ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1314/18

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретарю судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні

подання Заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кияниці Лілії Сергіївни
про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон
у справі господарського суду Київської області № 911/1314/18
за позовом Фізичної особи-підприємця Дзюби Віталія Сергійовича, м. Донецьк
доФізичної особи-підприємця Лапенка Ростислава Васильовича, Київська АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2
простягнення 307500 грн.
без повідомлення сторін

за участю ДВС:не з`явились
встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 11.09.2018 у справі № 911/1314/18 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Дзюби Віталія Сергійовича до Фізичної особи-підприємця Лапенка Ростислава Васильовича задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОП Дзюби Віталія Сергійовича 289500 грн. заборгованості з орендної плати, 4342,50 грн. витрат зі сплати судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення господарським судом видано відповідний наказ від 10.10.2018.

До господарського суду Київської області надійшло подання Заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кияниці Лілії Сергіївни про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, яке мотивоване тим, що боржник в добровільному порядку рішення не виконав, а державним виконавцем в процесі примусового виконання рішення суду не було виявлено грошових коштів, рухомого або нерухомого майна на яке державним виконавцем було можливо б звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, що на думку державного виконавця свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

В силу положень ст. 337 ГПК України сторони у справі про розгляд зазначеного подання не повідомлялись. ДВС належним чином повідомлена про час і місце розгляду подання, представник ДВС в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 ГПК України, шляхом направлення на адресу місцезнаходження ДВС, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Розглянувши вказане подання разом з матеріалами справи в сукупності, суд зазначає таке.

Постановою Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.02.2019 відкрито виконавче провадження № 58353175 з виконання наказу господарського суду Київської області від 10.10.2018 у справі № 911/1314/18.

Постановою Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.03.2019 № 58353175 накладено арешт на майно боржника.

Постановою Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 08.04.2019 № 58353175 накладено арешт на грошові кошти боржника, які розміщені на рахунках в банківських установах.

Згідно акта державного виконавця від 17.04.2019 за адресою реєстрації боржник не проживає, право власності на будинок розташований за вказаною адресою належить іншій особі.

Згідно акта державного виконавця від 25.04.2019 за адресою, за якою проживав боржник він не проживає більше року.

Згідно відповідей банківських установ у боржника відсутні відкриті рахунки у банківських установах.

Згідно відповіді РСЦ МВС у Київській області від 17.04.2019 у боржника відсутні на праві власності транспортні засоби.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 15.02.2019 у боржника наявне нерухоме майно, а саме земельна ділянка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт Глеваха «Глеваха 4» садівничий масив загальною площею 0,086 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 :01:012: НОМЕР_2 , та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , смт Глеваха «Глеваха АДРЕСА_3 », садовий масив, вул. Дачна, 7, буд. 77, номер РПВН: 12679185, які знаходиться під іпотечним обтяженням у ВАТ КБ «Надра».

Оскільки боржником в добровільно порядку рішення суду не виконано, а в ході вчинення виконавчих дій державним виконавцем не виявлено грошових коштів або нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за наказом господарського суду Київської області від 10.10.2018 у справі № 911/1314/18, державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положення п. 2 Розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 № 489/20802, подання має обов`язково містити інформацію про перетинання боржником державного кордону України, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

В листі Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» вказано що у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Також в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» роз`яснено, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням», яке варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В той же час, в матеріалах подання державного виконавця відсутні докази свідомого ухилення боржника ФОП Лапенка Ростислава Васильовича від виконання наказу господарського суду Київської області від 10.10.2018 у справі № 911/1314/18.

Відсутність у боржника майна чи достатньої суми грошових коштів, а також відсутність самого боржника за місцем реєстрації не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Правовий аналіз п. 19 ч. 2. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що обов`язок державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого невиконаного зобов`язання не є підставою для звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Окремо слід зазначити, що у поданні державного виконавця відсутня інформація про перетинання боржником державного кордону, як і доказів наявності у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що могло б свідчити про наявну у боржника можливість виїхати за межі України. Також подання державного виконавця не містить найменування органів, які повинні здійснити заходи щодо обмеження у праві виїзду боржника за кордон.

Державним виконавцем не зазначено, яким чином виключний захід забезпечення виконання судового рішення, а саме тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може сприяти виконанню рішення суду, за відсутності у боржника грошових коштів, рухомого або нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, суд бере до уваги Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме положення статті 2 Протоколу № 4, в яких зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, судом взято до уваги статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права та Міжнародного пакту про громадські і політичні права» від 19.10.1973 № 2148-VІІІ, в якій зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність подання Заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кияниці Лілії Сергіївни про встановлення тимчасового обмеження боржнику - ФОП ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в зв`язку з чим суд відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст. 232-235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

В задоволенні подання Заступника начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кияниці Лілії Сергіївни про встановлення тимчасового обмеження боржнику - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк