ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
30.05.2019 Справа № 905/2017/15 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником у справі №905/2017/15
за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк»
до Приватного науково-виробничого підприємства «Термо»
про стягнення заборгованості
Рішенням господарського суду Донецької області від 17.11.2015 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» задоволені частково. Вирішено стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства «Термо» на користь Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» суму основного боргу у розмірі 5000000,00грн.; суму процентів за користування кредитом у розмірі 586849,38грн. Стягнуто Приватного науково-виробничого підприємства «Термо» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73080,00грн.

16.12.2015 на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2015 у справі № 905/2017/15 видані накази.

До господарського суду 23.05.2019 надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача по виконанню наказу №905/2017/15 від 16.12.2015 виданому на підставі рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2015 у справі №905/2017/15, а саме: Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» на його правонаступника фізичну особу ОСОБА_1 (код ).

Заява мотивована тим, що 26.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Фінростбанк» (стягувач) та ОСОБА_1 підписаний договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №63. За умовами якого ОСОБА_1 набув право вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, у тому числі до Приватного науково-виробничого підприємства «Термо» за кредитним договором №174 від 25.10.2013 включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, іпотеки, застави. У зв`язку із чим заявник просить замінити в наказі про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2015 у справі №905/2017/15, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» на його правонаступника фізичну особу Павлішина Андрія ОСОБА_2 (код ).

Ухвалою від 24.05.2019 заяву призначено до розгляду на 30.05.2019.

У судове засідання представники сторін та заявника про дату час та місце судового розгляду заяви повідомлені належним чином, не з`явились.

Від заявника, електронною поштою (без накладання ЕЦП) надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Частиною 3 ст.334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд відзначає наступне.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 3 статті 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, заявником не додано до заяви документи на підтвердження викладених у заяві обставин, а саме докази сплати новим кредитором банку грошових коштів у сумі 110892,22 грн. за відступлення права вимоги відповідно до п. 4.1. договору № 63 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 26.03.2019.

Як вбачається зі змісту п. 4.1 договору підписаного 26.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «Фінростбанк» (стягувач) та ОСОБА_1 підписаний договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №63, сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основним договором, Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у розмірі 110892,22 грн. (ціна договору). Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набрання чинності цим Договором відповідно до п. 6.5 договору.

Отже дослідження обставин пов`язаних зі сплатою (відсутністю сплати) ціни договору входить до предмету доказування за заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає за можливе вирішити заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні за відсутністю належних та допустимих доказів необхідних для встановлення дійсних правовідносин.

За аналогією з підставами визначеними пунктом 2 частиною 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд встановивши, що заявником не подано докази необхідні для вирішення заяви, залишає заяву без розгляду.

Суд звертає увагу на обмежений строк розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні та про передбачене частиною 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України право заявника звернутись з цією ж заявою до суду після усунення обставин, що спричинили залишення заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження підлягає залишенню без розгляду..

Враховуючи наведе та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили 30.05.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України) шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя Д.М. Огороднік