УХВАЛА

27 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/195/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі

за позовом Військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

до Уманської міської ради

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор"

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерства оборони України: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання незаконним та скасування рішення від 11.07.2007,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019 Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква звернулися з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 925/195/17.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на час звернення з позовною заявою, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, Військовий прокурор Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Уманської міської ради, за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор", за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерства оборони України: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, про поновлення Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Біла Церква строку позовної давності на оскарження рішення Уманської міської ради від 11.07.2007 №2.7-22/5 та визнання незаконним та скасувати рішення Уманської міської ради від 11.07.2007 № 2.7-22/5 в частині надання в оренду ВАТ "Уманьавтодор" земельної ділянки площею 22, 9026 га по вул. Київській, 31-А у м. Умань (2 вимоги немайнового характеру).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 31.08.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2019, у справі № 910/608/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Разом з цим відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, яка складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, кожен з позивачів мав би сплатити за подання позову 3 200,00 грн (1 600,00 * 2) за 2 немайнові вимоги судового збору окремим платіжним дорученням.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання касаційної скарги у цій справі, Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква мали сплатити судовий збір по 3 200,00 грн кожний окремими платіжними дорученнями.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, на підтвердження сплати судового збору надано оригінал платіжного доручення від 14.03.2019 № 265 на суму 3 200,00 грн, про сплату судового збору лише Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква. Натомість доказів сплати судового збору Міністерством оборони України до касаційної скарги не додано.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що листом Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві № 05-12/1731-6167 від 18.06.2018 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Рахунок отримувача: 6007;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Отже, скаржникам необхідно надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору Міністерством оборони України у встановлених порядку і розмірі у сумі 3 200,00 грн окремим платіжним дорученням.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У поданій касаційній скарзі Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква зазначають, що рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2018 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 925/195/17 ухвалені з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для вирішення спору і тому підлягають скасуванню, посилаючись при цьому на: статті 17, 19 Конституції України; частину першу статті 99, статті 75, 79, 86, 104, 107 ГПК України; рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 за №5-рп/2005; пункт 2.24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6, Пленум Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10, Пленум Вищого господарського суду України від 18.12.2009 №14; статтю 391 Цивільного кодексу України; наказ Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень" (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за №705/3145); наказ Міністра оборони України № 483 від 22.12.1997 "Про затвердження "Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями", наказ Міністра оборони України № 570 від 03.10.2006 "Про внесення зміни до наказу Міністра оборони України № 483 від 22.12.2006; пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою". При цьому доводи касаційної скарги зводяться до заперечень щодо порядку здійснення провадження у справі, порядку призначення нової експертизи, з`ясування обставин справи, тоді як вимоги скаржника полягають в ухваленні судом нового рішення про задоволення позовних вимог.

Також доводи скаржника стосуються оцінки доказів, в той час як відповідно до частини другої статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Біла Церква необхідно обґрунтувати, в чому, на його думку, полягає неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових рішень.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 925/195/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 11.06.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков