рахунок повіреного згідно наданого рахунку.

Відповідно до п. 3.1 договору за виконання зазначених дій довіритель сплачує повіреному плату в розмірі передбаченому п.2.1. Договору за схемою:

3.1.1. передплата в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень 00 копійок - протягом п`яти банківських днів з моменту підписання даного договору.

За змістом п. 4.1. договору повірений за цим Договором бере на себе наступні обов`язки:

4.1.1. вчинити дії, визначені в п.1.1. цього Договору, відповідно до змісту даного йому доручення та на умовах, найбільш вигідних для довірителя;

4.1.2. інформувати довірителя про хід виконання доручень, передбачених цим договором, а також про всі обставини, що впливають на хід їх виконання;

4.1.3. не відходити від вказівок довірителя. При допущенні відступів від вказівок довірителя, повірений зобов`язаний попередньо повідомити і узгодити їх з довірителем;

4.1.4. забезпечити оформлення актів виконаних робіт;

4.1.5. після виконання доручення передати довірителю всю напрацьовану документацію, розроблену та підготовлену у зв`язку із виконанням доручень за цим Договором.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору (надалі іменується «порушення Договору»), сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України».

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 року включно, але в усякому разі до повного виконання зобов`язань за ним (п. 9.1 договору).

Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 9.3 договору).

На виконання умов договору відповідач виставив позивачу рахунок на передплату послуг за договором від 26.09.2017 № 26 на суму 200 000 грн. 00 коп. (а.с. 18).

Позивач перерахував відповідачу передплату у сумі 200 000 грн. 00 коп., на підтвердження чого надав банківську виписку за період з 01.09.2017 по 30.09.2017 (а.с. 19).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, сплачені послуги на суму 200 000 грн. 00 коп. позивачу не надав.

24.04.2018 позивач направив відповідачу претензію № 124-Д/468 від 23.04.2018 (а.с. 20), в якій просив повернути перераховані грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп. та сплатити нараховані позивачем штрафні санкції.

12.02.2019 позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення суми авансу в розмірі 200 000 грн. 00 коп. від 11.02.2019 № 157/115, в якій вимагав повернути грошові кошти в сумі 200 000 грн. 00 коп., у семиденний строк з дня отримання вимоги (а.с. 22-23)

Позивач стверджує, що жодної відповіді на свої звернення він не отримав, грошові кошти відповідач не повернув, що і стало причиною звернення до суду.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем або надання відповідачем обумовлених договором послуг на суму 200 000 грн. матеріали справи не містять.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору доручення, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно із ст. 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

За приписами ст. 1006 Цивільного кодексу України повірений зобов`язаний:

1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;

2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;

3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Згідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, строк дії договору скінчився 31.12.2017 та сторонами не продовжувався.

Як вже зазначалося, за умовами п. 9.1 договору він діє до повного виконання зобов`язань за ним.

Оскільки матеріали справи не місять належних доказів виконання повіреним у повному обсязі доручення позивача, а звернення позивача про повернення невикористаної суми отриманого авансу в розмірі 200 000 грн. 00 коп. залишене відповідачем без задоволення, суд вважає законною та обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у вказаному розмірі в примусовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобов`язання перед позивачем з надання обумовлених договором послуг, оплачених позивачем, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 200 000 грн. 00 коп. авансу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована бухгалтерія "Ракурс" (49000, м. Дніпро, пров. Барикадний, буд. 5, ) на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) 200 000 грн. 00 коп. (двісті тисяч грн. 00 коп.) попередньої оплати, 3 000 грн. 00 коп. (три тисячі грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 03.06.2019