Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Струмок"

до відповідача: Надвірнянської міської ради

про визнання незаконним пункту рішення сесії міської ради

за участю:

від позивача: Микитюк Роман Васильович, Кондур Христина Василівна,

від відповідача: Дем`янчук Ярослав Богданович,

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Струмок" із позовною заявою до Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області про визнання незаконним пункту 2 рішення 19-ої сесії 7-ого скликання Надвірнянської міської ради № 755-19/2017 від 02.11.2017 "Про продовження дії договору оренди центрального теплового пункту (ЦТП) від 01.02.2011 із ТзОВ "Струмок".

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

09.01.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання по справі на 05.02.2019 (ухвала від 09.01.2019), яке судом відкладалось на 27.02.2019 (ухвала від 05.02.2017) та 06.03.2019 (ухвала від 27.02.2019).

31.01.2019 відповідач подав відзив на позов вх.№1661/19, який суд прийняв до розгляду.

27.02.2019 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог вх.№3824/19 , яку суд повернув без розгляду (ухвала від 27.02.2019).

06.03.2019 позивач подав заяву про зміну предмета позову вх.№4163/19.

06.03.2019 суд постановив продовжити підготовче провадження строком на 30 днів до 09.04.2019 та оголосив у підготовчому засіданні перерву до 28.03.2019 (ухвала від 06.03.2019).

21.03.2019 відповідач подав відзив на заяву ТзОВ "Струмок" про зміну предмета позову вх.№4951/19, який суд прийняв до розгляду.

27.03.2019 позивач подав відповідь на відзив вх.№5351/19, яку суд прийняв до розгляду.

У судовому засіданні 28.03.2019 суд постановив відмовити у задоволенні та повернути заяву про зміну предмета позову від 06.03.2019 вх.№4163/19 з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю "Струмок" (ухвала від 28.03.2019) та оголосив у підготовчому засіданні перерву до 08.04.2019.

08.04.2019 суд закрив підготовче провадження у справі; призначив розгляд справи по суті на 23.04.2019 (ухвала від 08.04.2019). 23.04.2019 суд відклав розгляд справи на 22.05.2019.

В судовому засіданні 22.05.2019 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права позивача у зв"язку із прийняттям Надвірнянською міською радою Івано-Франківської області рішення № 755-19/2017 від 02.11.2017 "Про продовження дії договору оренди центрального теплового пункту (ЦТП) від 01.02.2011 із ТзОВ "Струмок". Позивач зазначив, що вказане вище рішення міської ради прийняте із порушенням вимог ч.1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та позбавило позивача законного сподівання отримати в оренду приміщення ЦТП відповідно до умов договору та вимог закону на строк не менший ніж п"ять років. Також вказав, що міська рада проти волі орендаря вирішила укласти договір оренди на термін менший ніж визначено законом, і менший ніж запропонував орендар (шість років). Звернув увагу суду, що міська рада вийшла за межі наданих їй повноважень, і допустилася при прийнятті оскаржуваного рішення порушень вимог закону.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суду позов задоволити.

Заперечення відповідача.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та зазначив що договір оренди, укладений між позивачем та відповідачем на термін з 01.02.2011 до 31.12.2011 включно, тобто на 11 місяців, з правом подальшої пролонгації. У листі від 27.04.2017 позивач не зазначив конкретного терміну (строку), на який мав намір продовжити дію договору оренди ЦТП. Спірне рішення позивач не виконав, оскільки орендар не прийняв пропозицію орендодавця про продовження договору оренди до 30.04.2019 та не підписав зі свого боку Додаткової угоди №1 від 02.11.2017. Договір оренди продовжував діяти до 30.04.2019, відповідно до умов, викладених у ньому. Представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивач не навів правових підстав незаконності п.2 рішення Надвірнянської міської ради № 755-19/2017 від 02.11.2017 "Про продовження дії договору оренди центрального теплового пункту (ЦТП) від 01.02.2011 із ТзОВ "Струмок" та порушення у зв"язку із його прийняттям прав і охоронюваних законом інтересів ТзОВ "Струмок".

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд в позові відмовити.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Предметом спору є вимога про визнання незаконним пункту 2 рішення 19-ої сесії 7-ого скликання Надвірнянської міської ради № 755-19/2017 від 02.11.2017 "Про продовження дії договору оренди центрального теплового пункту (ЦТП) від 01.02.2011 із ТзОВ "Струмок".

01.02.2011 Надвірнянська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Струмок" уклали договір оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна.

Відповідно до п.12.1 договору, його укладено на термін з 01 лютого 2011р. до 31 грудня 2011р. включно.

Орендар після закінчення терміну дії цього договору має переважне право за інших рівних умов, на продовження дії цього договору, за умови належного виконання своїх обов"язків за цим договором. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згоду на продовження строку оренди надає Надвірнянська міська рада (12.2, 12.3 договору).

Сторони у п.12.4 договору погодили, що у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця до закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на таких самих умовах на такий самий строк.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представників сторін у судовому засіданні, протягом періоду 2012-2016 років договір оренди продовжувався, відповідно до умов п.12.4 договору від 01.02.2011.

30.03.2017 Надвірнянська міська рада прийняла рішення №551-14/2017 "Про припинення дії договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) на вул.Княгині Ольги,9 (орендар - ТзОВ "Струмок"), яким вирішила не продовжувати із ТзОВ "Струмок" дію договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р., термін дії якого закінчується 31.05.2017р.; зобов"язати ТзОВ "Струмок" до 30.06.2017 р. повернути Надвірнянській міській раді орендоване нерухоме майно за актом приймання-передачі.

27.04.2017 позивач звернувся до Надвірнянської міської ради із заявою №88/04-2017 про продовження договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р., в якій зазначив: "В порядку п.п.12.1,12.2, 12.4, 12.6 Договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Струмок" повідомляє про намір продовжити дію договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р."

25.05.2017 року Надвірнянська міська рада прийняла рішення №618-16/2017 "Про розгляд заяви ТзОВ "Струмок" щодо продовження дії договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р.", яким вирішила відмовити ТзОВ "Струмок" у задоволенні заяви та не продовжувати дію договору оренди частини приміщення центрального теплового пункту (ЦТП), загальною площею 335,4 м2 по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р., оскільки це приміщення планується використовувати для потреб територіальної громади міста Надвірна.

Рішення Надвірнянської міської ради №551-14/2017 та №618-16/2017 оскаржені позивачем до господарського суду (ухвала про припинення провадження у справі від 09.11.2017).

02.11.2017 Надвірнянська міська рада, беручи до уваги ситуацію, що склалася у м.Надвірна щодо початку опалювального сезону 2017-2018 років у зв"язку із відмовою ТзОВ "Струмок" здійснювати діяльність із забезпечення теплопостачання бюджетних споживачів та з метою недопущення надзвичайних ситуацій, прийняла рішення №755-19/2017 "Про продовження дії договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) від 01.02.2011р. із ТзОВ "Струмок", яким вирішила:

1. Визнати такими, що втратили чинність рішення Надвірнянської міської ради від 30.03.2017 №551-14/2017 "Про припинення дії договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) на вул.Княгині Ольги,9 (орендар - ТзОВ "Струмок") та від 25.05.2017 року №618-16/2017"Про розгляд заяви ТзОВ "Струмок" щодо продовження дії договору оренди приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р."

2. Продовжити дію договору оренди частини приміщення центрального теплового пункту (ЦТП), площею 335,4 м2 по вул.Княгині Ольги,9 у м.Надвірна від 01.02.2011р. на термін до 30.04.2019, про що скласти додаткову угоду.

03.11.2017 відповідач направив позивачу із супровідним листом №1536/04-14/09 проект додаткової угоди від 02.11.2017 №1 до договору оренди приміщення від 01.02.2011, яка зі сторони орендаря залишилася не підписаною.

Позивач вважає пункт другий цього рішення незаконним, оскільки відповідач не вправі самостійно встановлювати менший термін дії договору ніж п"ять років, який передбачений ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", тому він звернувся за захистом порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Звернення до господарського суду з позовною заявою є засобом захисту порушеного прав і охоронюваних законом інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

3гідно зі ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 59 України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта незаконним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1, 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк.

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України). Частиною 2 ст. 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено момент укладення договору оренди - договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. (Ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ).

За приписами ст.764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Доводи, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Твердження позивача щодо порушення Надвірнянською міською радою вимог ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" суд відхиляє, з огляду на таке.

Умовами розділу 12 договору оренди від 01.02.2011 сторони погодили, що договір оренди укладено на термін 11 місяців. Орендар після закінчення терміну дії цього договору має переважне право за інших рівних умов, на продовження дії цього договору, за умови належного виконання своїх обов"язків за цим договором. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згоду на продовження строку оренди надає Надвірнянська міська рада. У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця до закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на таких самих умовах на такий самий строк. (12.2, 12.3, 12.4 договору).

Зі змісту статей 759, 763, 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, враховуючи відсутність пропозиції від позивача про укладення договору оренди на інших умовах чи на інший строк, міська рада як власник майна, враховуючи надзвичайну ситуацію, прийняла рішення про продовження дії договору до 30.04.2019 року (на два строки по 11 місяців, з дня закінчення дії договору - 30.06.2017) та направила для підписання позивачу проект додаткової угоди від 02.11.2017.

Висновки суду.

Суд перевірив та встановив, що оскаржене рішення відповідача прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і не порушує прав позивача.

Суд зазначає, що предметом цього судового розгляду є вимога про визнання незаконним та скасування рішення відповідача, а не вимога про визнання договору оренди продовженим на більший строк.

Враховуючи закінчення строку дії договору, суб"єктивну поведінку самого позивача, яка свідчить про відсутність вчинення дій щодо зміни умов укладеного договору, передбачених чинним законодавством, скасування рішення відповідача не є ефективним засобом юридичного захисту та не забезпечить у такий спосіб відновлення прав позивача на користування спірним майном.

За таких обставин, в позові належить відмовити.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16 листопада 2018 року № 1623.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд враховуючи відмову у задоволенні позову, судовий збір в сумі покладає на позивача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Струмок",( вул. Княгині Ольги, 3, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, код 22172121) до Надвірнянської міської ради, (вул. Мазепи, 29, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, код 04054257) про визнання незаконним пункту 2 рішення дев"ятнадцятої сесії сьомого скликання Надвірнянської міської ради №755-19/2017 від 02 листопада 2017 року "Про продовження дії договору оренди центрального теплового пункту (ЦТП) від 01.02.2011 р. із ТзОВ "Струмок" відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, передбачений Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.05.2019

Суддя Т. В. Максимів