ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2019 р. Справа№ 925/366/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бовсуновська Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Благодійної організації «Фонд збереження рідної природи»

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 29.10.2018 (повний текст складено 30.11.2018)

у справі № 925/366/18 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Українського товариства охорони природи

до 1. Департаменту організаційного забезпечення

Черкаської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Вієна»

3. Благодійної організації «Фонд збереження рідної природи»

4. Благодійного фонду «Розвиток Черкащини»

5. Приватного підприємства «Укртрансброкер»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача

1. Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради

2. Черкаська обласна організація Українського товариства охорони природи

про скасування рішення державного реєстратора, усунення перешкод

у здійсненні права користування та розпорядження майном

шляхом виселення з нежитлових приміщень та звільнення від майна

В С Т А Н О В И В:

Українське товариство охорони природи (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Вієна» (далі - ТОВ «Вієна», відповідач-2), Благодійної організації «Фонд збереження рідної природи» (далі - БО «Фонд збереження рідної природи», відповідач-3), Благодійного фонду «Розвиток Черкащини» (далі - БФ «Розвиток Черкащини», відповідач-4) та Приватного підприємства «Укртрансброкер» (далі - ПП «Укртрансброкер», відповідача-5) про скасування рішення державного реєстратора, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення з нежитлових приміщень та звільнення від майна. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що позивач є власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2, однак за спірним рішенням це майно було незаконно зареєстроване як приватна власність Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи за неіснуючою адресою: АДРЕСА_1. Відтак, оскільки відповідачі протиправно займають ці приміщення, що унеможливлює позивачу, як власнику майна, здійснювати щодо нього свої повноваження, позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції - Великої Олени Володимирівни про державну реєстрацію права власності від 03.12.2015 (реєстраційний запис № 12340890) за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) на об`єкт нерухомого майна: вбудоване (вбудовано - прибудоване) приміщення в громадському будинку, адреса: АДРЕСА_1 Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: номер, літера А-2; об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення (вбудовані приміщення першого поверху), загальна площа 1498 кв. м., а саме: приміщення підвалу № 3-2, 3-4, 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщення 1-го поверху: з №1-12 по №1-14, з №3-9 по №3-11, з №3-21 по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-42 по №3-44, №3-47, №3-48, VII, VIII, приміщення 2-го пов.: з №3-30 по №3-76, IV, приміщення 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, що зареєстровані як «приватна» власність Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов`язати Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 12340890 від 03.12.2015 про державну реєстрацію права власності Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) на об`єкт нерухомого майна: вбудоване (вбудовано - прибудоване) приміщення в громадському будинку, адреса: АДРЕСА_1 . Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: номер, літера А-2; об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення (вбудовані приміщення першого поверху), загальна площа 1498 кв. м., а саме: приміщення підвалу №3-2, 3-4, 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщення 1-го поверху: з №1-12 по №1-14, з №3-9 по №3-11, з №3-21 по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-42 по №3-44, №3-47, №3-48, VII, VIII, приміщення 2-го пов.: з №3-30 по №3-76, IV, приміщення 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, що зареєстровані як «приватна» власність Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи за адресою: АДРЕСА_1;

- усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном Українського товариства охорони природи - Будинком природи у АДРЕСА_1 шляхом виселення з нежитлових приміщень: ТОВ «Вієна» (, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Фрунзе, буд. 1/1), БО «Фонд збереження рідної природи» (, адреса: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Фрунзе, буд. 1/1, оф. 23), БФ «Розвиток Черкащини» (, адреса: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Леніна, буд. 105, кім. 401), ПП «Укртрансброкер» (, 18007, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. М.Грушевського, буд. 74) та звільнення будівлі «Будинку природи» у м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 від майна вищезазначених підприємств.

Заперечуючи проти позову, відповідач-3 - БО «Фонд збереження рідної природи» подав відзив на позовну заяву, в якому стверджував про те, що позивач не є власником майна, що було зареєстроване на підставі спірного рішення, тому його права цим рішенням не порушуються.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.10.2018 у справі № 925/366/18 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції - Великої О.В. про державну реєстрацію права власності від 03.12.2015 (реєстраційний запис № 12340890) за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи на об`єкт нерухомого майна. Зобов`язано Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради скасувати відповідний запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зобов`язано усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном Українського товариства охорони природи - Будинком природи у АДРЕСА_1 шляхом виселення з нежитлових приміщень: ТОВ «Вієна», БО «Фонд збереження рідної природи», БФ «Розвиток Черкащини» та звільнення будівлі «Будинку природи» у м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 від майна вищезазначених підприємств. Стягнуто з Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, ТОВ «Вієна», БО «Фонд збереження рідної природи», БФ «Розвиток Черкащини» на користь Українського товариства охорони природи по 1 321, 50 грн. судового збору (з урахуванням ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2018 у справі № 925/366/18). В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, БО «Фонд збереження рідної природи» оскаржила його в апеляційному порядку, просила скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Українського товариства охорони природи відмовити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначила про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення. За твердженнями апелянта, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність порушеного права позивача - Українського товариства охорони природи, адже спірне нерухоме майно «Будинку природи», щодо якого приймалося оскаржуване позивачем рішення, було власністю Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи, а не Українського товариства охорони природи, та це майно розміщується на земельній ділянці площею 0,6748 га, яка була надана в користування Черкаській обласній організації Українського товариства охорони природи. На переконання апелянта, висновок суду про те, що на момент подачі документів ОСОБА_2 не являвся керівником Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи спростовується листом Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради №8904-01-21 від 25.05.2018, згідно якого керівником вказаного товариства у період з 01.01.2013 по 16.01.2015 та з 05.11.2015 по 29.06.2016 був ОСОБА_2 . Крім цього, апелянт стверджує, що місцевий господарський суд не врахував, що на момент прийняття оскаржуваного позивачем рішення державного реєстратора ані Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, ані Реєстр прав власності на нерухоме майно не містили відомостей про зареєстроване право позивача на спірне майно «Будинку природи», тобто оспорюване рішення не могло порушувати жодних прав позивача. Також апелянт вказує, що перелік об`єктів, власником яких вважає себе позивач, не співпадає з переліком об`єктів, вказаних у оскарженому позивачем рішенні, а реєстрація вищевказаного речового права позивача відбулася після прийняття спірного рішення державним реєстратором. Щодо задоволення судом вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення з нежитлових приміщень та звільнення від майна, апелянт вважає, що місцевий господарський суд взагалі не навів правових обґрунтувань свого рішення. Матеріали справи не містять жодного доказу, яким позивач обґрунтовує таку вимогу, на момент ухвалення оскаржуваного рішення TOB «Вієна» та БВ «Розвиток Черкащини» не являлися власниками спірного майна «Будинку природи» та не користувалися цим майном, а БО «Фонд збереження рідної природи» є власником частини приміщень «Будинку природи», що підтверджується наданими до суду договором дарування частки в праві власності нежитлової будівлі тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що Українське товариство охорони природи зазнало рейдерського нападу на «Будинок природи», розташований в АДРЕСА_1, що належить йому на праві колективної власності з моменту його введення в експлуатацію 13.01.1983 та донині. За твердженнями позивача, апелянт не зазначає жодних аргументів по суті оскаржуваного рішення та на підтвердження того, що державна реєстрація рішення Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції про державну реєстрацію права власності від 03.12.2015 за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 була проведена з дотриманням вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Весь текст апеляційної скарги побудований на доведенні права власності на зазначений будинок за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи тощо.

Також заперечуючи проти апеляційної скарги, Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував на безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради до 01.05.2015 не надходили звернення з приводу присвоєння/зміни нумерації нерухомого майна за адресою вул. Фрунзе, 1, результатом розгляду якого могла стати видача наказу про присвоєння адреси вул. Фрунзе 1/1 у м. Черкаси. В Департаменті архітектури та містобудування Черкаської міської ради нумерація наказів про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд здійснюється в наступному форматі : «XXX - а», де XXX це нумерація по порядку відповідно до електронної бази наказів. В свою чергу, у преамбулі підробленого наказу відсутнє посилання на підстави, на яких ґрунтувалось рішення про присвоєння адреси (документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно). Крім цього, очевидною є невідповідність підпису директора департаменту Савіна А.О. Оскільки наказ №1047 від 01.04.2015 не видавався уповноваженим органом, тобто є фальсифікованим, законні підстави для реєстрації права власності на нерухоме майно (нежитлові приміщення) були відсутні. Таким чином, на переконання третьої особи-1, викладені у апеляційній скарзі доводи щодо правомірності реєстрації майна за адресою вул. Фрунзе 1/1 у м. Черкаси є неправомірними та необґрунтованими, оскільки Департамент, як уповноважений орган містобудування та архітектури, наказ про присвоєння адреси вул. Фрунзе 1/1 за номером №1601-а скасував, а наказ №1047 від 01.04.2015 взагалі не видавав. Крім цього, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що єдиним і дієвим способом, що дав би можливість реального захисту інтересів та прав позивача є усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном Українського товариства охорони природи - Будинком природи у АДРЕСА_1 шляхом виселення з нежитлових приміщень: відповідачів та належного їм майна.

Подане позивачем клопотання про долучення доказів залишено судом апеляційної інстанції без розгляду, як таке, що подане поза межами строку, встановленого ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження. Крім цього, слід зазначити, вказані докази не були предметом розгляду та дослідження в суді першої інстанції, відтак в силу приписів чинного ГПК України, у апеляційного суду відсутні підстави для їх прийняття та дослідження.

В судове засідання апеляційної інстанції 21.05.2019 з`явились представники позивача та третьої особи-1, представники відповідачів 1, 2, 3, 4, 5 та третьої особи-2 не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення про дату та час розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідач-3 (апелянт) та третя особа-2 про причини неявки суд не повідомили. При цьому, з огляду на заяви відповідачів 1, 2, 4 та 5 про розгляд справи за їх відсутності, апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представники позивача та третьої особи-1 в судовому засіданні надали пояснення, в яких заперечили доводи апеляційної скарги, просили не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Українське товариство охорони природи (позивач) - Всеукраїнська громадська організація, яка утворена згідно постанови Ради Міністрів УССР від 26.07.1946 №1273. Черкаська обласна організація Українського товариства охорони природи створена у складі Українського товариства охорони природи відповідно до статуту останнього.

Будівництво Черкаського Будинку природи здійснювалось за рахунок коштів Українського товариства охорони природи поетапно: початок будівництва 1973 рік, будівництво основної частини Будинку природи завершено 1982, а сам Будинок природи у АДРЕСА_1 з 1982 використовується спільно співвласниками, що підтверджується, зокрема, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів №788 від 10.12.1981, яким затверджений акт прийняття в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом об`єкта - добудови до Будинку мисливців учбово-лабораторного корпусу Будинку природи у АДРЕСА_1. Згідно п.2 цього рішення виконавчого комітету, приміщення добудови до Будинку мисливців учбово-лабораторного корпусу Будинку природи та каналізацію довжиною 240 м. передано на баланс Черкаському обласному товариству охорони природи Українського товариства охорони природи, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 13.01.2013.

18.08.1982 Черкаським облвиконкомом затверджено Договір на користування приміщеннями Будинку природи пайовиками по забудові, згідно з яким був здійснений розподіл площі загального користування та корисної площі по поверхах у Будинку природи між: 1) Обласною радою товариства охорони природи, 2) Обласною радою товариства мисливців і рибалок, 3) Обласною радою товариства кролівників та звірівників-любителів.

З метою уточнення розподілу площі Будинку природи, 26.02.2007 Додатком до Договору від 18.08.1982 між забудовниками та пайовиками Будинку природи вирішено закріпити корисну площу та площу загального користування у процентному відношенні згідно фінансового вкладу при забудові, вважаючи її постійною та незмінною. Сторонами даного Договору є Черкаська обласна організація Українського товариства охорони природи, Черкаська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, Черкаське обласне товариство кролівників і звірівників-любителів, Приватна виробничо-комерційна фірма «Сувіт».

За змістом вказаного Додатку до Договору від 18.08.1982 за Черкаською обласною Організацією Українського товариства охорони природи були закріплені такі приміщення:

- першого поверху - №№ 9 - 14, 21 - 27, 32 -37, III, УІ, УПІ, загальною площею 462,2 кв. метрів;

- другого поверху - №№ 30-56, 60, III, 65, ІУ, 66, ІУ, 6, 8, 9, загальною площею 225,1 кв. метрів.

Площами загального користування між Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи та Черкаським обласним товариством кролівників і звірівників-любителів визнано приміщення №№ 10,11, 12, 13, УІІІ, IX загальною площею 330,40 кв. метрів.

Площами загального користування між Черкаською обласною організацією Укрприроди, Черкаською обласною організацією УТМР, Черкаським обласним товариством кролівників і звірівників-любителів визнано приміщення першого Поверху - №№ 33, 38, 39; приміщення другого поверху - №№ І, II, III, 26, 67, 68, 69, 70. 71; третього поверху - №№ 1, 2, З, І, всього 768,60 кв. метрів; підвальне приміщення: 2, III, 4, 5, У, 7, УІ, загальною площею 212,5 кв. метрів;

Таким чином, Будинок природи являється майновим комплексом, об`єктом нерухомості, який з моменту його будівництва та введення в експлуатацію є об`єктом права спільної часткової власності. Порядок користування приміщеннями у будівлі Будинку природи визначений за домовленістю між забудовниками та пайовиками на підставі вищевказаного Договору від 18.08.1982 та Додатку до нього від 26.02.2007 з урахуванням вкладу кожного у спорудження майна.

До складу майна цілісного майнового комплексу (п. 27 Статуту), яке було передане в користування Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи, входить частина Будинку природи по вулиці Фрунзе (Верхня Горова), буд. 1 у м. Черкаси, загальною площею 1587,7 кв. м.

Разом з цим, матеріалами справи встановлено, що 01.12.2015 громадянин ОСОБА_2 подав від імені Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи до Черкаського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Черкаській області заяву про реєстрацію частини приміщень Будинку природи у АДРЕСА_1 загальною площею 1498 кв.м.

На підставі цієї заяви державним реєстратором була здійснена реєстрація нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 1498 кв.м. за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи. До складу майна входить Будинок літераА-2, приміщення підвалу №3-2,3-4,3-5,3-7,III,V,VI, приміщення першого поверху №1-12 по №1-14,№3-9 по №3-11, з №3-21по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-44, №3-47, 33-48, VII, VIII, приміщення другого поверху з №3-30 по №3-76, IV, приміщення 19,20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31.

При цьому, судом встановлено, що на час подачі заяви та здійснення реєстрації ОСОБА_2 був звільнений з посади голови організації 12.12.2014, що встановлено рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду від 01.02.2016 у справі №823/5390/15, Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/2653/16ц та Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/8528/17. Відповідно доводи апелянта в цій частині, а також посилання на лист Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради №8904-01-21 від 25.05.2018, згідно якого керівником вказаного товариства у період з 01.01.2013 по 16.01.2015 та з 05.11.2015 по 29.06.2016 був ОСОБА_2 , як безпідставні та необґрунтовані відхиляються судом апеляційної інстанції, адже жодним чином не спростовують встановлених цими рішеннями обставин.

Щодо наявного в матеріалах реєстраційної справи на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 наказу № 1047 від 01.2015 про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси, відповідно до якого адресу: АДРЕСА_1 надано наступному нерухомому майну - будинку природи літ. «А-2»: приміщенням підвалу 3-2,3-4,3-5,3-7,III,V,VI, приміщенням першого поверху №1-12 по №1-14,№3-9 по №3-11, з №3-21по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-44, №3-47, 33-48, 8, 9, 10, 11, 12, 13, VII, VIII, приміщенням другого поверху з №3-30 по №3-76, IV, приміщенням 19,20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, слід зазначити, що за матеріалами справи адреси АДРЕСА_1 не існує, про що свідчать листи Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, а також наказ останнього №2355а від 22.12.2017, яким у зв`язку з виявленням недостовірних даних замовником ТОВ «Вієна» для отримання наказу на нерухоме майно по АДРЕСА_1, скасовано наказ Департаменту архітектури, містобудування та інспектування від 26.01.2016 № 1601-а наданий ТОВ «Вієна» про надання нерухомому майну - Будинку природи літ. «А-2»: житловим приміщенням підвалу 3-2,3-4,3-5,3-7,III,V,VI, приміщенням першого поверху №1-12 по №1-14,№3-9 по №3-11, з №3-21по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-44, №3-47, 33-48, 8, 9, 10, 11, 12, 13, VII, VIII, приміщенням другого поверху з №3-30 по №3-76, IV, приміщенням 19,20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31 адреси АДРЕСА_1.

Крім цього, як стверджує представник Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, до 01.05.2015 до нього не надходили звернення з приводу присвоєння/зміни нумерації нерухомого майна за адресою вул. Фрунзе, 1, результатом розгляду якого могла стати видача наказу про присвоєння адреси вул. Фрунзе 1/1 у м. Черкаси. В Департаменті архітектури та містобудування Черкаської міської ради нумерація наказів про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд здійснюється в наступному форматі: «XXX - а», де XXX це нумерація по порядку відповідно до електронної бази наказів. В свою чергу, у преамбулі підробленого наказу відсутнє посилання на підстави, на яких ґрунтувалось рішення про присвоєння адреси (документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно).

Таким чином, дії з реєстрації спірного нерухомого майна у громадській будівлі Будинок природи буди здійснені за неіснуючою адресою: АДРЕСА_1 та на підставі заяви громадянина ОСОБА_2 , який діяв поза межами своїх повноважень.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи, після реєстрації прав на спірне майно за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи, останнє передало це майно до статутного фонду ТОВ «Вієна». Право власності за ТОВ «Вієна» оформлено свідоцтвом від 04.12.2015.

05.12.2015 рішенням зборів засновників ТОВ «Вієна» були внесені зміни до статуту товариства щодо складу засновників та учасників товариства, якими стали БО «Фонд збереження рідної природи» та Благодійний фонд «Розвиток Черкащини».

На час розгляду справи ТОВ «Вієна», БО «Фонд збереження рідної природи» та Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» займали спірні приміщення, чим створювали, за твердженнями позивача, перешкоди здійснювати повноваження власника цих приміщень, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду про скасування рішення державного реєстратора, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення з нежитлових приміщень та звільнення від майна.

За змістом ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до приписів ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 4 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Кожна фізична та юридична особа згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Правом власності на підставі ст. ст. 316, 317 ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що надає можливість володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник згідно ст. 387 ЦК України має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З огляду на вище викладене та враховуючи, що державна реєстрація спірного майна 03.12.2015 була здійснена з порушенням діючого порядку такої реєстрації, адже це майно вже було зареєстровано за позивачем, а майно такого було зареєстроване за неіснуючою адресою, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції - Великої О.В. про державну реєстрацію права власності від 03.12.2015 (реєстраційний запис № 12340890) за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи на об`єкт спірного нерухомого майна, а також зобов`язання Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради скасувати відповідний запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ці вимоги доведені належними та допустимими доказами, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

З приводу позовних вимог в частині усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном Українського товариства охорони природи - Будинком природи у АДРЕСА_1 шляхом виселення з нежитлових приміщень: ТОВ «Вієна» (, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Фрунзе, буд. 1/1), БО «Фонд збереження рідної природи» (, адреса: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Фрунзе, буд. 1/1, оф. 23), БФ «Розвиток Черкащини» (, адреса: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Леніна, буд. 105, кім. 401), ПП «Укртрансброкер» (, 18007, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. М.Грушевського, буд. 74) та звільнення будівлі «Будинку природи» у м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 від майна вищезазначених підприємств, слід зазначити, що за змістом ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому, метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Аналогічну позицію викладено у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України».

Положеннями ст. 16 ЦК України унормовано, що способом захисту цивільного права та інтересу є, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Оскільки судове рішення про виселення з нежитлових приміщень відповідачів 2, 3, 4 та 5 та звільнення будівлі «Будинку природи» від майна цих підприємств підлягає примусовому виконанню у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», застосування саме такого способу захисту призведе до дійсного відновлення прав та законних інтересів позивача, як власника спірного майна.

При цьому, суд першої інстанції вірно враховано, що саме відповідачі: ТОВ «Вієна», БО «Фонд збереження рідної природи» та Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» створюють перешкоди позивачу у здійснені повноважень власника цього майна. Жодних доказів на підтвердження, що ПП «Укртрансброкер» чинить перешкоди позивачу у здійснені повноважень власника матеріали справи не містять.

З огляду на наведене та висновки суду щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції - Великої О.В. про державну реєстрацію права власності від 03.12.2015 (реєстраційний запис № 12340890) за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи на об`єкт спірного нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном Українського товариства охорони природи шляхом виселення саме ТОВ «Вієна», БО «Фонд збереження рідної природи» та Благодійний фонд «Розвиток Черкащини» та звільнення будівлі «Будинку природи» у м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1 від майна вищезазначених підприємств. Відповідно правомірно відмовив в задоволенні позову в цій частині щодо ПП «Укртрансброкер».

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Благодійної організації «Фонд збереження рідної природи» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 29.10.2018 - без змін.

Матеріали справи № 925/366/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.05.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко