УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову до подання позовної заяви

м. Київ

28.05.2019Справа № 910/6810/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондаренко Г. П., розглянувши заяву Закритого акціонерного товариства «Маргінас» (UAB «MARGINAS») про забезпечення позову до подання позовної заяви

особи, які можуть отримати статус учасника справи

Позивач - Закрите акціонерне товариство «Маргінас» (UAB «MARGINAS»)

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕ256»

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Маргінас» (UAB «MARGINAS») звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Враховуючи подання даної заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, останнім було зазначено про намір звернутися до з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕ256» про стягнення штрафу у розмірі 3 543 064, 00 грн.

Так, відповідно до даної заяви, Закрите акціонерне товариство «Маргінас» (UAB «MARGINAS») просить суд накласти арешт на кошти, які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕ256» р/р № НОМЕР_1 , ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі сплачених позивачем відповідачу коштів - 3 900, 00 євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день подання даної заяви - 114387, 00 грн.

Обґрунтовуючи дану заяву останній зазначає, що між Закритим акціонерним товариством «Маргінас» (UAB «MARGINAS») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕ256» було укладено договір від 03.08.2018, відповідно до якого виконавець по завданню замовника зобов`язується надати комплекс робіт із розробки та супроводження програмного забезпечення для підтримки бізнесу у відповідності до специфікацій робіт і технічних вимог; заявник просить накласти арешт на суму сплачених останнім коштів на виконання договору у розмірі 3 900, 00 євро у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕ256» умов договору; у позивача є обґрунтовані припущення вважати, що відповідач відчужить/виведе з рахунку кошти, на які просить накласти арешт позивач, оскільки попередні спроби вирішення спору в претензійному досудовому порядку завершились тим, що відповідач закрив позивачу доступ до системи, яка знаходиться в хмарі на серверах Odoo; предметом пред`явленого позову буде стягнення штрафу у розмірі 3 543 064, 00 грн, що дорівнюватиме ціні позову; у випадку ненадання відповідачем позивачу доступу до результату послуг, останній буде змушений звернутись до суду також із вимогою про розірвання договору та повернення відповідачем позивачу сплачених ним коштів; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення: надання банківської гарантії.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

В пункті 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" було зазначено, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (ч 3 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011).

При цьому, за ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто у даному випадку саме на позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, покладається обов`язок доведення своїх посилань.

Проте, всупереч ст. 74 ГПК України позивачем не надано належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що без вжиття заявлених заходів забезпечення позову до пред`явлення позову (накладення арешту на кошти, які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю у розмірі сплачених позивачем відповідачу коштів - 3 900, 00 євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день подання даної заяви - 114387, 00 грн) унеможливиться ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у обраний позивачем спосіб.

Крім того, заходи забезпечення позову до пред`явлення позову, про які клопоче Закрите акціонерне товариство «Маргінас» (UAB «MARGINAS»), не відповідають позовним вимогами, з якими останній має намір звернутися до суду та між ними відсутній зв`язок, адже у даній заяві позивач просить накласти арешт на суму сплачених ним в якості авансу грошових коштів на виконання умов договору у розмірі 3 900, 00 євро, а предметом позову, з яким останній має намір звернутися до суду, є стягнення штрафу у розмірі 3 543 064, 00 грн, що дорівнюватиме ціні позову; позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених у заяві.

Отже, за переконанням суду, зі змісту поданої заяви взагалі не вбачається зв`язку з предметом позову (стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язань з надання послуг), про намір звернутися з яким заявив позивач, і забезпеченням позову - накладенням арешту на кошти передплати, яка здійснена позивачем в добровільному порядку (що навіть не передбачено умовами договору, як про те зазначає сам позивач), що є підставою для відмови у вжитті заходів до забезпечення позову, які не пов`язані з предметом позову, про намір подати який заявив позивач.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову до подання позовної заяви є такою, що не підлягає задоволенню.

З наведених підстав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства «Маргінас» (UAB «MARGINAS») про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства «Маргінас» (UAB «MARGINAS») про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили 28.05.2019 та підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 10 днів в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бондаренко Г. П.