РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.05.2019Справа № 910/1016/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Прокредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 107-А; ідентифікаційний код: 21677333)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» (41470, Сумська обл., Глухівський р-н, смт. Шалигине, буд. 199; ідентифікаційний код: 03778295)

2. Фізичної особи-підприємця Опанасюк Олександри Євгенівни (АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватний виконавець виконавчого органу Сумської області Закорко Вадим Вікторович (40000, Сумська обл., м. Суми, провулок Пляжний, буд. 3)

про зняття арешту з заставного майна

Представники учасників справи:

від позивача: Грішина Н.О.;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.01.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Прокредит Банк» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» та Фізичної особи-підприємця Опанасюк Олександри Євгенівни про зняття арешту з заставного майна.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що накладення арешту приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. у виконавчому провадженні № 56607971 на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» порушує законні права позивача, як заставодержателя за Договором застави рухомого майна № 393633 - ДЗ1 від 11.10.2017, який укладено в забезпечення кредитних зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАЛИГИНСЬКЕ» перед АТ «ПроКредит Банк», який має переважне право на звернення стягнення на предмет застави.

За таких обставин, позивач просить суд зняти арешт з рухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» та перебуває в заставі Акціонерного товариства «Прокредит Банк» відповідно до Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017, а саме: - зерно-пакувальна машина ЗРМ-180, інвентарний номер Ш00000804, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а; - система контролю за температурою у всіх силосах, інвентарний номер Ш00000313, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а; - аналізатор зерна інфрачервоний infratec 1241, інвентарний помер Ш0001460, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а; - обладнання згідно балансової довідки (Додаток № 1 до Договору), загальна заставна вартість 592830,00 гри., місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а, а саме: Вага вагонна ТВВ-150СD-13.5(8)-ПФ, інвентарний номер Ш00000282; Ваги автомобільні ОВОТ-СS-0318 інвентарний номер Ш00000290 ; Ваги автомобільні ОВОТ-СS-0318 №3 інвентарний номер Ш00000291 ; Ваги електронні інвентарний номер Ш00000317 ; Ваги лабораторні інвентарний номер Ш00000299 ; Вимірювач вологості зерна "Дніпро-Зк" інвентарний номер Ш00000771 ; Вимірювач вологості зерна "Дніпро-Зк" інвентарний номер Ш00000772 ; Вологомір Кеtt (Японія) РМ-410 М2 інвентарний номер Ш00000301 ; Вологомір зерна "Дніпро -3 " з по вір кою інвентарний помер Ш00000493; Вологомір зерна НЕ ІіЕе PFAUFFER інвентарний номер Ш00000911 ; Вологомір зерна НЕ ІіЕе PFAUFFER інвентарний номер Ш00000912 ; Зернорозпакувальна машина ЗРМ-180 інвентарний номер Ш00000302 ; Інфракрасний аналізатор СПЕКТРАН-119М інвентарний номер Ш00000634 ; Млинок лабораторний ЛМТ-2 інвентарний номер Ш00000305 ; Насос "Аквой-103" інвентарний номер Ш00000314 ; Сушильна шафа СЕШ - 3м інвентарний номер Ш00000775 ; Сушильна шафа СП ЗОС інвентарний номер Ш00001743 ; Шафа сушильна СЄШ-ЗМУ інвентарний номер Ш00001359; Прилад числа падіння ПЧП-3 інвентарний номер Ш00000666; Розподілювач пробДПЗ-10 (нерж) інвентарний номер Ш00000306; Дистилятор лабораторний електричний ДЛ інвентарний номер Ш60001101; Ваги КЕRN РСВ200-2 інвентарний номер Ш00000315 ; Вимірювач деформації клейковини ИДК-ЗМ інвентарний номер Ш00000633; Вологомір зерна "Дніпро-3" з повіркою інвентарний номер Ш00000494 ; Млинок лабораторний ЛМТ інвентарний номер Ш00001430 ; Лічильник газу мембранний ВК-G10Т V6 DN32Eister інвентарний номер Ш00001360 ; - транспортний засіб: тип- Спеціалізований причіп пр-самоскид - Е, марка Нефаз, модель 8560-082-02, випуску 2012 року, колір оранжевий, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_20 , реєстраційний № НОМЕР_21 , який належить ТОВ "ШАЛИГИНСЬКЕ" на праві власності па підставі свідоцтва про реєстрацію Т3 серії НОМЕР_22 , виданого Центром 5941, 16.02.2016, місцезнаходження: Сумська область, Глухівський район, смт. Шалигине, вул.Шевченка, буд.199; - транспортний засіб: тип - Спеціалізований вантажний самоскид, марка КАМАЗ, модель 45144, випуску 2012 року, колір оранжевий, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , який належить "ШАЛИГИНСЬКЕ" на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_27, виданого Центром 5941, 16.02.2016, місцезнаходження: Сумська область, Глухівський район, смт. Шалигине, вул. IIIевченка, буд .199, накладений постановою приватного виконавця виконавчого органу Сумської області Закорко В.В. від 13.06.2018 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №56607971.

Крім того, позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів на підставі ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до змісту якого позивач просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське», Фізичної особи - підприємця Опанасюк О.Є. та приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. належним чином засвідчену копію постанови від 13.06.2018 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №56607971

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 позовну заяву Акціонерного товариства «Прокредит Банк» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 07.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 відкрито провадження у справі №910/1016/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного виконавця виконавчого органу Сумської області Закорко Вадим Вікторович; підготовче засідання призначено на 18.03.2019; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське», Фізичної особи-підприємця Опанасюк Олександри Євгенівни та приватного виконавця виконавчого органу Сумської області Закорко Вадим Вікторович належним чином засвідчену копію постанови від 13.06.2018 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №56607971.

У підготовчому засіданні 18.03.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 10.04.2019.

08.04.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 вказав на те, що приватний виконавець діяв відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» та правомірно виніс постанову від 13.06.2018 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 56607971. Крім того, відповідач 2 зазначив, що банк не може виступати позивачем у даній справі так як майно, на яке накладено арешт, не належить позивачу, а належить відповідачу 1.

Також, відповідач 2 зауважив, що наявність публічного обтяження за умови відсутності реалізації заставодержателем свого права на звернення стягнення на предмет застави жодним чином не порушує права банку.

08.04.2019 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення по справі, в яких приватний виконавець вказав на те, що зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж майна,які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом ІІІ цього закону.

У підготовчому засіданні 10.04.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 24.04.2019.

16.04.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що накладення арешту на майно порушує законні права позивача як заставодержателя, який в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання має право одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами та має преважне право на звернення стягнення на предмет застави. При цьому, позивач зазначив, що саме він як заставодержатель має право на пред`явлення даного позову до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 закрито підготовче провадження у справі №910/1016/19, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.05.2019.

Судове засідання, призначене на 21.05.2019, не відбулось у зв`язку з відсутністю постачання електричної енергії до приміщень Господарського суду міста Києва та, відповідно, неможливістю здійснювати фіксацію судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 судове засідання у справі №910/1016/19 призначено на 29.05.2019.

27.05.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача 2.

Представник позивача у судовому засіданні 29.05.2019 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судове засідання 29.05.2019 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (41470, Сумська обл., Глухівський р-н, смт. Шалигине, буд. 199), що підтверджується інформацією, яка міститься на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (за ідентифікатором пошуку 341).

Представник відповідача 2 у судове засідання 29.05.2019 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 46/48, кв. 53), що підтверджується інформацією, яка міститься на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що 27.05.2019 поштове відправлення було вручене відповідачу 2 (за ідентифікатором пошуку 350).

Представник третьої особи у судове засідання 29.05.2019 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Державному реєстрі приватних виконавців України (40000, Сумська обл., м. Суми, провулок Пляжний, буд. 3), що підтверджується інформацією, яка міститься на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що 27.05.2019 поштове відправлення не було вручене під час доставки.

Відповідач 1 відзиву на позовну заяву у встановлені законом строки не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 29.05.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Заслухавши усні пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк» (банк) укладено Рамкову кредитну угоду №FW202.1289, відповідно до умов якої банк встановлює для позичальника наступні рамкові кредитні умови: максимальна сума - 5 600 000, 00 грн., максимальний строк - 120 місяців, максимальний розмір процентів - 40% річних.

Відповідно до п. 4 Рамкової кредитної угоди №FW202.1289 від 11.10.2017 кошти за кредитною послугою видаються згідно з кредитним договором.

За користування кредитною послугою позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти у розмірі та в порядку, визначеним рамковою угодою та кредитним договором у межах максимального розміру процентів, встановлених рамковою угодою (п. 5 угоди); проценти за користування кредитом встановлюються відповідним кредитним договором та не можуть перевищувати максимальний розмір, встановлений цією угодою (п. 5.2 угоди); будь-яка кредитна послуга, кошти за якою були отримані згідно з цією угодою, погашається в порядку, визначеному цією угодою та відповідним кредитним договором (п. 8 угоди).

Відповідно до п. 16 Рамкової кредитної угоди №FW202.1289 від 11.10.2017 банк може вимагати дострокового погашення кредиту по будь-якому з кредитних договорів з важливої причини й оголосити кредитну послугу належною до сплати, а також вимагати негайного повного погашення кредиту з врахуванням усіх процентів та інших нарахувань. Важлива причина включає настання однієї або кількох подій, зокрема, прострочення позичальником належного до сплати платежу більше ніж 30 календарних днів; позичальник зобов`язаний достроково погасити весь залишок кредиту протягом 30 банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо банк вручив вимогу) позичальнику чи поручителям вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у вимозі.

Судом встановлено, що 17.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк» (банк) укладено Кредитний договір №202.45957/FW202.1289, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит, загальна сума якого складає 2 380 000, 00 грн., строком на 36 місяців від дати видачі кредиту включно; на непогашену частину основної суми кредиту нараховуються відсотки у розмірі 6% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; погашення кредиту здійснюється у порядку, встановленому у графіку.

Графіком повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до Кредитного договору №202.45957/FW202.1289 від 17.10.2017) сторони встановили дати та суми повернення кредиту позичальником, а також дати та розміри процентів за користування кредитом, які підлягають сплаті.

Судом встановлено, що 17.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк» (банк) укладено Кредитний договір №202.45834/FW202.1289, відповідно до умов якого банк відкриває для позичальника відновлювальну кредитну лінію на умовах: 1) дія ліміту - з 17.10.2017 по 16.09.2020, розмір ліміту - 4 135 000, 00 грн.; 2) дія ліміту - з 17.09.2020 по 19.10.2020, розмір ліміту - 2 067 500, 00 грн.; на непогашену частину основної суми кредиту нараховуються відсотки у розмірі 6% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; погашення кредиту здійснюється у дату погашення.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 11.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» (заставодавець) та Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк» (заставодержатель) укладено Договір застави рухомого майна №393633-ДЗ1, яким було забезпечено виконання відповідачем 1 (позичальником) своїх зобов`язань за Кредитним договором №202.45957/FW202.1289 від 17.10.2017 та за Кредитним договором №202.45834/FW202.1289 від 17.10.2017.

Відповідно до п. 2.2 Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017 предметом застави є:

- зерно-пакувальна машина ЗРМ-180, інвентарний номер Ш00000804, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а, заставна вартість 162 842, 50 грн.;

- система контролю за температурою у всіх силосах, інвентарний номер Ш00000313, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а, заставна вартість 262 944, 50 грн.;

- аналізатор зерна інфрачервоний infratec 1241, інвентарний помер Ш0001460, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а, заставна вартість 481 463, 50 грн.;

- обладнання згідно балансової довідки (Додаток № 1 до Договору), загальна заставна вартість 592 830, 00 гри., місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а, а саме: Вага вагонна ТВВ-150СD-13.5(8)-ПФ, інвентарний номер Ш00000282; Ваги автомобільні ОВОТ-СS-0318 інвентарний номер Ш00000290 ; Ваги автомобільні ОВОТ-СS-0318 №3 інвентарний номер Ш00000291 ; Ваги електронні інвентарний номер Ш00000317 ; Ваги лабораторні інвентарний номер Ш00000299 ; Вимірювач вологості зерна "Дніпро-Зк" інвентарний номер Ш00000771; Вимірювач вологості зерна "Дніпро-Зк" інвентарний номер Ш00000772 ; Вологомір Кеtt (Японія) РМ-410 М2 інвентарний номер Ш00000301 ; Вологомір зерна "Дніпро -3 " з по вір кою інвентарний помер Ш00000493; Вологомір зерна НЕ ІіЕе PFAUFFER інвентарний номер Ш00000911 ; Вологомір зерна НЕ ІіЕе PFAUFFER інвентарний номер Ш00000912 ; Зернорозпакувальна машина ЗРМ-180 інвентарний номер Ш00000302 ; Інфракрасний аналізатор СПЕКТРАН-119М інвентарний номер Ш00000634 ; Млинок лабораторний ЛМТ-2 інвентарний номер Ш00000305 ; Насос "Аквой-103" інвентарний номер Ш00000314 ; Сушильна шафа СЕШ - 3м інвентарний номер Ш00000775 ; Сушильна шафа СП ЗОС інвентарний номер Ш00001743; Шафа сушильна СЄШ-ЗМУ інвентарний номер Ш00001359; Прилад числа падіння ПЧП-3 інвентарний номер Ш00000666; Розподілювач пробДПЗ-10 (нерж) інвентарний номер Ш00000306; Дистилятор лабораторний електричний ДЛ інвентарний номер Ш60001101; Ваги КЕRN РСВ200-2 інвентарний номер Ш00000315 ; Вимірювач деформації клейковини ИДК-ЗМ інвентарний номер Ш00000633; Вологомір зерна "Дніпро-3" з повіркою інвентарний номер Ш00000494 ; Млинок лабораторний ЛМТ інвентарний номер Ш00001430 ; Лічильник газу мембранний ВК-G10Т V6 DN32Eister інвентарний номер Ш00001360 ;

- транспортний засіб: тип- Спеціалізований причіп пр-самоскид - Е, марка Нефаз, модель 8560-082-02, випуску 2012 року, колір оранжевий, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_20 , реєстраційний № НОМЕР_21 , який належить ТОВ "ШАЛИГИНСЬКЕ" на праві власності па підставі свідоцтва про реєстрацію Т3 серії НОМЕР_22 , виданого Центром 5941, 16.02.2016, місцезнаходження: Сумська область, Глухівський район, смт. Шалигине, вул.Шевченка, буд.199, заставна вартість 128 016, 00 грн.;

- транспортний засіб: тип - Спеціалізований вантажний самоскид, марка КАМАЗ, модель 45144, випуску 2012 року, колір оранжевий, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , який належить "ШАЛИГИНСЬКЕ" на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_27, виданого Центром 5941, 16.02.2016, місцезнаходження: Сумська область, Глухівський район, смт. Шалигине, вул. IIIевченка, буд .199, заставна вартість 868 248, 00 грн.

Загальна заставна вартість - 2 496 344, 50 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017 право застави на предмет застави виникає з моменту укладення договору та у повному обсязі діє до моменту припинення його дії.

Відповідно до п. 6.1 Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017 заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку порушення позичальником або заставодавцем умов договорів, укладених з заставодержателем; пред`явлення іншими особами вимог щодо предмета застави, здійснення процедури публічного чи приватного обтяження предмета застави, звернення стягнення на предмет застави чи виникнення інших обставин, що можуть призвести до укладення та затягування задоволення вимог заставодержателя за рахунок предмета застави.

У п. 6.3 Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017 сторони погодили, що звернення стягнення здійснюється за вибором заставодержателя шляхом продажу предмета застави будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу; набуття заставодержателем права власності на предмет застави; реалізації предмета застави згідно з рішенням суду; звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса; звернення стягнення у інший спосіб, що дозволений законодавством на момент такого звернення

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно зі ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов`язки, встановлені законом та/або договором.

Обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем. Іншими договірними є приватні обтяження, які не віднесені до забезпечувальних і виникають унаслідок передачі рухомого майна, право власності на яке належить обтяжувачу, у володіння боржнику, або з інших підстав, що обмежують право обтяжувача чи боржника розпоряджатися рухомим майном (ст. 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №58079740, долученого позивачем до позовної заяви, 11.10.2017 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про приватне обтяження рухомого майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» на підставі Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017; обтяжувач - Публічне акціонерне товариство «Прокредит Банк».

Судом встановлено, що 13.06.2018 приватним виконавцем виконавчого органу Сумської області Закорко Вадимом Вікторовичем було винесено постанову про арешт майна боржника ВП№56607971, якою накладено на все нерухоме та рухоме майно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» при виконанні наказу Господарського суду Сумської області від 04.04.2018 у справі №920/234/16 (стягувач - Фізична особі-підприємець Опанасюк Олександра Євгенівна - відповідач 2).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №58079740, долученого позивачем до позовної заяви, 14.06.2018 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про публічне обтяження (арешт) всього рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське», підстава обтяження - постанова ВП№56607971 від 13.06.2018 приватного виконавця виконавчого округу Сумської області.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 1 із вимогою про дострокове погашення кредиту (вих. №1-2/18/6156/3 від 19.12.2018), в якій зазначив, що згідно з Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19.12.2018 №57883944 на все рухоме майно позичальника накладено арешт на підставі постанови ВП№56607971 від 13.06.2018, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області, з огляду на що, на підставі п. 6.1 договору застави у банка виникло право звернути стягнення на предмет застави та, відповідно, право вимагати дострокового погашення кредиту.

За таких обставин, позивача вимагав відповідача 1 протягом 7-ми календарних днів з дати отримання вимоги повністю погасити кредит з урахуванням всіх процентів та інших нарахувань, що складає 6 160 476, 45 дол США. Пеня - 51 418, 16 грн.

Позивач звернувся до відповідача 1 із повідомленням про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (вих. №1-2/19/621/4 від 15.01.2019), в якому вказав на те, що відповідачем 1 не було виконано вимогу позивача про дострокове погашення кредиту (вих. №1-2/18/6156/3 від 19.12.2018), у зв`язку з чим банк набув права звернути стягнення на предмет застави за Договором застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017.

У поданій до суду позовній заяві позивач вказав на те, що він має вищий пріоритет на отримання задоволення своїх прав щодо рухомого майна, яке належить відповідачу 1 та було передано в заставу банку на умовах Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017, ніж інші обтяжувачі (відповідач 2 - стягував у виконавчому провадженні ВП№56607971), в той час як накладення приватним виконавцем арешту на все майно відповідача 1 (в тому числі і на те, яке передано в заставу позивачу), за твердженням позивача, порушує законні права банку як заставодержателя, який згідно норм законодавства в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання має право одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами та має переважне право на звернення стягнення на предмет застави.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічна норма міститься у статті 19 Закону України "Про заставу".

Згідно з частиною 1 статті 590 ЦК звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до забезпечувальних обтяжень, зокрема, належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору.

Згідно з частиною 2 статті 22 цього Закону за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Суд зазначає, що аналіз статей 546, 572, 576, 577 ЦК, статей 1, 4 Закону України «Про заставу» дає підстави для висновку, що суть застави полягає в тому, що кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до частин 1, 6 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Згідно із частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Суд зазначає, що статтею 15 ЦК передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають певним нормам права.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України (далі - ГПК), полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 ГПК).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

При цьому суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним, у разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання, порушується право саме заставодержателя на одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №921/5/18 від 07.11.2018.

Враховуючи викладені обставини, суд зазначає, що з огляду на характер спірних правовідносин сторін, підстави і предмет заявленого позову, а також встановлені судом фактичні обставини у справі, саме заставодержатель (позивач) має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Таким чином, суд вважає необгрунтованими твердження відповідача 2 про відсутність у позивача правових підстав для подання даного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

У ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належать: 1) застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору; 2) право застави рухомого майна згідно з статтею 694 Цивільного кодексу України; 3) право притримання рухомого майна згідно з параграфом 7 глави 49 Цивільного кодексу України; 4) інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються як забезпечувальні. Зміст окремих видів забезпечувальних обтяжень встановлюється законом та/або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

У ч. 3 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі настання однієї з таких обставин: 1) інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет обтяження; 2) порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; 3) прийнято рішення про ліквідацію юридичної особи, рухоме майно якої є предметом забезпечувального обтяження.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо рухоме майно, яке є предметом публічного обтяження, є також предметом інших обтяжень, задоволення прав обтяжувача за публічним обтяженням або особи, на користь якої встановлено публічне обтяження, здійснюється в черговості згідно з пріоритетом публічного обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо щодо предмета публічного обтяження зареєстроване інше обтяження з вищим пріоритетом, при зверненні стягнення на предмет публічного обтяження обтяжувач або особа, на користь якої встановлено публічне обтяження, зобов`язані надіслати обтяжувачу з вищим пріоритетом письмове повідомлення про звернення стягнення за публічним обтяженням у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону. У цьому разі обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на відповідне рухоме майно згідно з положеннями розділу IV цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

За змістом частини третьої статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт з майна може бути знятий виконавцем за рішенням суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у абзаці шостому пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Враховуючи вищевикладене, оскільки право застави виникло у позивача до винесення 13.06.2018 приватним виконавцем виконавчого органу Сумської області Закорко Вадимом Вікторовичем постанови про арешт майна боржника ВП№56607971, якою було накладено арешт на все майно відповідача 1, з метою реалізації права позивача задовольнити свої вимоги як заставодержателя з правом вищого пріоритету публічного обтяження за рахунок предмета застави, суд дійшов висновку зняти арешт з предмету застави за Договором застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №462/57/17.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, які є підставою для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, за рахунок заставленого майна (ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що оскільки накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право заставодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Прокредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зняття арешту з заставного майна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Прокредит Банк» задовольнити.

2. Зняти арешт з рухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» (41470, Сумська обл., Глухівський р-н, смт. Шалигине, буд. 199; ідентифікаційний код: 03778295) та перебуває в заставі Акціонерного товариства «Прокредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 107-А; ідентифікаційний код: 21677333) відповідно до Договору застави рухомого майна №393633-ДЗ1 від 11.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О., зареєстрованого в реєстрі за №4645, а саме:

- зерно-пакувальна машина ЗРМ-180, інвентарний номер Ш00000804, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а;

- система контролю за температурою у всіх силосах, інвентарний номер Ш00000313, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а;

- аналізатор зерна інфрачервоний infratec 1241, інвентарний помер Ш0001460, місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а;

- обладнання згідно балансової довідки (Додаток № 1 до Договору), загальна заставна вартість 592830,00 гри., місцезнаходження: Сумська обл., м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд. 1а, а саме: Вага вагонна ТВВ-150СD-13.5(8)-ПФ, інвентарний номер Ш00000282; Ваги автомобільні ОВОТ-СS-0318 інвентарний номер Ш00000290 ; Ваги автомобільні ОВОТ-СS-0318 №3 інвентарний номер Ш00000291 ; Ваги електронні інвентарний номер Ш00000317 ; Ваги лабораторні інвентарний номер Ш00000299 ; Вимірювач вологості зерна "Дніпро-Зк" інвентарний номер Ш00000771 ; Вимірювач вологості зерна "Дніпро-Зк" інвентарний номер Ш00000772 ; Вологомір Кеtt (Японія) РМ-410 М2 інвентарний номер Ш00000301 ; Вологомір зерна "Дніпро -3 " з по вір кою інвентарний помер Ш00000493; Вологомір зерна НЕ ІіЕе PFAUFFER інвентарний номер Ш00000911 ; Вологомір зерна НЕ ІіЕе PFAUFFER інвентарний номер Ш00000912 ; Зернорозпакувальна машина ЗРМ-180 інвентарний номер Ш00000302 ; Інфракрасний аналізатор СПЕКТРАН-119М інвентарний номер Ш00000634 ; Млинок лабораторний ЛМТ-2 інвентарний номер Ш00000305 ; Насос "Аквой-103" інвентарний номер Ш00000314 ; Сушильна шафа СЕШ - 3м інвентарний номер Ш00000775 ; Сушильна шафа СП ЗОС інвентарний номер Ш00001743 ; Шафа сушильна СЄШ-ЗМУ інвентарний номер Ш00001359; Прилад числа падіння ПЧП-3 інвентарний номер Ш00000666; Розподілювач пробДПЗ-10 (нерж) інвентарний номер Ш00000306; Дистилятор лабораторний електричний ДЛ інвентарний номер Ш60001101; Ваги КЕRN РСВ200-2 інвентарний номер Ш00000315 ; Вимірювач деформації клейковини ИДК-ЗМ інвентарний номер Ш00000633; Вологомір зерна "Дніпро-3" з повіркою інвентарний номер Ш00000494 ; Млинок лабораторний ЛМТ інвентарний номер Ш00001430 ; Лічильник газу мембранний ВК-G10Т V6 DN32Eister інвентарний номер Ш00001360 ;

- транспортний засіб: тип- Спеціалізований причіп пр-самоскид - Е, марка Нефаз, модель 8560-082-02, випуску 2012 року, колір оранжевий, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_20 , реєстраційний № НОМЕР_21 , який належить ТОВ "ШАЛИГИНСЬКЕ" на праві власності па підставі свідоцтва про реєстрацію Т3 серії НОМЕР_22 , виданого Центром 5941, 16.02.2016, місцезнаходження: Сумська область, Глухівський район, смт. Шалигине, вул.Шевченка, буд.199;

- транспортний засіб: тип - Спеціалізований вантажний самоскид, марка КАМАЗ, модель 45144, випуску 2012 року, колір оранжевий, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , який належить "ШАЛИГИНСЬКЕ" на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_27, виданого Центром 5941, 16.02.2016, місцезнаходження: Сумська область, Глухівський район, смт. Шалигине, вул. IIIевченка, буд .199,

накладений постановою приватного виконавця виконавчого органу Сумської області Закорко В.В. від 13.06.2018 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №56607971.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» (41470, Сумська обл., Глухівський р-н, смт. Шалигине, буд. 199; ідентифікаційний код: 03778295) на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 107-А; ідентифікаційний код: 21677333) судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Опанасюк Олександри Євгенівни ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_26 ) на користь Акціонерного товариства «Прокредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 107-А; ідентифікаційний код: 21677333) судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

6. Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 30.05.2019

Суддя М.Є. Літвінова