ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа№ 911/2073/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мартюк А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі»

на рішення Господарського суду Київської області

від 04.01.2019 (складено та підписано 04.01.2019)

у справі №911/2073/18 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі»

про стягнення 43 570, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі» про стягнення 43 570, 80 грн.

Позов мотивовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу №09/03/33-МТР від 22.01.2018, в частині строків поставки товару, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф передбачений п. 6.9. Договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.01.2019 у справі №911/2073/18 позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 43 570, 80 грн. штрафу та 1 762, 00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що уклавши Договір купівлі-продажу №09/03/33-МТР від 22.01.2018 відповідач погодився з його умовами, однак обов`язку поставки першої партії товару у строк до 15.02.2018 не виконав, чим порушив умови Договору, що є підставою для застосування до нього штрафних санкцій передбачених п. 6.9. Договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі») звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.01.2019 у справі №911/2073/18 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи. Крім того, на думку апелянта, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

За твердженням апелянта, судом першої інстанції безпідставно не було враховано пояснень відповідача поданих 07.12.2018.

Апелянт також зазначає, що позивачем не доведено тих обставин на які він посилається як на підставу позову, оскільки останній не узгодив зразки та не надав повідомлення про готовність до прийняття товару, а отже суд першої інстанції не врахував положення п. 5.5. Договору, яким передбачено, що відвантаження товару проводиться лише після отримання письмового повідомлення покупця про прийняття товару

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі» на рішення Господарського суду Київської області від 04.01.2019 у справі №911/2073/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі» на рішення Господарського суду Київської області від 04.01.2019 у справі №911/2073/18 - залишено без руху, надано скаржнику час для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі №911/2073/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі» на рішення Господарського суду Київської області від 04.01.2019. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача 20.03.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що доводи апеляційної скарги є помилковими та безпідставними, а також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

У своєму відзиві позивач заперечує проти доводів відповідача щодо порушення норм процесуального права та зазначає, що суд першої інстанції правомірно не прийняв до розгляду заперечення на позов, як такі, що були подані поза межами процесуального строку без обґрунтування поважності причин пропуску строку.

Позивач наголошує, що навіть подані відповідачем контрольні зразки продукції, які не відповідали умовам договору, були подані з порушенням передбаченого Договором строку (08.02.2018), однак мали бути подані до 02.02.2018.

Крім того, у відзиві позивач зазначає, що пункт 5.5. Договору, на який посилається відповідач, кореспондується з пунктом 5.4. Договору, в якому передбачено обов`язок продавця не менше ніж за 3 робочих дні до запланованої дати відвантаження товару в письмовій формі попередити покупця про точну дату постачання товару, і лише після такого попередження покупець повідомляє про готовність отримати товар, а отже відсутність повідомлення про готовність позивача отримати товар не свідчить про належне виконання свого обов`язку відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві та запереченнях на відзив, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

22.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №09/03/33-МТР (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати продукцію (далі - товар) у власність покупця, а покупець прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Положеннями пп. 1.2., 4.1., 5.1., 5.3. та 11.1. Договору сторони погодили, що асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики товару визначені в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Продавець гарантує належну комплектність та якість товару, що реалізується за цим договором, його відповідність сертифікату якості, сертифікату відповідності, технічним та санітарним нормам і стандартам, діючим в Україні, наявність технічної документації, що входить до комплекту, яка надається виробником, а також повну відповідність товару відповідному додатку до цього договору та умовам цього договору.

Продавець зобов`язується передати покупцю товар у строк та на умовах, визначених цим договором та відповідними додатками до цього договору.

Датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору та/або додатковими угодами.

Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або відповідним актом приймання-передачі. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання сторонами без зауважень видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару.

Сторони домовились, що Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом 1 року, але у будь-якому разі, - до повного виконання взаємних зобов`язань.

Відповідно до підписаного сторонами додатку до Договору предметом поставки погоджено товар - костюм для захисту від загальних виробничих та механічних впливів ГОСТ 27575-87 (антистатичний). Захисні властивості згідно НПАОП: ЗМиВуЭс (тканина «Гідра») загальною вартістю 2 069 784,00 грн, трьома партіями зі відповідними строками поставки, умови поставки товару (Інкотермс 2010): DDP, склад вантажоотримувача, зокрема у відповідному додатку до договору сторонами погоджено строк поставки першої партії товару у кількості 637 комплектів загальною вартістю 435 708, 00 грн - до 15.02.2018 з правом дострокової поставки.

До того ж, відповідно до вказаного додатку до Договору сторонами погоджено технічні характеристики товару та особливі вимоги, зокрема, що після укладення договору протягом 10-ти робочих днів постачальник надає до ПАТ «Укрнафта» контрольні зразки спецодягу для проведення процедури затвердження та передачі вантажоотримувачам (БМТЗ).

Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що в порушення передбаченого додатком до Договору строку відповідач 08.02.2018 надав контрольні зразки костюмів разом з супровідним листом №06-02/18 від 06.02.2018, відповідно до якого було зазначено, що костюм виготовлений з тканини «NNT 1152», тобто з іншої тканини, ніж вказано у документації відкритих торгів та договору.

Згідно доводів позивача, при огляді наданих відповідачем зразків костюму у присутності представника відповідача було виявлено такі недоліки:

- тканина не відповідає умовам договору: у договорі - тканина «Гідра», а у наданих зразках - тканина «NNT 1152»;

- на куртці планка-застібка виготовлена на ґудзиках, у той час як відповідно до умов тендеру застібка повинна бути на кнопках.

Таким чином, комісія позивача у присутності представника відповідача прийняла рішення не приймати надані відповідачем зразки та вимагала від відповідача в найкоротший термін надати зразки, що відповідають умовам договору.

Відповідні результати огляду наданих відповідачем зразків за підписом сторін оформлено актом приймання-передачі контрольних зразків від 08.02.2018, копія якого наявна в матеріалах справи.

За результатами відповідного огляду та виявлення недоліків контрольних зразків позивач направив відповідачу листа від 08.02.2018 з вимогою терміново надати на затвердження контрольні зразки, що відповідають вимогам ПАТ «Укрнафта» та умовам Договору.

У відповідь на вищевказаний лист відповідач листом №13-02/18 від 13.02.2018 повідомив, що надані ним після укладення договору зразки були вироблені з дотриманням якісних та конструктивних вимог, зазначених у Договорі, у той час як надані на етапі допущення до участі у тендері зразки мали ознайомчий характер з продукцією виробника, а тому сторони можуть укласти додаткову угоду до договору та погодити наявність кнопок на зовнішній захисній планці.

У свою чергу позивач у відповідь листом від 14.02.2018 повторно повідомив відповідача про необхідність терміново надати контрольні зразки, що відповідають умовам договору та зразкам, наданим відповідачем на перший етап торгів, у той час як кінцевим терміном поставки першої партії товару є 15.02.2018.

Надалі, листом від 16.02.2018 позивач, з огляду на порушення строків поставки, зокрема, вимагав від відповідача терміново вказати дату поставки першої партії продукції та надати знижку.

У відповідь на вказаний вище лист відповідач листом №16-02/18 від 16.02.2018 повідомив про відсутність у нього можливості виготовити та поставити товар внаслідок незатвердження позивачем наданих зразків, та вказав, що готовий здійснити поставку 3026 комплектів костюму протягом 41 календарних днів з дати узгодження і затвердження контрольного зразка.

Листом №21-02/18 від 21.02.2018 відповідач повторно повідомив позивача про чергове направлення своїх представників для затвердження зразків, від чого, на думку відповідача, позивач неправомірно ухиляється.

Таким чином, вважаючи відповідача таким, що порушив зобов`язання з поставки першої партії товару, позивач звернувся до ТОВ «А-Технолоджі» з претензією №01/01/07-1726 від 01.06.2018, відповідно до якої повідомляв про односторонню відмову від Договору та вимагав протягом 10 днів з дня отримання претензії сплатити штраф у розмірі 10% вартості першої партії товару - 43 570,80 грн.

З огляду вищенаведеного, враховуючи порушення відповідачем свого договірного обов`язку щодо поставки продукції та, надалі, незадоволення вимог про сплату штрафу, позивач просить суд стягнути з відповідача 43 570,80 грн. штрафу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 662, п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши умови Договору, колегія суддів зазначає, що позивач безпідставно посилається на невідповідність зразків продукції документації відкритих торгів, оскільки спірний Договір не містить посилання на необхідність відповідності товару вказаній документації, а виключно на відповідність умовам Договору та додаткам до нього. Зокрема, умовами Додатку до Договору, які є обов`язковими для виконання сторонами, передбачені вимоги про тканину «Гідра».

Враховуючи вищезазначені нормативні приписи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підписання сторонами Договору купівлі-продажу №09/03/33-МТР від 22.01.2018 разом з додатком до нього свідчить про погодження сторонами умов вказаного правочину та, відповідно, породжує для ТОВ «А-Технолоджі» обов`язок по поставці позивачу передбаченого договором товару у встановлені строки та відповідно умов Договору за параметрами та якісними характеристиками, зокрема першої партії товару загальною вартістю 435 708,00 грн. - до 15.02.2018.

При цьому, положеннями пункту 8 додатку до Договору сторони чітко визначили присічний строк в межах якого має бути здійснена поставка партій товару. Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на неузгодження зразків продукції та відсутність письмового повідомлення про готовність отримати товар, оскільки таких відкладальних обставин Договір не містить, а отже відповідач був зобов`язаний поставити першу партію товару до 15.02.2018.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

Однак, зі встановлених вище обставин та матеріалів справи слідує, що відповідач в порушення законодавчих приписів не виконав покладений на нього договірний обов`язок по поставці товару - не передав позивачу за видатковою накладною та/або актом приймання-передачі костюм для захисту від загальних виробничих та механічних впливів ГОСТ 27575-87 (антистатичний), захисні властивості згідно НПАОП: ЗМиВуЭс (тканина «Гідра») у кількості 637 комплектів загальною вартістю 435 708,00 грн. як до 15.02.2018 так і після спливу вказаного строку.

До того ж, зразки товару, виготовленого за передбаченими договором технічними характеристиками, із тканини «Гідра», відповідач позивачу на затвердження не надав, у той час як договором не передбачено умов стосовно вибору відповідачем на власний розсуд іншого виду тканини.

Приписами ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до приписів ст. ст. 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.9. Договору передбачено, що за порушення строку постачання товару, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному п. 5.12., п. 5.13. договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від договірної ціни.

Враховуючи, що відповідач не поставив позивачу товар в строки передбачені Договором, обґрунтованими є вимоги позивача про сплату штрафу за п. 6.9. Договору, при цьому, розрахунок заявленого до стягнення штрафу є арифметично правильним, а отже суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 43 570,80 грн. штрафу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, з якими закон пов`язує можливість відтермінування виконання зобов`язання за Договором, в свою чергу таких положень не міститься і у пункті 5.5. Договору, а наявними листами, якими підтверджується переписка між сторонами щодо виконання Договору, зміни в Договір не вносились, а отже у сторін відсутнє право в односторонньому порядку відступати від умов Договору.

Положеннями ст. 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Щодо посилань апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції ухвалою від 02.10.2018 надав відповідачу строк для подачі, зокрема, відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що наданий судом строк скінчився 22.10.2018, про що також зазначено у рішенні суду. При цьому, письмові пояснення, які по своїй суті є відзивом на позовну заяву, відповідач надав лише 07.12.2018, тобто через півтора місяці після спливу наданого судом строку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно не прийняв до розгляду пояснення відповідача, як такі, що були подані з порушенням процесуального строку наданого судом для подачі пояснень та без надання доказів їх надсилання іншій стороні у справі, а отже у вказаних діях суду порушення норм процесуального права відсутнє.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст. ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі» на рішення Господарського суду Київської області від 04.01.2019 у справі №911/2073/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 04.01.2019 у справі №911/2073/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Технолоджі».

4. Матеріали справи № 911/2073/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Н.Ф. Калатай

А.І. Мартюк