РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/3913/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом виробничо-торгівельного приватного підприємства "ІТА-1"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг ВІ АЙ ПІ"

про стягнення 104 387,61 грн.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява виробничо-торгівельного приватного підприємства "ІТА-1" до товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг ВІ АЙ ПІ" про стягнення 104 387,61 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки №1076 від 01.09.2018 р. належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.04.2019 р. відкрито провадження у справі, встановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дану ухвалу товариство з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг ВІ АЙ ПІ" отримало 08.04.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 011.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

01 вересня 2018 року між виробничо-торгівельним приватним підприємством "ІТА-1" та товариством з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг ВІ АЙ ПІ" укладено договір поставки № 1076.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник продає, а покупець приймає та оплачує поставки продуктів харчування, які зазначені в прайс-листі (Специфікації) за ціною, в кількості та асортименті, узгоджених сторонами у видаткових накладних, складених на основі замовлення на товар, яке надійшло від покупця до постачальника відповідно до умов до цього договору.

Асортимент товару та його кількість визначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2.).

Згідно з п. 1.3. договору, прайс-лист (специфікація) є невід`ємною частиною цього договору.

Умовами пункту 3.2. договору передбачено, що покупець замовляє товар у постачальника на основі прайс-листа (специфікації), де зазначено асортимент та ціну продукції, прайс-лист (специфікація) може змінюватись щодня, при цьому прайс-лист (специфікація) вважаються зміненими з моменту надсилання нового прайс-листа (специфікації) засобами факсимільного чи телекомунікаційного зв`язку на адресу покупця яка зазначена в п. 3.3.1. та 3.3.2. цього договору.

Пунктом 3.1. договору визначено, що товар поставляється партіями на підставі замовлення на товар покупця, наданого згідно умов даного договору. Кожна поставка товару оформлюється видатковою накладною та супроводжується відповідними документами, що посвідчують його якість.

Відповідно до п. 4.1. договору, продаж товару здійснюється постачальником за цінами, зазначеними в прайс-листі (специфікації) до цього договору.

Ціни та кількість замовленого товару за даним договором зазначаються у видаткових накладних. Загальна сума даного договору складається із сум всіх цін зазначених у видаткових накладних до договору (п.п.4.2., 4.3.).

Згідно з п. 6.1. договору, товар поставляється, в терміни, які погоджені сторонами.

Умовами п. 6.2. встановлено, що передача товару здійснюється за участю уповноважених представників сторін.

Пунктом п. 6.3. передбачено, що передача товару постачальником представнику покупця може здійснюватись виключно особами, зазначеними в додатку № 1 до даного договору. У випадку зміни матеріально-відповідальних осіб покупця, які мають право приймати товар від постачальника, покупець зобов`язаний негайно повідомити про це постачальника, при цьому сторони підписують додаткову угоду із зазначенням нового переліку осіб, що мають право приймати товар по даному договору. Після підписання такої додаткової угоди додаток № 1 до даного договору втрачає чинність, чинним вважається додаток № 1 до додаткової угоди до даного договору, де зазначено новий перелік осіб, що мають приймати товар. До підписання додаткової угоди покупець має право приймати товар по даному договору шляхом надання разової довіреності на отримання конкретної партії товару.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Позивачем на виконання умов договору у період з 01.09.2018 р. по 05.03.2019 р. поставлено відповідачу товар на загальну суму 227 559,87 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які підписані сторонами, а саме:

- № 10501 від 01.09.2018 р. на суму 4354,98 грн.;

- № 10508 від 01.09.2018 р. на суму 5 455.64 грн.;

- № 10646 від 04.09.2018 р. на суму 3448,39 грн.;

- № 10893 від 07.09.2018 р. на суму 3 523,81 грн.;

- № 10911 від 10.09.2018 р. на суму 2 368,20 грн.;

- № 10962 від 10.09.2018 р. на суму 6 251,44 грн.;

- № 11007 від 11.09.2018 р. на суму 3 913,90 грн.;

- № 11112 від 12.09.2018 р. на суму 6 317,62 грн.;

- № 11137 від 13.09.2018 р. на суму 1 063,20 грн.;

- № 11160 від 13.09.2018 р. на суму 3 959,84 грн.;

- № 11306 від 17.09.2018 р. на суму 4 470,74 грн.;

- № 11311 від 17.09.2018 р. на суму 5 319,36 грн.;

- № 11460 від 19.09.2018 р. на суму 4 304,70 грн.;

- № 11489 від 19.09.2018 р. на суму 6172,25 грн.;

- № 11656 від 22.09.2018 р. на суму 1 395,36 грн.;

- № 11711 від 24.09.2018 р. на суму 2 430,95 грн.;

- № 11741 від 24.09.2018 р. на суму 5 289,32 грн.;

- № 11819 від 25.09.2018 р. на суму 2 790,54 грн.;

- № 11896 від 27.09.2018 р. на суму 3316,43 грн.;

- № 11930 від 27.09.2018 р. на суму 3089.88 грн.;

- № 11958 від 28.09.2018 р. на суму 3677,29 грн.;

- № 12083 від 01.10.2018 р. на суму 2846,16 грн.;

- № 12158 від 02.10.2018 р. на суму 2767,31 грн.;

- № 12164 від 02.10.2018 р. на суму 4 647,40 грн.;

- № 12213 від 02.10.2018 р. на суму 2 877,94 грн.;

- № 12248 від 03.10.2018 р. на суму 1445,40 грн.;

- № 12302 від 04.10.2018 р. на суму 5640,54 грн.;

- № 12478 від 08.10.2018 р. на суму 5 977,74 грн.;

- № 12543 від 09.10.2018 р. на суму 4859,28 грн.;

- № 12623 від 10.10.2018 р. на суму 2811,30 грн.;

- № 12662 від 11.10.2018 р. на суму 2571,44 грн.;

- № 12826 від 13.10.2018 р. на суму 5 580,00 грн.;

- № 12913 від 16.10.2018 р. на суму 3 220,55 грн.;

- № 12914 від 16.10.2018 р. на суму 3 345,00 грн.;

- № 12876 від 16.10.2018 р. на суму 4 282,48 грн.;

- № 12966 від 17.10.2018 р. на суму 3 240,34 грн.;

- № 13271 від 23.10.2018 р. на суму 4 522.96 грн.;

- № 13345 від 23.10.2018 р. на суму 10 347,55 грн.;

- № 14611 від 15.11.2018 р. на суму 8 475,02 грн.;

- № 14669 від 16.11.2018 р. на суму 1 015,42 грн.;

- № 14744 від 19.11.2018 р. на суму 3 355,93 грн.;

- № 14778 від 19.11.2018 р. на суму 4 316,80 грн.;

- № 14898 від 21.11.2018 р. на суму 4 342,40 грн.;

- № 14970 від 23.11.2018 р. на суму 7 843,25 грн.;

- № 15083 від 26.11.2018 р. на суму 3 846,05 грн.;

- № 15087 від 26.11.2018 р. на суму 2398,69 грн.;

- № 15168 від 27.11.2018 р. на суму 4 886,30 грн.;

- № 15434 від 03.12.2018 р. на суму 2 297,99 грн.;

- № 15435 від 03.12.2018 р. на суму 2017,09 грн.;

- № 15437 від 03.12.2018 р. на суму 11 583,77 грн.;

- № 15940 від 11.12.2018 р. на суму 3 102,71 грн.;

- № 15943 від 11.12.2018 р. на суму 2006,54 грн.;

- № 16161 від 14.12.2018 р. на суму 4 353,23 грн.;

- № 16170 від 14.12.2018 р. на суму 2405,92 грн.;

- № 16251 від 17.12.2018 р. на суму 2 339,04 грн.;

- № 2496 від 25.02.2019 р. на суму 545,04 грн.;

- № 2921 від 05.03.2019 р. на суму 2530,45 грн.

Відповідно до п. 6.4. договору, перехід права власності на товар та усіх ризиків пов`язаних з цим відбувається в момент отримання товару покупцем та підписання видаткових накладних.

Згідно з п. 6.5. договору, покупець приймає товар по кількості і якості відповідно до вимог чинного законодавства, а саме:

Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 р. (П-6);

Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю від 31.01.21966 р. (П-7).

Умовами пункту 6.6. визначено, що по завершенню прийому товару за відсутності претензій по кількості і якості уповноважений представник покупця ставить свій підпис у видатковій накладній, як доказ того, що товар прийнятий.

При виявленні представником покупця дефектів товару він може відмовитись від його приймання.

У таких випадках постачальник надає покупцю коригуючи накладні та рахунки на оплату (п. 6.8.).

Відповідно до п. 6.9 договору, претензії щодо якості, асортименту та кількості товару постачальником не приймаються після підписання покупцем видаткової накладної, або будь-якого іншого документа який засвідчує передачу товару покупцеві.

Із видаткових накладних № 11306 від 17.09.2018 р., № 12158 від 02.10.2018 р., № 1230 від 04.10.2018 р. та № 14611 від 15.11.2018 р. видно, що вони підписані обома сторонами, проте містять виправлення, оскільки за даними накладними приймався не весь товар, а лише частина, суд взяв до уваги дану обставину по справі та врахував лише ті накладні, за якими товар був фактично поставлений.

У матеріалах справи відсутні докази щодо наявності у покупця до постачальника претензій по кількості поставленого товару.

Щодо відсутності підпису відповідача на видатковій накладній № 11930 від 27.09.2018 р. суд зазначає наступне.

Товар за цією видатковою накладною був поставлений, що визнано відповідачем у акті звірки взаєморозрахунків за період від 01.11.2018 р. по 12.02.2018 р., який підписаний особа сторонами та скріплений печатками.

Умовами п. 5.1-5.3. договору передбачено, що розрахунки із постачальником за отриманий товар по даному договору здійснюються покупцем у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів по безготівковому розрахунку на розрахунковий рахунок постачальника через установи банківської системи України.

Фактом оплати за товар є зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата за товар проводиться протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту поставки товару (підписання покупцем видаткової накладної).

Відповідач частково виконав умови договору та сплатив 180 950,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: № 248738 від 12.09.2018 на суму 4 950,00 грн., № 537793 від 13.09.2018 на суму 4 000,00 грн., № 266424 від 14.09.2018 на суму 4 000,00 грн., № 6 від 17.09.2018 на суму 5 000,00 грн., № 20 від 20.09.2018 на суму 5 000,00 грн., № 21 від 24.09.2018 на суму 10 000,00 грн., № 36 від 27.09.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 46 від 01.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 58 від 05.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 77 від 16.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 99 від 22.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 102 від 23.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 117 від 29.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 133 від 12.11.2018 на суму 9 400,00 грн.; № 144 від 15.11.2018 на суму 5 000,00 грн.; № 158 від 22.11.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 162 від 26.11.2018 на суму 5 000,00 грн.; № 164 від 26.11.2018 на суму 5 000,00 грн.; № 187 від 04.12.2018 на суму 5 000,00 грн.; № 189 від 07.12.2018 на суму 8 600,00 грн.; № 193 від 10.12.2018 на суму 5 000,00 грн.; № 202 від 13.12.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 228 від 21.12.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 287 від 02.02.2019 на суму 5 000,00 грн.; № 369 від 01.03.2019 на суму 4 000,00 грн.

Відповідно до п. 11.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом невизначеного строку.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості у товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг ВІ АЙ ПІ" перед позивачем за договором поставки № 1076 від 01.09.2018 р. в сумі 42 609,87 грн. = 227 559,87 грн. (поставлений товар) - 184 950,00 грн. (часткова оплата) належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконання зобов`язань за договором поставки, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 638,00 грн. та індекс інфляції в розмірі 5 120,16 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору та положень статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком 3 % річних в розмірі 638,00 грн. та індексу інфляції в розмірі 5120,16 грн. за період зазначений в позовній заяві наданим позивачем і вважає його обґрунтованим.

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором поставки позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 7 176,73 грн. та штрафу в розмірі 30% в сумі 48 842,85 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.1. договору, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність, згідно чинного законодавства У країни та умов даного договору.

За несвоєчасну оплату отриманого товару покупець сплачує постачальнику пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. У разі, якщо покупець прострочить оплату за поставлений товару більш ніж на 10 календарних днів він зобов`язаний оплатити постачальникові штраф у розмірі 30 % від вартості поставленого товару (п. 7.2.).

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами Цивільного кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком пені за період зазначений в позовній заяві в розмірі 7 176,73 грн. та штрафу в розмірі 30% в сумі 48 842,85 грн., наданим позивачем і вважає його обґрунтованим.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 6 500,00 грн.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 6 500,00 грн позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги № 18/02/19/1 від 18.03.2019 р., укладений між позивачем та адвокатом Чубаровим Денисом Вікторовичем, відповідно до якого предметом договору є зокрема: надання клієнту правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, заперечень процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень на сприяння їх відновленню у разі порушення. Представництво інтересів клієнт у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Також надано копії додатку № 1 «Тарифи вартості послуг» до договору про надання правової допомоги № 18/03/19/1 від 18.03.2019 р., акту наданих послуг від 19.03.2019 р., підписаний та скріплений печатками сторін, рахунку на оплату № 03 від 19.03.2019 р. на суму 6 500,00 грн., платіжного доручення № 4963 від 19.03.2019 р. на суму 4200,00 грн. та платіжного доручення № 4968 від 25.003.2019 р. на суму 2 300, 00 грн., детальний опис робіт (наданих послуг) від 19.03.2019 р., оригінал ордера серії КВ № 765616 від 19.003.2019 р. та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000391 від 17.12.2018 р., видане на ім`я Чубарова Дениса Вікторовича

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на заявлену позивачем ціну позову та витрат на послуги адвоката, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих адвокатом послуг та те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на відшкодування адвокатських послуг є співрозмірним із ціною позову та з вказаними обставинами, а тому підлягають стягненню з відповідача в розмірі 6500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч. 1-4 ст. 126, ст. 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг ВІ АЙ ПІ" (03134, м. Київ, вул. Булгакова, буд. 18, офіс 3, ) на користь виробничо-торгівельного приватного підприємства "ІТА-1" (02002, м. Київ, вул.. Микільсько-Слобідська, буд. 2-Б, ) основний борг в розмірі 42 609 (сорок дві тисячі шістсот дев`ять) грн. 87 коп., індекс інфляції в розмірі 5 120 (п`ять тисяч сто двадцять) грн. 16 коп., пеню в розмірі 7 176 (сім тисяч сто сімдесят шість) грн.. 73 коп., штраф в розмірі 30% в сумі 48 842 (сорок вісім тисяч вісімсот сорок дві) грн. 85 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмір 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий