ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.05.2019р. Справа №905/686/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської

філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро

до відповідача Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської

міської ради, м.Маріуполь

про стягнення інфляції та трьох процентів річних в сумі 30083,18 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Бойчук Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь, про стягнення інфляції в сумі 22865,46 грн. та трьох процентів річних в сумі 7217,72 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №107 від 04.01.2016р. щодо відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2016р., за договором від 24.03.2015р. №719-121200 щодо відшкодування витрат за грудень 2015р., що встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 09.10.2017р. по справі №905/1239/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.04.2019р. відкрите провадження у справі №905/686/19, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

02.05.2019р. від позивача до канцелярії суду надійшов лист про направлення документів.

В засідання суду 14.05.2019р., 27.05.2019р. відповідач не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради зареєстроване за адресою: 87500 м.Маріуполь, пр.Металургів, 35, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, відповідачем отримана вищевказана ухвала суду 23.04.2019р.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

В судове засідання 27.05.2019р. сторони не з`явилися, будь-яких додаткових заяв по суті справи не надали.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

09.10.2017р. рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/1239/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро задоволені повністю, стягнуто з Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" заборгованість в сумі 609830 грн. 43 коп., судовий збір в сумі 9147 грн. 46 коп.

Згідно вказаного рішення суду встановлено, що 04.01.2016р. між позивачем (постачальником) та Управлінням соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради (платником) був підписаний договір №107 про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2016р.

Як було встановлено, предметом вказаного договору є відносини сторін щодо організації роботи по відшкодуванню витрат головним розпорядником бюджетних коштів за рахунок субвенцій з державного бюджету, пов`язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

Постачальник здійснює надання телекомунікаційних (в т.ч. абонплата, встановлення телефонів, проведення додаткових робіт при позачерговому та пільговому встановленні квартирних телефонів) громадянам, які мають відповідні пільги, а платник здійснює фінансування пільг, відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", а платник проводить розрахунки за надані пільги в межах своїх кошторисних призначень.

Згідно п.1.3 договору обсяги коштів, передбачених в бюджеті на фінансування пільг за рахунок субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам, можуть змінюватись протягом року при уточненні бюджету на 2016р. в частині кошторисних призначень, а також від розміру наданих пільг.

Відповідно до п.2.1.1 договору постачальник зобов`язується надавати населенню обумовлені законодавством України пільги на оплату телекомунікаційних послуг відповідно до затверджених тарифів і в обсязі передбаченим платником у кошторисі доходів та видатків на фінансування цих пільг.

Згідно рішення суду, постачальник відповідно п.2.1.2 договору зобов`язується щомісяця надавати у відділ персоніфікованого обліку пільговиків платника до 10 числа місяця, що настає за звітним, на електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою " 2-пільга" встановленою п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги"; до 20 числа місяця, що настає за звітним, надавати відомості про фактично надані послуги на паперових носіях; до 06 числа місяця, другого за звітним, складати акти звіряння сум заборгованості по наданим послугам зв`язку за станом на 1 число місяця, що передує звітному.

В свою чергу, платник згідно розділу 2.2 договору зобов`язується передбачити в своєму кошторисі в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсацію витрат за телекомунікаційні послуги, надані постачальником пільговій категорії населення; проводити розрахунки за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії населення, яка внесена до Єдиного реєстру; складати за результатами перевірки розрахунків платника не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, протоколи розбіжностей та направляти їх на адресу постачальника; здійснювати перерахування коштів на підставі розрахунку протягом 3 робочих днів з моменту надходження коштів до місцевого бюджету у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету".

Відповідно до п.6.1 договору останній набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2016р., а в частині проведення розрахунків за надані пільги до повного виконання зобов`язань за цим договором.

Умови цього договору поширюються на відносини між ними, які виникли з 01.01.2016р. (п.6.2 договору).

Згідно з додатковою угодою №1 від 17.06.2016р. до договору №107 від 04.01.2016р. назву "Платник" викладено в наступній редакції - "Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради".

Крім того, як встановлено вищевказаним рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/1239/17, 09.10.2017р. між сторонами також був підписаний договір від 24.03.2015р. №719-121200 про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015р. строком дії з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., умови якого є ідентичними умовам договору №107 від 04.01.2016р.

Згідно вказаного рішення, на виконання умов договорів від 24.02.2015р. №713-121200, від 04.01.2016р. №107 та вимог чинного законодавства України, позивач в період з грудня 2015р. по грудень 2016р. включно надавалися телекомунікаційні послуги на пільгових умовах відповідним категоріям громадян, проживаючим на території Центрального району міста Маріуполя на загальну суму 1112987,77 грн., у тому числі: - пільги гарантовані державою у сумі 609830,43 грн., пільги встановлені Маріупольською міською радою в частині абонентної плати в сумі 409794,43 грн., пільги встановлені Маріупольською міської радою в частині користування радіоточкою в сумі 61985,55 грн., що підтверджувалося щомісячними розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з 01.12.2015р. по 31.12.2016р., які були направлені на адресу відповідача, та актами звіряння за період з 01.12.2015р. по 31.12.2016р., підписаними відповідачем.

Проте, як було встановлено судом, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 609830,43 грн. відповідач не виконав, внаслідок чого вищевказаним рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 609830,43 грн.

Судове рішення по справі №905/1239/17 набрало законної сили 20.10.2017р.

Відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ст.129 Конституції України, ст.18 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню на всій території України.

Згідно приписів ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням господарського суду Донецької області від 09.10.2017р. по справі №905/1239/17 встановлений факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 609830,43 грн. та порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, тому ці факти не повинні доводитися знову у відповідності з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Відтак, виходячи зі змісту вказаної статті три проценти річних та інфляційні витрати - є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, адже виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017р. у справі №918/329/16, прийнятій у зв`язку з неоднаковим застосування судами ст.625 Цивільного кодексу України щодо правової природи нарахувань, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України та обчислення перебігу строку позовної давності в спорах про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, зазначено, що правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави вважати, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за час прострочення.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.01.2018р. у справі №906/1283/16.

Згідно з правовими висновками судів, інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст.266 Цивільного кодексу України, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, рішенням господарського суду Донецької області від 14.08.2017р. по справі №905/1208/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариство "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро задоволені частково, стягнуто з Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь інфляцію в сумі 38789,85 грн. за період з листопада 2017р. по травень 2018р. та три проценти річних в сумі 12179,90 грн. за період з 21.10.2017р. по 20.06.2018р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.01.2019р. №905/2195/18 з аналогічних підстав стягнуто з Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь за період з червня 2018р. по жовтень 2018р. інфляцію в сумі 17727,00 грн. та три проценти річних в сумі 7368,09 грн. за період з 21.06.2018р. по 14.11.2018р.

Оскільки рішення суду по справі №905/1239/17, що набрало законної сили 20.10.2017р., на теперішній час також не виконано, позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, звернувся до суду із даним позовом про стягнення на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з грудня 2018р. по лютий 2019р. інфляції в сумі 22865,46 грн. та трьох процентів річних в сумі 7217,72 грн. грн. за період з 15.11.2019р. по 07.04.2019р.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних, суд визнає його є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам справи.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення інфляційних в сумі 22865,46 грн. та трьох процентів річних в сумі 7217,72 грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 75, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариство "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь про стягнення інфляційних витрат в сумі 22865,46 грн. та трьох процентів річних в сумі 7217,72 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (87555 м.Маріуполь, пр.Металургів, 35, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601 м.Київ, бул.Тараса Шевченко, 18, рах.№ НОМЕР_1 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, ) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (49600 м.Дніпро, вул.Херсонська, 26, ) інфляційні витрати в сумі 22865,46 грн. та три проценти річних в сумі 7217,72 грн., судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 27.05.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 27.05.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина