ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Черкаси справа № 925/124/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Євтушенко Б.В., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Агро-Еко XXI» до товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Агро Транс» про стягнення 1778684 грн. 59 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Агро-Еко XXI» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Агро Транс» (далі - відповідач) про стягнення 1778684 грн. 59 коп., а саме: 1320000 грн. основного боргу, 93135 грн. 01 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 50774 грн. 79 коп. 36 % річних, 50774 грн. 79 коп. пені, 264000 грн. штрафу у зв`язку з порушенням відповідачем строків та порядку оплати за товар за договором поставки сільськогосподарської техніки №1 від 15.05.2018 року, відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем договірних грошових зобов`язань щодо повноти і своєчасності оплати отриманого від позивача товару.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/124/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач в особі свого представника 25.02.2019 року подав відзив на позов (вх. № 5918/19), у якому позов не визнав через його безпідставність та необґрунтованість, просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Крім того, заперечуючи проти позову представник відповідача подав клопотання про призначення судової економічної експертизи (вх. № 5917/19).

Позивач в особі свого представника подав 05.03.2019 року заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи (вх. № 6929/19) та 13.03.2019 року відповідь на відзив (вх. № 8010/19), у яких спростовував доводи відповідача та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року підготовче провадження у справі № 925/124/19 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідач в особі свого представника 16.05.2019 року в порядку п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України подав заяву про визнання позову (вх. № 14940), в якій погодився з обставинами, викладеними у позовній заяві, позов визнав в повному обсязі, просив суд відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України позовні вимоги задовольнити.

В засіданнях суду 05.03.2019 року, 02.04.2019 року позивач в особі свого представника позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, відповідач в особі свого представника проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов. В засідання суду 25.04.2019, 20.05.2019 року сторони явку своїх представників не забезпечили, хоч про місце, дату і час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення у справі без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

15.05.2018 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Агро-Еко XXI», як постачальником, та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Агро Транс», як покупцем, був укладений договір поставки сільськогосподарської техніки № 1 (далі - Договір, а.с. 18-21), за умовами п. 1.1. якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (далі по тексту Договору - товар), а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його у сумі, визначеній договором.

У Договорі сторони погодили усі його істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п.п. 1.2., 1.3. - найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару в гривні та її еквівалент в іноземній валюті, строк поставки товару, а також інші умови (крім тексту цього договору) визначені в додатку, який є невід`ємною частиною договору. У випадку, якщо товар має нестандартну комплектацію, вона наводиться в специфікації, що викладена в додатку до договору. Товар за своїми якісними характеристиками відповідає сертифікату якості підприємства-виробника, з чим покупець погоджується;

п. 1.4. - товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010), місце поставки та отримання товару, вказане в графі «Базис поставки» додатку до Договору. Ціна товару визначена в договорі на умовах EXW. Постачальник може доставити товар за адресою, яку вкаже покупець на підставі оформлення окремого договору на транспортне перевезення та окрему оплату по ньому. Датою переходу права власності на товар до покупця є дата відвантаження товару з базисів поставки постачальника;

п. 2.1. - ціна товару вказана в додатках. Ціну договору становить загальна ціна товару, що передається за цим договором. Сторони встановлюють ціну товару в гривнях, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті, зазначеній в додатках. Сторони відповідно до положень ч. 2 ст. 524 та ст. 533 ЦК України погоджуються застосовувати при проведені розрахунків за цим договором курс долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання даного договору та/або додатку/специфікації. Ціна договору є звичайною ціною та становить вартість (ціну) товару на суму належних до сплати платежів;

п. 2.2. - сторони встановлюють, що протягом строку дії договору, грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у національній валюті України - гривні. У тому випадку, коли курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів, звернення з відповідним позовом до суду) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення договору та/або додатку, специфікації, оплата грошових коштів за товар відбувається відповідно до курсу долара США до гривні на дату здійснення розрахунку (курс продажу долара США згідно даних опублікованих на сайті http://minfin.com.ua/currency/mb/ (показник - «Рыночные курсы» - «Продажа»), у разі відсутності потрібної інформації сторони користуються даними опублікованими на сайті http://mezhbank.org/ua (показник - «Архив торгов» - «Продажа - «Максимум»). У виняткових випадках (відсутність з будь-яких причин інформації на зазначених сайтах) постачальник повідомляє в письмовому вигляді, факсимілярним зв`язком або на зазначену електрону адресу покупцю курс гривні до долара США за яким буде здійснено розрахунок, перерахунок (дооцінку) вартості товару поставленого покупцю. Сторони для визначення суми, яка підлягає оплаті використовують формулу: С = А1/А2хВ, де С - сума належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання специфікації, А1 - курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення розрахунків, А2 - курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день підписання відповідної специфікації або додатку;

п. 2.3. - всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п. 2.2. договору. При цьому, відповідно до положень ст.. 632 ЦК України, сторони дійшли згоди, що право на перерахунок вартості товару (дооцінку) у постачальника виникає автоматично після збільшення курсу долара США до гривні, враховуючи визначення ціни еквівалентно в доларах США. Постачальник не зобов`язаний надсилати покупцю жодних листів, повідомлень, перерахунків тощо, щодо вартості товару, який підлягає оплаті, оскільки така вартість вираховується за погодженою у п. 2.2. договору сторонами формуло;

п.п. 3.4. - 3.5. - покупець зобов`язаний: провести оплату за товар відповідно до умов договору. При перерахуванні коштів обов`язково вказувати в платіжному дорученні на оплату номер і дату цього договору , номер та дату виставленого рахунків фактури, найменування товару, за який здійснюється оплата. В разі відсутності даної інформації постачальник самостійно визначає порядок, суми та напрями зарахування отриманих коштів в рахунок погашення існуючих зобов`язань покупця. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок постачальника, вказаний в тексті цього договору. Оплатити гривневу різницю ціни товару, вирахувану відповідно до п.п. 2.2. цього договору в разі зміни курсу еквіваленту ціни договору;

п.п. 4.1., 4.4. - приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в день його отримання від постачальника, покупець зобов`язаний перевірити комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність наявних ознак пошкодження товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятий покупцем як належний. Факт передачі товару покупцю підтверджується підписами і печатками (за наявності) уповноважених представників сторін у товарно-супровідній документації. При передачі товару складається (за бажанням сторони) акт передачі-приймання;

п. 5.1. - права та обов`язки сторін договору виникають з моменту укладення цього договору. Обов`язок постачальника поставити товар, виникає з моменту фактичного надходження на рахунок постачальника грошових коштів в повному обсязі та в терміни, визначені договором. Права та обов`язки сторін цього договору припиняються належним чином виконанням сторонами всіх його умов, а також в інших випадках, передбачених законом;

п.п. 7.2-7.3. - покупець несе відповідальність - за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а також додатково сплачує штраф у розмірі 20 % від суми несплаченого боргу. В разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 2 цього договору покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості 36 % річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною специфікацією та/або додатковою угодою до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати;

п. 7.4. - сторони домовилися про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 5 років;

п. 10.1. - всі зміни та доповнення до договору є обов`язковими для сторін, якщо вони викладені у письмовій формі і підписані повноважними представниками сторін.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із Специфікації № 1 від 15.05.2018 року до Договору вбачається, що сторони домовились про те, що поставці підлягає товар - Olimac Drago II-8-рядна жорстка кукурудзяна жниварка з подрібнювачем, відстань міжряддя 70 см. для комбайнів JD-, у кількості 1 штука за ціною 1100000 грн. без ПДВ по курсу долара 26,2200, ціна в доларах - 50343,25; загальна суму товару за цією специфікацією становить 1320000 грн. з ПДВ (еквівалент у доларах 50343,25 USD) і має бути оплачена покупцем в повному обсязі до 01.12.2018 року; базис поставки - товар покупцеві передається за адресою: вул. Шевченка, 11, м. Золотоноша, Черкаська обл. (а. с. 22).

Із акту приймання-передачі від 06.07.2018 року до договору поставки від 15.05.2018 року, видаткової накладної № 63 від 06.07.2018 року вбачається, що постачальник передав, а покупець в особі свого представника, уповноваженого довіреністю № 23 від 06.07.2018 року, прийняв без у відмінному технічному стані товар - Olimac Drago II-8-рядна жорстка кукурудзяна жниварка з подрібнювачем, відстань міжряддя 70 см. для комбайнів JD-, у кількості 1 штука на суму 1320000 грн. з ПДВ (а.с. 23-25).

Відповідач отриманий від позивача товар своєчасно та в повному обсязі не оплатив, що стало підставою для звернення останнього із даним позовом до суду.

За розрахунком позивача, станом на день звернення до суду, заборгованість відповідача перед ним становить 1778684 грн. 59 коп., а саме: 1320000 грн. основного боргу, 93135 грн. 01 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 50774 грн. 79 коп. 36 % річних, 50774 грн. 79 коп. пені, 264000 грн. штрафу у зв`язку з порушенням відповідачем строків та порядку оплати за товар.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договором поставки сільськогосподарської техніки № 1 від 15.05.2018 року, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами частин 1-3 ст. 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У пунктах 4.1., 4.4. Договору передбачено, що приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в день його отримання від постачальника, покупець зобов`язаний перевірити комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність наявних ознак пошкодження товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятий покупцем як належний. Факт передачі товару покупцю підтверджується підписами і печатками (за наявності) уповноважених представників сторін у товарно-супровідній документації. При передачі товару складається (за бажанням сторони) акт передачі-приймання;

Відповідно до умов п.п. 3.4. - 3.5. Договору, покупець зобов`язався провести оплату за товар відповідно до умов договору. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок постачальника, вказаний в тексті цього договору. Оплатити гривневу різницю ціни товару, вирахувану відповідно до п.п. 2.2. цього договору в разі зміни курсу еквіваленту ціни договору;

Так, представниками сторін 06.07.2018 року була у встановленому порядку підписана видаткова накладна № 63 на поставку відповідного товару - Olimac Drago II-8-рядна жорстка кукурудзяна жниварка з подрібнювачем, відстань міжряддя 70 см. для комбайнів JD-, акт приймання-передачі цього товару, товар був переданий постачальником покупцю, а останнім прийнятий без зауважень на суму 1320000 грн. з ПДВ, про що свідчать підписи уповноважених представників сторін та печатки юридичних осіб на зазначених документах.

Відповідно до викладених обставин справи та наведених норм законодавства суд вбачає, що договір поставки укладений сторонами з дотриманням норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, ними виконувався, позивач свої зобов`язання щодо поставки товару виконав в строки та в повному обсязі, відповідач за отриманий товар не розрахувався, обставини, викладені в позовній заяві визнав, тому позовні вимоги щодо стягнення основного боргу визнаються обґрунтованими та доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку із простроченням оплати отриманого товару, позивач заявив про стягнення 93135 грн. 01 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 50774 грн. 79 коп. 36 % річних, 50774 грн. 79 коп. пені за період прострочення з 01.12.2018 року по 08.01.2019 року, 264000 грн. штрафу у зв`язку з порушенням відповідачем строків та порядку оплати за товар за договором поставки сільськогосподарської техніки № 1 від 15.05.2018 року.

За змістом норм ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599, ч.ч. 1-3 ст. 632 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У п.п. 2.1-.2.2. Договору сторони домовилися, що сторони встановлюють ціну товару в гривнях, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті, зазначеній в додатках. Сторони відповідно до положень ч. 2 ст. 524 та ст. 533 ЦК України погоджуються застосовувати при проведені розрахунків за цим договором курс долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання даного договору та/або додатку/специфікації. Ціна договору є звичайною ціною та становить вартість (ціну) товару на суму належних до сплати платежів; протягом строку дії договору, грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у національній валюті України - гривні. У тому випадку, коли курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів, звернення з відповідним позовом до суду) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення договору та/або додатку, специфікації, оплата грошових коштів за товар відбувається відповідно до курсу долара США до гривні на дату здійснення розрахунку (курс продажу долара США згідно даних опублікованих на сайті http://minfin.com.ua/currency/mb/ (показник - «Рыночные курсы» - «Продажа»), у разі відсутності потрібної інформації сторони користуються даними опублікованими на сайті http://mezhbank.org/ua (показник - «Архив торгов» - «Продажа - «Максимум»). У виняткових випадках (відсутність з будь-яких причин інформації на зазначених сайтах) постачальник повідомляє в письмовому вигляді, факсимілярним зв`язком або на зазначену електрону адресу покупцю курс гривні до долара США за яким буде здійснено розрахунок, перерахунок (дооцінку) вартості товару поставленого покупцю. Сторони для визначення суми, яка підлягає оплаті використовують формулу: С = А1/А2хВ, де С - сума належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання специфікації, А1 - курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення розрахунків, А2 - курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день підписання відповідної специфікації або додатку; всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з врахуванням п. 2.2. договору. При цьому, відповідно до положень ст.. 632 ЦК України, сторони дійшли згоди, що право на перерахунок вартості товару (дооцінку) у постачальника виникає автоматично після збільшення курсу долара США до гривні, враховуючи визначення ціни еквівалентно в доларах США. Постачальник не зобов`язаний надсилати покупцю жодних листів, повідомлень, перерахунків тощо, щодо вартості товару, який підлягає оплаті, оскільки така вартість вираховується за погодженою у п. 2.2. договору сторонами формуло;

Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 8 лютого 2017 р. у справі N 6-1905цс16, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 192 ЦК України). Про такі випадки йдеться у ст. ст. 193, 524 та 533 ЦК України, Законі України від 16 квітня 1991 року N 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декреті Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законі України від 23 вересня 1994 р. N 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Якщо у договорі передбачено інший порядок, суду слід з`ясувати сутність такого визначення.

Пунктами 2.1.-2.2. Договору сторонами за їх згодою з посиланням на норми ст. 533 ЦК України передбачені умови зміни ціни на товар, які не суперечать вищенаведеним нормам законодавства і судової практики, тому спірну вимогу позивача в частині стягнення курсової різниці, нарахованої, виходячи з офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США суд вважає обґрунтованою.

За змістом пунктів п.п. 7.2-7.3. договору покупець несе відповідальність - за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а також додатково сплачує штраф у розмірі 20 % від суми несплаченого боргу. В разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 2 цього договору покупець, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості 36 % річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною специфікацією та/або додатковою угодою до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати;

Також, згідно п. 7.4. Договору, сторони домовилися про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 5 років;

Відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Частина 3 ст. 198 Господарського кодексу України визначає, що відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і умови договору, спірну вимогу позивача про стягнення 93135 грн. 01 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 50774 грн. 79 коп. 36 % річних, 50774 грн. 79 коп. пені, 264000 грн. штрафу суд вважає обґрунтованою і такою, що також підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд приймає визнання позову відповідачем, у зв`язку з чим, позовні вимоги щодо стягнення 1778684 грн. 59 коп., а саме: 1320000 грн. основного боргу, 93135 грн. 01 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 50774 грн. 79 коп. 36 % річних, 50774 грн. 79 коп. пені, 264000 грн. штрафу у зв`язку з порушенням відповідачем строків та порядку оплати за товар за договором поставки сільськогосподарської техніки №1 від 15.05.2018 року задовольняє у повному обсязі.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 26680 грн.28 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Агро Транс», , місцезнаходження: 19700, Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Шевченка, буд. 11, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агро-Еко XXI», , місцезнаходження: 32390, Хмельницька обл., Камянець-Подільський район, село Крушанівка, вул. Центральна, буд. 40, п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346 - 1320000 грн. основного боргу, 93135 грн. 01 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 50774 грн. 79 коп. 36 % річних, 50774 грн. 79 коп. пені, 264000 грн. штрафу, 26680 грн.28 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.05.2019 року.

Суддя В.М. Грачов