ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2019 р. Справа №914/1844/18

Західний апеляційний господарський суд в складі:

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - О.І. Матущак

- М.І. Хабіб

секретаря судового засідання: Кострик К.

Розглянувши апеляційну скаргу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.03.2019

у справі № 914/1844/18

за позовом: Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі:

позивача 1: Львівської обласної державної адміністрації

позивача 2: Стрийської районної державної адміністрації Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сапфір"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Вівнянська сільська рада

про: розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

за участю представників:

від прокуратури Рогожнікова Н.Б. посвідчення №047947

від позивача 1 Брильовська О.Р. - представник (довіреність №5/11-3406/0/2-19-2 від 20.05.19)

від позивача 2 не з`явився.

від відповідача Почкіна О.М. адвокат (ордер ЛВ №153603)

від третьої особи - Бегей Р.С. - голова сільської ради

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.03.2019, суддя Цікало А.І., позовну заяву першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області було повернуто прокурору з доданими до неї документами.

З даною ухвалою не погодилася Стрийська місцева прокуратура Львівської області і оскаржила її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на порушення судом ст. 131-1 Конституції України, ст. 53,174,176 ГПК України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру. Апелянт зазначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. На думку апелянта прокурор в кожному випадку самостійно визначає наявність порушення або загрози порушення інтересів держави. При цьому апелянт не наводить жодного обґрунтування для звернення до суду в порядку виключного випадку.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 справу №914/1844/18 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. головуючий суддя, Матущак О.І., Хабіб М.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.04.2019 відкрито апеляційне провадження в даній справі, витребувано з господарського суду Львівської області матеріали справи №914/1844/18.

Львівська обласна державна адміністрація подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить задоволити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

ТзОВ "Сапфір" подало відзив в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 було призначено справу до розгляду на 27.05.2019.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 19.03.2019 у справі №914/1844/18 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача-1: Львівської обласної державної адміністрації, позивача-2: Стрийської районної державної адміністрації Львівської області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сапфір, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Вівнянська сільська рада про розірвання договору оренди земельної ділянки від 05.02.2010 та повернення земельної ділянки з оренди.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.10.2018 у справі №914/1844/18 позовну заяву Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача-1: Львівської обласної державної адміністрації, позивача-2: Стрийської районної державної адміністрації Львівської області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сапфір про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.10.2018 у справі №914/1844/18 позовну заяву Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області було повернуто прокурору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 апеляційну скаргу Керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2018 у справі №914/1844/18 скасовано, справу №914/1844/18 передано на розгляд Господарському суду Львівської області.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТзОВ Сапфір на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі №914/1844/18.

Частиною четвертою статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Позовні вимоги прокурора в даній справі мотивовані тим, що відповідач - ТзОВ Сапфір систематично не сплачує орендну плату за землю, визначену договором, що є порушенням істотних умов договору, а тому такий договір підлягає розірванню в судовому порядку, а земельна ділянка поверненню власнику.

Звертаючись із даним позовом до суду, прокурор зазначив, що вказана позовна заява направлена, насамперед, на захист економічних інтересів держави, яким спричинено шкоду, внаслідок невиконання відповідачем вимог земельного законодавства та умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати за землю до бюджету.

Крім того, прокурором зазначено, що даний позов подається в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації, яка відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України наділена повноваженнями по розпорядженню спірною земельною ділянкою, а також в особі Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, яка виступає орендодавцем за спірним договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідає принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону щодо функцій органів прокуратури, які не належить до сфери кримінального права, наголошено, що вкрай важливо забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і щоб загальні завдання щодо захисту інтересів держави вирішувалися через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій було засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу стосовно рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру.

У п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України зазначено про можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Нездійснення захисту має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, проте яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Право прокуратури на звернення до суду в інтересах уповноваженого суб`єкта, не може презюмуватися, як безспірне.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може захищати інтереси держави.

Сам лише факт відсутності звернення суб`єкта владних повноважень із позовом до суду, не може свідчити про свідоме зволікання уповноваженого органу щодо захисту своїх прав та інтересів.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі Ф.В. проти Франції (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема у постанові від 05.12.2018 у справі № 923/129/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 28 Закону України Про місцеві державні адміністрації встановлено, що для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право:

1) проводити перевірки стану додержання Конституції України та законів України, інших актів законодавства органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, керівниками підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і підпорядкування по напрямах, визначених статтею 16 цього Закону;

2) залучати вчених, спеціалістів, представників громадськості до проведення перевірок, підготовки і розгляду питань, що входять до компетенції місцевих державних адміністрацій, а також залучати громадян, суб`єктів господарювання, їх об`єднання, наукові установи та консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, до підготовки аналізів регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів;

3) одержувати відповідну статистичну інформацію та інші дані від державних органів і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, політичних партій, громадських і релігійних організацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності;

4) давати згідно з чинним законодавством обов`язкові для виконання розпорядження керівникам підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і громадянам з контрольованих питань, порушувати питання про їх відповідальність у встановленому законом порядку;

5) звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Звертаючись з цим позовом, перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області не довів, що даний випадок є виключним для представництва прокуратурою інтересів держави в суді, а також не довів що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежно, оскільки сам лише факт відсутності звернення суб`єкта владних повноважень із позовом до суду, не може свідчити про свідоме зволікання уповноваженого органу щодо захисту прав та інтересів.

Крім того, прокурор не довів наявності причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом та в матеріалах справи відсутня письмова згода такого суб`єкта на представництво його інтересів в суді. Дані обставини підтверджені також в суді апеляційної інстанції.

За змістом ст..651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках. Оскільки прокурор не є стороною договору оренди земельної ділянки, то в спорах даної категорії він не може бути позивачем або ініціювати такий позов без письмової згоди на це однієї із сторін договору.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За таких обставин справи колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Що стосується тверджень апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст. 131-1 Конституції України, ст. 53,174,176 ГПК України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, то колегія суддів відхиляє їх як необґрунтовані, оскільки вони спростовані матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 19.03.2019 по справі №914/1844/18 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 269,270,275,276,281,282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Ухвалу господарського суду Львівської області від 19.03.2019 року у справі №914/1844/18 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області залишити без задоволення.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: О.І. Матущак

М.І. Хабіб

Повний текст постанови виготовлено 29.05.2019