РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2019Справа № 910/12406/15
За позовом Дочірнього підприємства "Строй-Маркет Плюс"

до Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М", та на стороні відповідача: 2) Приватного нотаріуса КМНО Кирилюк Д.В., 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс", 4) Національного банку України та 5) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання правовідносин припиненими.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Горбан А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи-1 - не з`явився;

від третьої особи-2 - не з`явився;

від третьої особи-3 - не з`явився;

від третьої особи-4 - Звада Р.В. (представник за довіреністю);

від третьої особи-5 - Голік О.А. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває вказана справа №910/12406/15, у якій Дочірнє підприємство «Строй-Маркет Плюс» заявляє до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» позовні вимоги, та просить суд:

- визнати припиненим Договір іпотеки укладений 23 вересня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ДП «Строй-Маркет Плюс», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрований в реєстрі за №3591;

- зобов`язати ПАТ «Златобанк» провести дії по зняттю заборони відчуження майна, яке є предметом іпотеки за Договором іпотеки, укладеним 23 вересня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ДП «Строй-Маркет Плюс», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3591, а саме подати до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кирилюка Д.В. письмову заяву про вилучення обтяження об`єктів нерухомого майна з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з формою, встановленою чинним законодавством на момент здійснення цієї дії, а саме запису, внесеного за №3592 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В.;

- зобов`язати ПАТ «Златобанк» провести дії по зняттю заборони відчуження майна, яке є предметом іпотеки за Договором іпотеки, укладеним 23 вересня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ДП «Строй-Маркет Плюс», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрований в реєстрі за №3591, а саме подати до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кирилюка Д.В. письмову заяву про вилучення обтяження об`єктів нерухомого майна з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з формою, встановленою чинним законодавством на момент здійснення цієї дії, а саме запису, внесеного за №3593 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В.

Вимоги позову мотивовані припиненням зобов`язань за Кредитним договором №255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року у зв`язку з їх виконанням, та отже, наявністю підстав для припинення іпотеки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Відповідач подав заперечення на позов, у яких вимоги відхилив, так як на його думку укладення між Позивачем та вкладниками Відповідача договорів відступлення права вимоги (цесії) не має наслідком припинення зобов`язань за кредитним договором, тому і договір іпотеки не є припиненим, і при цьому, заборгованість Позивача по основному боргу та процентах становить 2376007,62 доларів США та 50868,71 грн. по пені, а не 2326096,04 долари США, як зазначено Позивачем.

На думку Відповідача у спірних правовідносинах не відбулось поєднанням боржника і кредитора в одній особі, тому підстави для застосування ст. 606 ЦК України до спірних правовідносин відсутні, тому і договір іпотеки не є припиненим, і натомість, припинення зобов`язання на підставі ст. 606 ЦК України мало б наслідком порушення умов договорів, укладених банком з особами, вимоги яких Позивач вважає що набув та за якими нібито провів з банком зустрічне зарахування. Окремо Відповідач зауважує, що вказаними особами (кредиторами банку) не здійснювалось ініціювання переказу грошових коштів з рахунків, що були відкриті на виконання умов укладених з ними договорів, в рахунок виконання зобов`язань Позивача, а надіслання листа-повідомлення, в якому заявлено прохання перерахувати кошти на рахунок Позивача в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, не є належною формою ініціювання грошового переказу. Також Відповідач зауважує на допущення описки у номері одного з таких договорів.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання провести дії по зняттю заборони відчуження майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки, то Відповідач вважає, що примус його до таких дій є протиправним, оскільки за законом вчиняти такі дії він не зобов`язаний.

Третя особа-2, приватний нотаріус, надав пояснення, у яких зазначає, що після посвідчення договору іпотеки не приймав участі у правовідносинах сторін, тому про заявлені Позивачем порушення Відповідачем його прав нотаріусу не відомо, юридичних підстав для припинення записів наразі немає, і що заявлені вимоги стосовно вилучення записів Позивачем сформульовані невірно.

Третя особа-4, Національний банк України, проти вимог позову заперечував з підстав, наведених у наданих суду пояснення, та зокрема, оскільки Відповідача, як банк, віднесено до неплатоспроможних, відтак за законом зарахування зустрічних однорідних вимог не здійснюється.

Третя особа-5, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, заявлені Позивачем вимоги також не підтримував, про що надавав суду письмові пояснення.

Треті особи 1 та 3 письмових пояснень по суті спору не надали. Відповідач та треті особи 1-3 не скористалися наданим їм законом правом направити своїх повноважних представників у засідання 22.05.2019.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, які приймали участь засіданнях, дослідивши їх письмові пояснення та надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі - Банк, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фросбі-М» (далі - Позичальник, Третя особа) було укладено Кредитний договір №255/1/13-КL (далі - Кредитний договір), згідно якого Позичальнику надається кредит у сумі 3000000 доларів США (надалі - Кредит), з кінцевою датою повернення Кредиту не пізніше 22.09.2015 включно.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 23.09.2013 між Банком та ДП «Строй-Маркет Плюс» (далі - Іпотекодавець, Позивач) був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В., зареєстрований в реєстрі за № 3591 (далі - Договір іпотеки), відповідно до якого Позивач, як Іпотекодавець , передав в іпотеку Відповідачу, як Іпотекодержателю, нерухоме майно (далі - Предмет іпотеки), описане та перелічене у п. 1.2 Договору іпотеки.

У зв`язку з укладенням Договору іпотеки та керуючись Законом України «Про нотаріат», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. було накладено заборони на відчуження майна, яке є Предметом іпотеки за Договором іпотеки, та внесено відповідні записи про обтяження об`єктів нерухомого майна у Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які нотаріусом зареєстровані у реєстрі за №№ 3592 та 3593.

Предметом дослідження та доведення у даному судовому спорі про визнати припиненим Договору іпотеки та зобов`язати Відповідача провести дії по зняттю заборони відчуження майна (предмету іпотеки), є питання наявності або відсутності невиконаних грошових зобов`язань по Кредитному договору, а отже - наявності або відсутності підстав для припинення іпотеки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 75 ГПК України, яка встановлює підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, Господарським судом міста Києва розглядалася справа №910/9544/15 за позовом ТОВ «ФРОСБІ-М» до ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про визнання припиненими зобов`язань ТОВ «ФРОСБІ-М» перед ПАТ «ЗЛАТОБАНК» за Кредитним договором №255/1/13-KL від 23.09.2013 у частині боргу на загальну суму 2136850,78 доларів США.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 у справі №910/9544/15, яка є чинною та набрала законної сили, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" було задоволено частково, визнано припиненим з 12.02.2015 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" перед Публічним акціонерним товариством "Златобанк" за кредитним договором №255/1/13-KL від 23.09.2013 в частині заборгованості за кредитом в розмірі 2136850,78 доларів США; визнано відсутнім у публічного акціонерного товариства "Златобанк" права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" на загальну суму 2136850,78 доларів США за кредитним договором №255/1/13-KL від 23.09.2013.

Отже, враховуючи положення ст. 75 ГПК України, встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 у справі №910/9544/15 вищевказані обставини, не доказуються знов при вирішенні даного спору.

Також, Господарським судом міста Києва розглядалася справа №910/22361/15 за позовом ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського Валерія Івановича до ТОВ «ФРОСБІ-М», за участю третіх осіб без самостійних вимог ТОВ «Фактор Плюс», НБУ, ТОВ «Дагмар-Інвест», ДП «Строй-Маркет Плюс» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22361/15, яке є чинним та набрало законної сили, припинено провадження у справі № 910/22361/15 в частині стягнення 169349, 22 дол. США заборгованості по кредиту, 24030,72 дол. США заборгованості по процентам, 22 999,79 грн. пені та 5 000 грн. штрафу у зв`язку з відсутністю предмета спору; у іншій частині позову відмовити.

При цьому, рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22361/15 встановлено, що станом на момент звернення з позовом у даній справі до суду, з урахування обставин, встановлених рішенням суду у справі №910/9544/15 щодо припинення зобов`язання за спірним кредитним договором з 12.02.2015 на суму 2 136 850,78 доларів США, сума заборгованості відповідача за кредитом становила 169349,22 дол. США, а тому вимоги позивача в частині стягнення 136 850,78 доларів США є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо розміру заявленої до стягнення заборгованості по процентам станом на 20.08.2015 у розмірі 185918,43 дол. США, то рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22361/15 встановлено, що вказаний розмір є невірним, оскільки позивачем продовжувалось нарахування процентів на суму кредиту у розмірі 2136850,78 дол. США після 12.02.2015, тобто після припинення зобов`язання, натомість суд дійшов висновку, що станом на момент звернення до суду з позовом у справі №910/22361/15, обґрунтованим розміром відсотків за заявлений позивачем період (з 27.09.2013 по 19.08.2015), є 24030,72 дол. США, а тому вимоги в частині стягнення 161887,71 дол. США процентів задоволенню не підлягають.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22361/15 також встановлено, що Відповідачем були проведені оплати заборгованостей по Кредитному договору за платіжними дорученнями №1 від 23.05.2017, №2 від 23.05.2017, № 101081875 від 02.10.2017, згідно із яким, Відповідачем було здійснено погашення заборгованості по поверненню кредиту на суму 4460980,22 грн. та по погашенню відсотків на суму 633014,82 (23.05.2017), 1143159,98 грн. (02.10.2017).

З огляду на наведене, та враховуючи дані НБУ про офіційний курс гривні до долару США на вказані дати, суд у рішенні від 14.12.2017 у справі №910/22361/15 встановив, що 23.05.2017 позивачем здійснено погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 169349,22 дол. США (платіжне доручення № 1) та 24030,70 дол. США (платіжне доручення № 2), 02.10.2017 здійснено погашення заборгованості у розмірі 43010,71 дол. США (платіжне доручення № 101081875), тому суд на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинив провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 169349,22 дол. США та за процентами у розмірі 24030,72 дол. США.

Також у рішенні Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22361/15 встановлено, що з нарахованих Позивачем санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по Кредитному договору, обгрунтвоано було нараховано 22999,79 грн. пені та 5000 грн. штрафу, та відповідачем ці суми було сплачено платіжними дорученнями № 3 від 23.05.2017 та № 4 від 23.05.2017.

Судом приймаються як такі, що не доказуються знов при вирішенні даного спору згідно ст. 75 ГПК України обставини, встановлені вищеописаними рішеннями судів.

Разом з цим, за розрахунком суду, здійсненим судом, наявні у Позивача наявні невиконані грошові зобов`язання зі сплати процентів по Кредитному договору.

Враховуючи погоджений сторонами розмір процентів, їх порядок нарахування та сплати, встановлені Кредитним договором, судом зроблений власний розрахунок процентів, які Позивач згідно умов Кредитного договору був зобов`язаний сплатити за період, який не був спірним у вищеописаній справі №910/22361/15, та до повного погашення заборгованості по Кредитному договорі, тобто за період 20.08.2015 - 22.05.2017, наступним чином:

Сума боргу Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
169349.2220.08.2015 - 22.05.201764214.5 %43790,89
за формулою:

розмір процентів = С х Z х Д : 360 : 100, де

С - сума заборгованості,

Z - процент річних, вказаний у Кредитному договорі,

Д - кількість прострочених днів

360 - погоджена сторонами у п. 2.4 Договору для обрахунку розміру процентів кількість днів у році.

Отже, за обрахунком суду Позивач був зобов`язаний сплатити 43790,89 дол. США процентів, тоді як за платіжним дорученням від 02.10.2017 суд у рішенні від 14.12.2017 у справі №910/22361/15 встановив погашення процентів лише на суму 43010,71 дол. США, тобто, проценти за Кредитним договором повністю не погашені.

Враховуючи вищенаведене, оскільки зобов`язання за Кредитним договором повністю не виконані (наявна заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 780,18 дол. США), то підстави для задоволенні позову у частині визнання припиненим Договору іпотеки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» у суду відсутні, і суд у цій частині в позові відмовляє.

Позаяк Договір іпотеки не припинений, то встановлене ним обтяження є чинним, відтак Відповідач, як банк, правомірно не вчиняє дій по зняттю обтяження та заборони на відчуження майна у зв`язку з його перебуванням у іпотеці, тому позов і в частині зобов`язання банку до вчинення таких дій задоволенню не підлягає.

Отже, суд у задоволенні позовних вимог відмовляє повністю.

Усі інші доводи та заперечення сторін і третіх осіб судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору (відмова у позові з наведених вище підстав) впливу не мають.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у позові Позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 30.05.2019.

Суддя Р.Б. Сташків