ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.2019 Справа № 920/341/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянувши без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Стар,

про стягнення 70923 грн 64 коп.,

УСТАНОВИВ:

04.04.2019 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 63590 грн 93 коп. заборгованості, 6176 грн 05 коп. пені, 296 грн 42 коп. 3% річних, 860 грн 24 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 01.09.2014 договору на водопостачання та водовідведення № 2727. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1921 грн витрат по сплаті судового збору.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем були перевищені гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, що є порушенням умов укладеного між сторонами договору від 01.09.2014. Вищезазначені порушення, на думку позивача, є підставою для виставлення ним відповідачу рахунків на оплату боргу та штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 05.04.2019 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу без проведення судового засідання.

25.04.2019 відповідачем до суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує.

Відповідач зазначає, що позивач для обґрунтування своїх позовних вимог зазначає та застосовує нормативно-правові акти, які не були чинними в період існування правовідносин між сторонами, а саме Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 (надалі Правила № 596) з урахуванням рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем невірно розраховано суму пені.

02.05.2019 позивачем до суду було подано клопотання, в якому позивач просить суд провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 06.05.2019 було відкладено розгляд справи на 31.05.2019 та відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач 21.05.2019 надав до суду відповідь на відзив відповідача, в якій зазначив, що не погоджується з доводами відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву.

31.05.2019 розгляд справи проведено не було, оскільки суддя Резніченко О.Ю. знаходилась у відрядженні, що підтверджується наказом господарського суду Сумської області від 22.05.2019 № 18-Г. Відповідно до ст. 32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею, а тому справа розглядається суддею Резніченко О.Ю. після повернення з відрядження 03.06.2019.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, дослідивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що між сторонами було укладено договір на водопостачання та водовідведення від 01.09.2014 № 2727 (надалі Договір) (а.с.16-17).

Відповідно до п.8.1 Договору він укладається з 01.09.2014 по 01.09.2017 і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання Договору.

Сторонами не спростовується, що однією із сторін Договору іншій не направлялась заява про розірвання Договору, а тому строк дії Договору на момент розгляду справи не закінчився.

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач взяв на себе обов`язки забезпечувати відповідача питною водою та приймати стічні води, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п. 5.1. Договору відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця.

Перелік гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин (надалі ГДК) встановлено пунктом 5.1 Договору , а саме: реакція середовища рН-6,5-9 мг/л; БСК3 256 мг/дм3; завислі речовини 280 мг/дм3; нафти і нафтопродукти 0,73 мг/дм3; жири 8 мг/дм3; азот амонійний 25 мг/дм3; нітрити -0; нітрати 0,64 мг/дм3; фосфати 6,5 мг/дм3; сульфати - 77 мг/дм3; хлориди 80,4 мг/дм3; СПАР 0,25; залізо - 1 мг/дм3;мідь -0,012 мг/дм3; нікель -0,12 мг/дм3; цинк 0,084 мг/дм3; хром+3 0,5 мг/дм3; свинець 0,12 мг/дм3. Змін до вищезазначеного пункту Договору, стосовно розміру ГДК, сторонами не вносилось.

Позивачем було неодноразово виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими Договором, а саме 20.09.2018, 22.10.2018, 14.11.2018 позивачем проводились перевірки якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску на виході з колодязя, за адресою: вул. Чехова, 9а, м. Суми.

За результатами перевірок були складені акти по відбору проб та протоколи дослідження якості стічних вод, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних актів та протоколів (а.с.26, 30, 34). Представником відповідача акти про відбір стічних вод були підписані без жодних зауважень.

Позивач для розрахунку плати використовував дані лабораторії позивача. Хімічна лабораторія контролю промстоків відповідача відповідає критеріям атестації і атестована на право проведення вимірювань у сфері робіт з контролю стану навколишнього природного середовища (води стічні), що підтверджується свідоцтвами про атестацію (а.с.49-50).

Отже, судом встановлено наявність факту скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з нормами, встановленими у Договорі (п.5.1).

Позивач зазначає, що до даних правовідносин застосовуються правила та порядок, які затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 «Про затвердження Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (далі Правила № 316, Порядок № 316), який набрав чинності 02.02.2018.

Оскільки на час відібрання вже набув чинності Наказ № 316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначеного Наказу № 316, розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування м. Сум ще не було, то до відносин сторін, пов`язаних з відбором проб, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом.

Згідно з п. 1 Порядку № 316 цей Порядок встановлює єдиний на території України порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Відповідно до п. 6 розділу 3 Порядку № 316 у разі виявлення перевищення фактичної концентрації будь-якого показника над зазначеною в договорі про приймання понаднормативно забруднених стічних вод додаткова оплата послуг водовідведення здійснюється споживачем з коефіцієнтом кратності, який визначається відповідно до Порядку, але замість встановлених ДК для розрахунку застосовуються тимчасово погоджені концентрації, зазначені в договорі про приймання понаднормативно забруднених стічних вод.

Позивачем здійснено розрахунок величин плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у систему централізованого водовідведення на підставі чинного Порядку № 316 за формулою: величина плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням дорівнює тарифу, встановленому за надання послуг з централізованого водовідведення споживачем, віднесеним до відповідної категорії (грн./м.куб) помножене на об`єм скинутих споживачем стічних вод з понаднормативним забрудненням (м.куб) помножене на коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Для розрахунку позивачем було взято коефіцієнт кратності 10. Тариф, встановлений за надання послуг з централізованого водовідведення споживачам, згідно постанови НКРЕКП від 28.12.2017 № 1575 та наказу позивача від 24.01.2018 № 24 складає 6,36 грн/куб.м. Тариф, встановлений з 12.09.2018 за надання послуг з централізованого водовідведення споживачам складає 7,38 грн/куб.м (а.с.37-45).

Об`єм скинутих поданднормативно забруднених стічних вод склав за вересень 2018 року 405 куб.м, за жовтень 2018 року 430 куб.м, за листопад 2018 року 420 куб.м, що підтверджується копією витягу з електронного журналу зняття показників лічильників по об`єкту відповідача (а.с.46-47).

Таким чином, за перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживачу виставлено до оплати за вересень 2018 року 28374 грн 30 коп., за жовтень 2018 року 4220 грн 63 коп., за листопад 2018 року 30996 грн 00 коп.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплати №№ 166, 182, 198, які були отримані відповідачем (а.с.23,27,31). Крім того, відповідачу направлялись листи-повідомлення (а.с.24-25,28-29,32-33). Також, позивач звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості (а.с.51-56). Однак, оскільки відповідач заборгованість не сплатив, то позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Позивачем до матеріалів справи надано розрахунок сум заборгованості та штрафних санкцій (а.с.19-22).

На думку суду, позивач вірно застосував Правила № 316 в частині визначення порядку нарахування плати за скид понадноративних забруднень. Крім того, з урахуванням договірних умов (п. 5.1) позивач правомірно здійснив нарахування плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин, взявши до розрахунку перелік гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин, який встановлений Договором.

Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним обставинам, суд враховує, що згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі N 1-26/2011 та Рішенням Конституційного суду України від 1 грудня 2004 року по справі N 1-10/2004 сторони при виконання договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови договору.

Суд дійшов висновку, що основна заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 63590 грн 93 коп. підтверджується матеріалами справи, а саме актами відбору проб стічних вод, протоколами дослідження якості стічних вод, листами, розрахунком боргу, рахунками, позивач правомірно здійснював розрахунки, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача вищезазначеної суми є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд не приймає до уваги доводи відповідача, які викладені у розділі 1 та 2 відзиву на позовну заяву, оскільки такі доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 296 грн 42 коп. 3% річних та 860 грн 24 коп. інфляційних втрат (за загальний період з 05.12.2018 по 28.02.2019).

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Як вже зазначено, позивачем до матеріалів справи був наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат. Позивач зазначив, що рахунок за вересень 2018 року відповідач отримав 23.10.2018, за жовтень 2018 року 16.11.2018, а за листопад 2018 року - 13.12.2018.

Позивач зазначив, що відповідно до п.2.3.4 Договору Правил № 596 та Правил № 539 відповідач зобов`язаний був оплатити рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників протягом 30 банківських днів. Крім того, позивач зазначає, що зобов`язання має бути виконано з урахуванням положень ст. 530 ЦК України.

Суд дійшов висновку, що в період з 21.06.2017 по 14.01.2019 місцевими органами влади м. Суми не було розроблено та прийнято в установленому порядку місцеві правила приймання стічних вод. Нові місцеві Правила було затверджено лише 15.01.2019 рішенням виконкому Сумської міської ради № 4. Тому, на думку суду, до відносин сторін, пов`язаних з відбором проб, застосовуються правила приймання стічних вод затверджені центральним органом, а Правила № 539 та Правила № 596 не підлягають застосуванню.

В той же час, згідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, Правила № 539 та Правила № 596 не підлягають застосуванню, Договором строк оплати не визначений, а тому оплата повинна відбуватись, відповідно до ст. 530 ЦК України.

Тому, на думку суду, оскільки Договором строк не встановлений, а ст. 530 ЦК України передбачено 7 днів для виконання обов`язку, однак позивач розаховує річні та інфляційні збитки, фактично встановлюючи відповідачу 30 денний строк для оплати, що не заборонено ЦК України, то суд погоджується з визначеним позивачем періодом нарахування, однак з урахуванням ст. 530 ЦК України, а не Правил № 539 та Правил № 596.

Крім того, суд не погоджується із змістом розрахунку 3% річних та інфляційних, який наданий позивачем, оскільки розрахунок повинен бути здійсненний по кожному факту прострочення зобов`язання, а позивач при розрахунку за одні й ті ж періоди неправомірно включає суми боргу до розрахунку за попередні періоди.

В той же час, суд здійснив перерахунок заборгованості по кожному періоду окремо і з урахування зазначених вище обставин, а також враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 296 грн 42 коп. 3% річних та 860 грн 24 коп. інфляційних втрат (загальний період з 05.12.2018 по 28.02.2019) є правомірною та підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про безпідставність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, оскільки такі доводи є необґрунтованими.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 6176 грн 05 коп. пені за (загальний період з 05.12.2018 по 28.02.2019).

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п.5.3 Договору у разі несвоєчасного перерахування коштів відповідачем за послуги водопостачання та водовідведення стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивачем невірно здійснено розрахунок пені, а саме пеня двічі за один і той же період застосована до певних сум заборгованості.

Суд погоджується з доводами відповідача, оскільки розрахунок пені повинен бути здійсненний по кожному факту прострочення зобов`язання, а позивач при розрахунку за одні й ті ж періоди неправомірно включає суми боргу за попередні періоди до розрахунку пені за наступні періоди.

Враховуючи вищезазначене, суд здійснив перерахунок пені за загальний період з 05.12.2018 по 28.02.2019, однак по кожному факту прострочення грошового зобов`язання та дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача підлягає 3565 грн 34 коп.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача 2610 грн 71 коп. пені, то суд відмовляє, в зв`язку з необгрунтованістю такої вимоги.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Стар про стягнення 70923 грн 64 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Стар» (вул. Чехова, 9а, м. Суми, 40022, код 35172222) на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (Білопільський шлях, 9, м. Суми, 40009, код 03352455) 63590 грн 93 коп. заборгованості, 3565 грн 34 коп. пені, 296 грн 42 коп. 3% річних, 860 грн 24 коп. інфляційних втрат, 1850 грн 29 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині позовних вимог Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Стар про стягнення 2610 грн 71 коп. пені відмовити.

4. Судовий збір в розмірі 70 грн 71 коп. покласти на Комунальне підприємство Міськводоканал Сумської міської ради.

5. Видати Комунальному підприємству Міськводоканал Сумської міської ради наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін:

Позивач - Комунальне підприємство Міськводоканал Сумської міської ради (Білопільський шлях, 9, м. Суми, 40009, код 03352455).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Стар» (вул. Чехова, 9а, м. Суми, 40022, код 35172222).

Повне судове рішення складено 04.06.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко