УХВАЛА

м. Київ

28.05.2019 р.Справа № 910/8673/16

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Інвест"

на дії Шевченківського районного відділу державної служби міста

Київ Головного територіального управління юстиції у місті

Києві

у справі № 910/8673/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Управляюча компанія

"Метрополія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Інвест"

про стягнення 381337,13 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

У засіданні 28.05.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Управляюча компанія "Метрополія" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Інвест" про стягнення заборгованості за договором про виконання перед проектних робіт від 20.12.2012 № 12/ЩЕ-01.

Рішенням суду від 07.07.2016 позов задоволено повністю.

На виконання рішення суду Господарським судом м. Києва видано наказ № 910/8673/16 від 26.07.2016.

25.04.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Інвест" надійшла скарга на дії та рішення державного виконавця.

Розпорядженням № 05-23/1020 від 25.04.2019р. призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого скаргу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою суду від 26.04.2019р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Інвест" залишено без руху, зобов`язано заявника усунути недоліки скарги.

08.05.2019р. через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Інвест" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів скарги.

Ухвалою від 13.05.2019 р. прийнято скаргу № 910/8673/16 до провадження, розгляд скарги призначено на 28.05.2019 р.

У судове засідання 28.05.2019 р. з`явився представник скаржника (боржника).

Представники ВДВС та стягувача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили; про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне.

У даній скарзі боржник заявляє вимоги про скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Байрамова Талята Рефатовича від 30.11.2018 року за виконавчим провадженням №54244561 про стягнення виконавчого збору з ТОВ "Мрія-Інвест" у розмірі 38 705,72 грн.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені й Законом № 1404-VIII, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах у постанові від 03.04.2019 р. у справі №370/1034/15-ц.

Аналогічний висновок також висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року в рамках справи № 921/16/14-г/15, провадження № 12-93гс18, справи № 127/9870/16-ц, провадження № 14-166цс18 від 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, дана скарга не може бути розглянута у порядку господарського судочинства, відтак, провадження з розгляду скарги належить закрити.

Керуючись ст. ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Інвест" на дії Шевченківського районного відділу державної служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/8673/16.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня її проголошення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 03.06.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна