ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Дніпро, пр.Д. Яворницького, 65

28.05.2019 року Справа № 908/2244/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на рішення господарського суду Запорізької області від 20.02.2019 у справі №908/2244/18 (суддя Корсун В.Л., повне рішення складено 25.02.2019)

за позовом приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь

до акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя,

про стягнення 89 969грн.23 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Запорізької області від 20.02.2019 у справі №908/2244/18 позов приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Металургійний комбінат "Азовсталь" задоволено, з акціонерного товариства (далі-АТ) "Запорізький завод феросплавів" на користь позивача стягнуто 63612грн.47коп. основного боргу, 6467грн.84коп. трьох процентів річних та 19888грн.92 коп. пені.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №012/17-02 від 26.12.2016 в частині повної оплати вартості поставленого йому товару та з недоведеності позивачем факту поставки йому товару неналежної якості;

- не погодившись з прийнятим рішенням, АТ "Запорізький завод феросплавів" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про те, що під час вихідного контролю на території позивача представник сюрвеєра не підтвердив показники якості товару, зазначені позивачем у товаросупровідних документах, виявив порушення порядку перевірки якості товару, попередив керівництво відповідача про порушення порядку відбору проб та рекомендував перевірити відвантажений товар при контрольному випробуванні представниками відповідача, про те, що у відповідності до п.4.2 СОУ МПП 75.160-323 «Кокс кам`яновугільний та пековий, правила приймання» 11.03.2017 відповідачем було здійснено приймання партії товару по якості, відвантаженого позивачем, в ході якого була виявлена невідповідність якісної характеристики товару умовам ТУУ 19.1-0:2012 по змісту золи, про те, що позивач направив лист відмову від проведення спільного приймання відвантаженого товару, у зв`язку з чим, на виконання п.20 Інструкції П-7 в подальшому таке приймання проводилося комісійно на території відповідача за участю представника ІП «СЖС-Україна» та експерта Запорізької торгівельно-промислової палати, за результатами приймання встановлена невідповідність партії товару даним сертифікату якості, вищеназваним технічним умовам та договору поставки по показнику якості «зольність», про те, що господарським судом не враховано існування станом на укладення договору та здійснення поставки товару спеціалізованого стандарту для даного виду коксохімічної продукції, у зв`язку з чим, посилання позивача на те, що відповідач мав прийняти товар виключно на підставі п.5.1 договору є недоцільними та недопустимими, про те, що п. 5.1 договору не відповідає вимогам законодавства з перевірки якості вказаної вище продукції, тобто не передбачає приймання товару у вантажовідправника, оскільки результати якості продукції можливо отримати тільки в спецільно обладнаному приміщенні за допомогою спеціалізованого обладнання, спеціалісти відповідача не здійснювали лабораторних досліджень на території позивача, про те, що ч.4 ст.687 Цивільного кодексу України передбачає рівність сторін щодо перевірки додержання умов договору купівлі-продажу, але п.5.1 договору цю рівність порушує, а також про те, що позивач був повідомлений про невідповідність показника зольності та приймання товару відповідачем з дисконтом 2,5 процента;

- відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, вважаючи доводи скаржника необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просить рішення господарського суду залишити без змін, посилаючись на те, що п.5.1 сторони договору поставки визначили порядок прийомки товару за якістю, вказаний пункт договору поставки не суперечить вимогам діючого законодавства, станом на час розгляду справи ні спірний договір, ні будь-які його пункти недійсними не визнавалися, на те, що приймання спірної продукції за якістю відбулося на території позивача за участю незалежного сюрвеєра, в тому числі, з дотриманням Інструкції №П-7 зі змінами та доповненнями, в частині та порядку, передбаченими умовами спірного договору, на те, що жодним пунктом договору не передбачено здійснення приймання продукції за якістю з залученням Запорізької торгово-промислової палати та впливу результатів внутрішнього контролю якості, проведеного покупцем, на ціну товару та взаєморозрахунки сторін, а також на те, що рішенням господарського суду Донецької області від 14.12.2017 у справі №905/1834/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.02.2018 підтверджується факт поставки якісної продукції за договором поставки №012/17-02 від 26.12.2016.

Згідно з ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2016 ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (постачальником) та ПАТ «Запорізький завод феросплавів» (покупцем) укладено договір поставки №012/17-02, на підставі пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити продукцію коксохімічного виробництва (товар) згідно з сортаментом, якістю, строками, в об`ємі, по ціні та на умовах, передбачених у специфікаціях до договору, а покупець ? прийняти та оплатити товар у відповідності до умов договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник зобов`язався:

- здійснити поточні поставки товару, обумовленого в специфікаціях до цього договору, на умовах FCA залізнична станція відправлення (згідно правил ІНКОТРЕМС-2010), що підтверджується залізничними накладними (квитанціями), якщо інші умови поставки не визначені специфікаціями до цього договору. Моментом поставки (дата поставки) товару вважається дата штемпеля (електронного підпису) станції Сартана на залізничній квитанції (квитанції про приймання вантажу на маршрут або групу вагонів), якщо інше не передбачено базисними умовами поставки, узгодженими сторонами в специфікації. Моментом виконання зобов`язань по поставці (дата поставки) товару вважається дата календарного штемпеля станції відправлення на залізничній квитанції (квитанції про приймання вантажу на маршрут чи групу вагонів), якщо інше не передбачено базисними умовами поставки, погодженими сторонами в специфікації;

- повідомляти покупця про виконані поставки товару на протязі 1 (одного) робочого дня.

Постачальник за допомогою факсимільного та/або електронного зв`язку передає покупцю на протязі трьох робочих днів з дати поставки товару рахунок на відвантажений товар, з наступним наданням оригіналів на протязі семи календарних днів з дати поставки товару та при наявності підписаної обома сторонами специфікації, наступні документи:

- сертифікат якості - 1 оригінал;

-рахунок-фактура на відвантажений товар (оригінал на державній мові) - 1 оригінал;

-акт приймання-передачі продукції (оригінал на державній мові) - 2 оригінала;

-копії залізничних квитанцій (накладних), скріплених печаткою вантажовідправника.

Датою надання документів вважається дата поштового штемпелю відправки на конверті. У випадку доставки документів кур`єрською поштою, датою надання документів вважається дата, вказана у накладній про приймання документів.

Не пізніше наступного робочого дня скласти кінцевий рахунок на різницю між базовою ціною на продукцію на дату відвантаження та ціною такої продукції на фактичну дату зарахування грошових коштів від покупця та направити копію такого рахунку покупцю на електронну адресу з наступним наданням оригіналу на протязі 7 (семи) календарних днів з дати отримання грошових коштів.

Оригінали та копії вищезазначених документів передаються покупцю поштою (або службою доставки).

На протязі доби з дати поставки товару направляти копію сертифікату якості на адресу покупця за допомогою факсимільного зв`язку та/або на електронну адресу.

П.3.1 договору передбачено, що ціна товару за одиницю та по позиціям зазначається в специфікаціях до договору.

П.5.1 договору сторони узгодили, що покупець проводить приймання товару за якістю у вантажовідправника із залученням незалежного сюрвеєра з наступним оформленням звіту про інспекцію якості товару, попередньо провівши огляд порожнього рухомого складу, у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 № П-7 із змінами та доповненнями. У випадку виявлення неякісного товару відвантаження неякісної партії товару не проводиться. Якісні показники, вказані у звіті про інспекцію якості (процент вологи, фракційний склад, вміст зольності), визначені при вихідному контролі якості у постачальника є остаточними при взаєморозрахунках для обох сторін.

П.8.2 договору встановлена відповідальність покупця за прострочення оплати товару у вигляді сплати пені від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період утворення прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення.

Згідно з п. 9.5 договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.17 та, відповідно, по грошовим розрахункам, до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

31.01.2017 сторони підписали специфікацію № 1 до договору поставки, згідно з якою за період з лютого по березень 2017 р., з урахуванням додаткової угоди № 1 від 28.02.2017 до специфікації № 1, постачальник зобов`язався поставити покупцю товар - 3000 т сухої ваги горішка коксового 10-25 мм, марки OK1, ОК2, ОК3 ТУУ 19.1-0:2012, код УКТ ВЭД вартістю 6772грн.98коп. за тонну сухої ваги (без податку на додану вартість).

В п. 2 специфікації сторони визначили, що датою переходу права власності на товар від постачальника до покупця є дата, зазначена в Запоріжжі-Лівому Придніпровської залізниці на штемпелі залізничної накладної.

Відповідно до п.4 специфікації оплата узгодженої сторонами кількості товару, який поставляється по цій специфікації, здійснюється протягом тридцяти банківських днів після відправлення покупцю сканованих копій рахунків по електронній пошті або засобами факсимільного зв`язку.

Покупець здійснює оплату за отриманий товар виходячи з перерахунку базової ціни у доларовому еквіваленті в національну валюту України по офіційному курсу НБУ на дату здійснення такого платежу (платежів), передбачених умовами специфікації до договору.

На виконання умов договору позивачем 05.03.2017 згідно з залізничною накладною №48823371 зі станції відправлення Сартана до станції Запоріжжя-Ліве в залізничному вагоні №61524344 відправлено вантаж разом з посвідченням якості № 2/29 від 04.03.17, а саме: горішок коксовий, марки ОК2, ТУ У 19.1-0:2012, масою 52,800 т (вага фактична), суха вага - 42,350 т.

12.03.2017 вантаж отримано відповідачем.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок від 05.03.2017 № 91327302 на оплату товару в загальній сумі 343 851грн.17грн. (з податком на додану вартість), копію якого 09.03.2017 направлено на електрону пошту відповідача, що підтверджується паперовою копією електронного листа, адресованого відповідачу.

27.09.2017 позивачем виставлено коригуючий рахунок № 91384998, згідно з яким суму рахунку від 05.03.17 № 91327302 зменшено на 7322грн.64коп..

За отриманий товар відповідач розрахувався частково, в сумі 272916грн.06коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті в сумі 63612грн.47коп.

Матеріали справи свідчать також і про те, що листом від 17.03.2017 №45/344 відповідач повідомив позивача, що за наслідками проведення комісійного прийняття товару за участю представника Запорізької торгово-промислової палати отримано результати стосовно наявності змісту золи в розмірі 20,4 процента, що не відповідає вимогам технічних умов, а також запропонував вважати такі результати остаточними для проведення розрахунків з дисконтом 2,5 процента за кожний процент перевищення від встановлених технічних умов.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача 63612грн.47коп. основного боргу, 6467грн.84коп. трьох процентів річних та 19888грн.92 коп. пені.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 530 названого Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором №012/17-02 від 26.12.2016 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару, а також ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростували таке порушення позовні вимоги про стягнення з відповідача 63612грн.47коп. основного боргу, 6467грн.84коп. трьох процентів річних та 19888грн.92 коп. пені слід визнати обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Доводи скаржника про те, що на час укладання договору та здійснення поставки товару існує спеціалізований стандарт для горішка коксового, а саме: СОУ МПП 75.160-322:2010 «Кокс кам`яновугільний та пековий, правила приймання», затверджений наказом №281 від 14.06.2010р. Міністерства промислової політики України, згідно з яким покупець зобов`язаний здійснювати контрольне перевіряння якості продукції у споживача, тому посилання позивача на обов`язок відповідача прийняти товар виключно на підставі умов п.5.1 договору є недоцільним та недопустимим, колегією суддів до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.673 Кодексу продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.675 Кодексу товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Сторони в п. 5.1 договору визначили порядок приймання товару за якістю.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.12.2017 у справі №905/1834/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.02.2018 відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Запорізький завод феросплавів» до ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості в сумі 68770грн.23коп.

Судові рішення у справі №905/1834/17 відповідачем не оскаржені, в установленому порядку не скасовані.

Вказаними рішеннями встановлено, що контроль якості горішка коксового виробництва ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», відвантаженого на адресу АТ «Запорізькій завод феросплавів» здійснювався відділом технічного контролю ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», що має відповідні документи про атестацію, спільно з ІП «СЖС Україна». Отримані показники якості при вихідному контролі якості у постачальника вказані у сертифікаті якості №2/29 від 04.03.2017 та звіті про інспекцію якості товару № ZA1720-0262/9 ІП «СЖС Україна». Отже, факт якості спірного товару підтверджений відповідно до умов договору №012/17-02 від 26.12.2016.

Судом також враховано, що відповідно до пояснень незалежного сюрвеєра ІП «СЖС Україна» причинами розбіжностей у вмісті золи в звіті про інспекцію якості товару №ZA1720-0262/9 та звіті про інспекцію якості товару № ZA1720-0216/43 можуть слугувати різні методи відбору проб (механічна система відбору у відповідача та вручну зі статичної поверхні завантаженого вантажу у позивача), що не дозволяє їх прямого співставлення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи №905/1834/17 звіт про інспекцію якості товару №ZА1720-0216/43 виконано ІП «СЖС Україна» при відвантажені товару на території ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», а звіт № ZА1720-0216/43 виконаний співробітником АТ «Запорізькій завод феросплавів» у присутності інспектора ІП «СЖС Україна».

Умовами договору не передбачено здійснення приймання продукції за якістю з залученням Запорізької Торгово-промислової палати, крім того, згідно акту відбору проб №1 до акту експертизи №О-169 Запорізької Торгово-промислової палати відбір проб виконувався також вручну, тобто іншим методом ніж був застосований у відповідача.

Згідно п. 8.6 договору покупець не має право розпоряджатись товаром, по якому пред`явлені претензії без згоди постачальника до моменту врегулювання претензії, однак всупереч умовам договору позивач не здійснив збереження спірної продукції.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено факт порушення позивачем зобов`язань по договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016 щодо поставки товару належної якості.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи скаржника стосовно невідповідності п.5.1 договору вимогам чинного законодавства колегією суддів визнані безпідставними тому, що вказаний пункт в установленому порядку недійсним не визнано.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Запорізької області від 20.02.2019 у справі №908/2244/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 03.06.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна