ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

04 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/219/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019

у справі № 916/219/16

за позовом: Селянське (фермерське) господарство «Світанок»

до відповідачів:

1. Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції

2. Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Публічного акціонерного товариства «Імексбанк»

про: стягнення 140 801, 06 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 позов Селянського (фермерського) господарства «Світанок» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеської області задоволено повністю: стягнуто з Державного бюджету України на користь Селянського (фермерського) господарства «Світанок» грошові кошти в сумі 91 633, 50 грн., кошти у вигляді 3% річних та інфляційних витрат в сумі 49 167, 56 грн. та судовий збір в сумі 2 120 грн.

Не погодившись з означеним рішення суду, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства «Світанок» відмовити у повному обсязі.

Крім того, у прохальній частині апеляційної скарги скаржником сформульоване клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого останній зазначає, що повний текст рішення складено та підписано 22.04.2019, а на адресу Головного управління копія рішення надійшла 02.05.2019, про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції на копії першого аркушу рішення з відміткою про вхідний № 10-1316 від 02.05.2019, що додається.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги встановлені ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 259 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Пунктом 9 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до елементів апеляційної скарги віднесено перелік документів, що додаються, а ч. 3 цієї ж статті до їх обов`язкового числа відносить, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Стаття 41 Господарського процесуального кодексу України до складу учасників справи відносить, у тому числі, сторін та третіх осіб.

До матеріалів апеляційної скарги апелянтом додано копії апеляційної скарги у двох примірниках, доказів надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення не надано.

У світлі викладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в силу ст. 259 Господарського процесуального кодексу України обов`язок щодо надсилання учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, які в них відсутні, покладений саме на скаржника, у зв`язку з чим надання примірників апеляційної скарги за кількістю учасників справи не може бути прийнято до уваги як доказ належного виконання вимог ст.ст. 258, 259 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до обов`язкового числа документів, що додаються до апеляційної скарги, відносить докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом даного спору є вимога майнового характеру про стягнення 140 801, 06 грн.

При поданні позовної заяви позивачем у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 112, 02 грн. (140 801, 06 грн. * 1, 5% / 100%).

Відтак, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 скаржник повинен був сплатити судовий збір у сумі 3 168, 03 грн. (2 112, 02 грн. * 150% / 100%).

Разом з тим, до апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, при цьому на думку скаржника, Головне управління, в даному випадку виступає як представник Держави України, яка не є суб`єктом сплати судового збору відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір».

З такими твердженнями апелянта неможливо погодитись з огляду на таке.

Так, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що платниками судового збору є - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких увалено судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 3 цього ж Закону визначено об`єкти справляння судового збору, зокрема положення ч. 2 вказаної норми містять перелік заяв за подання яких судовий збір не справляється.

Крім того, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору та перелік суб`єктів звернення до суду, які звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Означеною статтею визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області до зазначено переліку не відноситься.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 «Про затвердження Положення про Державну казначейську службу України» визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

За таких обставин, відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір», що регламентує порядок сплати та звільнення від сплати судового збору за суб`єктним складом та предметними ознаками, апелянт є юридичною особою, на яку покладено обов`язок сплати судового збору на загальних підставах.

З урахуванням вказаного та оскільки ст. 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, посилання на те, що Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області звертається від імені Держави України не може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору.

Аналогічні висновки викладено в ухвалах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 904/2425/18 та від 24.01.2019 у справі № 910/17999/17.

З приводу клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні 10.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду від 10.04.2019, повне рішення складено 22.04.2019. Представники учасників справи в судовому засіданні участі не брали.

Отже, з урахуванням положень ст. ст.ст. 115, 116, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, останній день строку на апеляційне оскарження рішення суду від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 припадав на 13.05.2019.

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 подана Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області 24.05.2019 (дата календарного штемпелю підприємства поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга), тобто з пропуском строку.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт, посилаючись на положення ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що повний текст рішення надійшов на його адресу лише 02.05.2019, що також підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням зі штрихкодовим ідентифікатором 986.

Частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, враховуючи дату отримання апелянтом повного тексту рішення, останній має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, якщо така апеляційна скарга подана у строк до 22.05.2019.

Між тим, як зазначалося вище, апеляційна скарга на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 подана Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області 24.05.2019, у зв`язку з чим наведені скаржником підстави поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Частинами 2, 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, оскільки скаржником не виконано вимоги ст. 256, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 та ст. 259 Господарського процесуального кодексу, апеляційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області відповідно до ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/219/16 - залишити без руху.

2.Встановити Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у розмірі 3 168, 03 грн.; доказів направлення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення; клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з обґрунтуванням причин пропуску строку або навести інші причини пропуску такого строку, протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Попередити Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про наслідки не усунення встановлених недоліків в установлений строк, які визначені положеннями ч. 4 ст. 174 та ч. ч. 2, 4, 6 ст. 260, ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Н.М. Принцевська

А.І. Ярош