ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. Справа№ 910/7266/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Титарєвої Г.І.

у присутності представника боржника Чирського Ю.В.- довіреність б/н від 10.01.19

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" Гусара Івана Олексійовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року

у справі № 910/7266/14 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-

Агро" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича

до 1. Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області

2. ОСОБА_1

про визнання договору недійсним

в межах справи №910/7266/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у справі №910/7266/14 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара І.О. до Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області та ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі від 15.09.2017 року недійсним в межах справи № 910/7266/14.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ліквідатор Гусар І.О. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким вищезазначену заяву задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 25.03.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ "Лотуре-Агро" Гусара І.О. на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у справі № 910/7266/14, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 11.04.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року відкладено розгляд справи на 16.05.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли додаткові документи по справі, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 16.05.2019 року відкладено розгляд справи на 30.05.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 року для розгляду справи № 910/7266/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 910/7266/14 за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ "Лотуре-Агро" Гусара І.О. на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року.

Представник боржника в судовому засіданні 30.05.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора про визнання договору оренди землі від 15.09.2017 року недійсним в межах справи № 910/7266/14.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

30.05.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника боржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ліквідатора банкрута підлягає задоволенню, а оскаржувана ним ухвала господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у справі № 910/7266/14 - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення поданої ліквідатором заяви, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні Господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа №910/7266/14 про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро", введеної постановою Господарського суду міста Києва від 16.05.2016 року. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара І.О.

У липні 2018 року до Господарського суду міста Києва у межах справи № 910/7266/14 про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро" надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Гусара І.О. до Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 14.09.2017 року.

Подана заява обґрунтована тим, що на підставі незаконного володіння ОСОБА_1 нерухомим майном, що належить позивачу без достатніх правових підстав, Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області уклала договір оренди землі з Грипичем Є.М., у зв`язку з чим ліквідатор зазначає про існування підстав для визнання такого договору недійсним.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у справі №910/7266/14 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Лотуре-Агро" арбітражного керуючого Гусара І.О. до Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області та ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі від 15.09.2017 року недійсним в межах справи № 910/7266/14.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів вбачає підстави для її скасування з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2017 року між Покровською сільською радою Троїцького району Луганської області (надалі - "Орендодавнець") та ОСОБА_1 (надалі - "Орендар") укладено Договір оренди землі (надалі - "Договір"), за змістом якого орендодавець надає на підставі рішення 27 сесії Покровського сільської ради VII скликання №27/4 від 14.09.2017 року, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,28 га, кадастровий номер НОМЕР_1 із земель комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського призначення (об`єкти нерухомості), які знаходяться в АДРЕСА_2 (п. 1 Договору).

Пунктом 7 Договору встановлено, що Договір укладено строком на 10 (десять) років. Після закінчення строку і орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.п. 8-10 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у гривнах, у місцевий бюджет Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області на розрахунковий рахунок. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума орендної плати в розмірі 78 876,12 грн. (сімдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят шість грн. 12 коп.) на 1 рік, в тому числі 6 753,01 грн. (шість тисяч п`ятсот сімдесят три грн. 0,1 коп.) за 1 місяць.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку ліквідатора, ОСОБА_1. не має повноважень на укладення спірного договору, а тому існують підстави для визнання договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 не мав права підписувати спірний договір, оскільки не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, а тому, за твердженням скаржника, відповідач-2 незаконно отримав в оренду земельну ділянку площею 4,2800 га із земель комунальної власності для ведення товарного сількогосподарського призначення (об`єкти нерухомості), які знаходяться в АДРЕСА_2, всупереч інтересам ТОВ "Лотуре-Агро", як власника комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заявлених вимог, судом першої інстанції зазначено, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був неповнолітній на момент укладення спірного договору, не надано рішення суду, за змістом якого було б встановлено, що ОСОБА_1 є недієздатний або обмежено дієздатний, як наслідок ліквідатором належними та допустимим доказами не доведено відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності Грипича Є.М., яка могла перешкоджати останньому укладення договору оренди землі від 15.09.2017 року.

Однак, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до абз. 3 пп. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п`ятої статті 203 ЦК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 01.08.2016 року у справі №433/1410/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Лотуре-Агро" про визнання права власності на комплекс нежитлових приміщень та споруд позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визнано за ОСОБА_1 право власності на комплекс об`єктів нежитлових приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежитлову будівлю вагової з навісом (літера А, а); склад для зерна (літера Б); майстерню МТМ (літери В, Г, г); ангар сільгосп машин (літера Д); ангар сільгосп інвентаря (літера Е); насіннєвий склад (літера Е); склад ( літера Ж); сторожу (літера 3); ЗАВ (літери К,к, Л, л).

Зазначене нерухоме майно розташовано на земельній ділянці, яка є предметом спірного договору оренди землі від 15.09.2017 року.

На вказане рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.08.2016 року у справі №433/1410/16-ц ліквідатором ТОВ "Лотуре-Агро" було подано апеляційну скаргу.

В ухвалі Апеляційного суду Луганської області від 23.09.2016 року зазначено, що апеляційна скарга подана відповідачем впродовж встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Отже, рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.08.2016 року у справі №433/1410/16-ц не набрало законної сили, оскільки було оскаржене до Апеляційного суду Луганської області у встановлені строки.

За результатами розгляду апеляційної скарги ліквідатора ТОВ "Лотуре-Агро" Апеляційним судом Луганської області ухвалою від 13.01.2017 року у справі №433/1410/16-ц скасовано рішення Троїцького районного суду Луганської області від 01.08.2016 року у справі №433/1410/16-ц, провадження у справі №433/1410/ 16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Лотуре-Агро" про визнання права власності на комплекс нежитлових приміщень та споруд закрито.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.12.2018 року у справі № 522/2202/15-ц, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Таким чином, судовими рішеннями у справі № 433/1410/16-ц підтверджується, що спірне майно фактично вибуло з володіння ТОВ "Лотуре-Агро" поза його волею, що дає право ліквідатору ТОВ "Лотуре-Агро" витребувати дане майно.

В подальшому, ліквідатор ТОВ "Лотуре-Агро" звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою в межах справи про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

За наслідками розгляду такої заяви, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 року у справі № 910/7266/14, залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2019 року, визнано право власності на комплекс об`єктів нежитлових приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежитлову будівлю вагової з навісом (літера А, а); склад для зерна (літера Б); майстерню МТМ (літери В, Г, г); ангар сільгосп машин (літера Д); ангар сільгосп інвентаря (літера Е); насіннєвий склад (літера Е); склад (літера Ж); сторожу (літера 3); ЗАВ (літери К,к, Л, л) за ТОВ "Лотуре-Агро" та вирішено витребувати вказане спірне майно з незаконного володіння.

Таким чином, з аналізу наведених судових рішень вбачається, що ТОВ "Лотуре-Агро" є власником вищенаведеного нерухомого майна, а саме комплексу об`єктів нежитлових приміщень та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

Згідно частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 ЦК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Системний аналіз вказаних норм дає суду підстави для висновку про те, що норми статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 11.02.2015 року у справі № 6-2цс15. Вказані норми закону мають звичну правову конституцію безумовного слідування землі за об`єктом нерухомості (будівлями).

В той же час, не маючи жодних прав на комплекс об`єктів нежитлових приміщень та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежитлову будівлю вагової з навісом (літера А, а); склад для зерна (літера Б); майстерню МТМ (літери В, Г, г); ангар сільгосп машин (літера Д); ангар сільгосп інвентаря (літера Е); насіннєвий склад (літера Е); склад (літера Ж); сторожу (літера 3); ЗАВ (літери К,к, Л, л) ОСОБА_1 уклав з Покровською сільською радою Троїцького району Луганської області договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 15.09.2017 року, видавник: орендодавець: Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області, орендар: ОСОБА_1; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: №27/4, виданий 14.09.2017, видавник: Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області.

За вказаним договором оренди, ОСОБА_1., всупереч інтересам ТОВ "Лотуре-Агро", отримав в оренду земельну ділянку площею 4,2800 га із земель комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського призначення (об`єкти нерухомості), які також знаходяться в АДРЕСА_2 .

Таким чином, на підставі викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 , не будучи станом на дату укладення спірного договору власником комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , отримав в оренду земельну ділянку за адресою місцезнаходження вказаного комплексу для його обслуговування, не маючи при цьому необхідної цивільної дієздатності, що в свою чергу є підставою для визнання такого договору недійсним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, що прийнята з порушенням норма законодавства, та прийняття нового рішення про задоволення заявлених ліквідатором вимог.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" Гусара Івана Олексійовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у справі №910/7266/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у справі №910/7266/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" Гусара Івана Олексійовича задовольнити.

4. Визнати недійсним договір оренди землі від 15.09.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Покровською сільською радою Троїцького району Луганської області.

5. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

6. Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 04.06.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх