ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019м. ДніпроСправа № 915/1090/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецзапчасть", м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоекспорт", м. Дніпро

про стягнення 97 950,60грн.

Представники:

від позивача: Гордієнко Т.В., довіреність від 16.04.2019р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецзапчасть" звернулося до Господарського суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 03.12.2018р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоекспорт" про стягнення 96 030, 00 грн. - передоплати за товар, 1 920, 60 грн. - штрафу, 14 633,39 грн. - пені, 2 345,00 грн. - збитків, 1 762,00 грн. - судового збору, 17 000,00 грн. - витрат на правову допомогу, 1 800,00 грн. - витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем поставлено позивачу неякісний товар (інший товар, ніж той який обумовлений сторонами у договорі № 32-Р від 06.04.2018р.), не здійснено заміну цього товару на товар належної якості, безпідставно утримано попередню оплату позивача за поставлений йому товар та у зв`язку з відмовою позивача від договору у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо заміни неякісного товару на товар належної якості.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.18р. суддею Васильєвим О.Ю. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №915/1090/18 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін.

16.01.2019р. керівником апарату прийнято розпорядження №87 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи" у зв`язку з перебуванням судді Васильєва О.Ю. на лікарняному.

На підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу №915/1090/18 передано на розгляд судді Юзікову С.Г.

Ухвалою суду від 21.01.2019р. суддею Юзіковим С.Г. прийнято до розгляду справу № 915/1090/18 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін.

Розпорядженням №288 від 22.03.2019р. "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи" у зв`язку з перебуванням судді Юзікова С.Г. на лікарняному на підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу №915/1090/18 передано на розгляд судді Панні С.П.

Ухвалою суду від 23.03.2019р. суддею Панною С.П. справу № 915/1090/18 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.04.2019р.

09.01.2019р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до ч.3 ст. 681-1 Цивільного кодексу України ним було направлено 19 червня 2018 року позивачу листа №61 про відкликання товару, поставленого за накладною №25/05 від 25 травня 2018 року, яким повідомлено позивача, що грошові кошти будуть повернуті на протязі трьох банківських днів після отримання відповідачем обладнання, але останнім до теперішнього часу обладнання не повернуто.

05.02.2019р. позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає наступне: посилання відповідача на ст. 681-1 ЦК України є недоречним, оскільки вона встановлює правові наслідки відкликання товару у покупця; відкликання товару у покупця повинно відбуватись згідно закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції»; лист №61 від 19.06.2018р. не можна вважати рішенням про відкликання товару, оскільки підстави для відкликання товару виробником також відсутні; проданий відповідачем пристрій згідно атестату №06/1000 ДП «Харківстандартметрологія» допускається до застосування, але є відмінним від предмету договору поставки № 07/05; позивачем на адресу відповідача направлялись претензія та вимога про повернення попередньої оплати, тобто ініціатором відмови від договору та повернення попередньої оплати є позивач, а не як передбачено ст. 32 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - виробник продукції (відповідач).

10.05.2019р. від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, доводи в якому ідентичні відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.04.2019р. відкладено розгляд справи в порядку спрощеного провадження до 21.05.2019р.

21.05.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» (Покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоекспорт» (Постачальник) було укладено договір поставки № 07/05.

Згідно з п. 1.1. договору Постачальник зобов`язується передати, яка є в нього у власності на момент укладення Договору нове обладнання - пристрій перевірки автоматичних вимикачів УПА-16 (Товар), вільний від прав на нього третіх осіб у власність Покупця, а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти Товар на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 2.1.2. договору Покупець має право не приймати Товар, якість якого не посвідчено Продавцем відповідним товарно-супровідним документом, ГОСТом , ТУ. У разі передачі Товару неналежної якості, вимагати від Постачальника безкоштовного усунення недоліків Товару протягом строку, обумовленого Сторонами.

Згідно п. 2.2.1. договору Покупець зобов`язаний оплатити Товар за узгодженою ціною.

Постачальник зобов`язаний Передати комплектний Товар, в кількості і в термін, визначений цим договором, що відповідає вимогам якості. (п. 3.2.1. договору)

Постачальник зобов`язаний замінити в десятиденний термін Товар, що не відповідає комплектності, якості. При непроведенні заміни Товару що відповідає комплектності та якості, повернути сплачену суму передоплати Покупцеві протягом 3 банківських днів (п.п. 3.2.3., 3.2.4. договору)

Загальна сума Договору складає 96 030, 00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 16 005,00 грн. (п. 4.2. договору)

Покупець здійснює оплату наступним чином:

- передоплата 50% (48 015, 00 грн.);

- 50% (48 015, 00 грн.) за фактом готовності до відвантаження. (п. 4.4. договору)

Якість Товару повинна відповідати встановленим стандартам, ГОСТам, ТУ та іншої технічної документації, які встановлюють вимоги до якості даного виду Товару.

Постачальник підтверджує якість поставленого Товару належними товаросупровідними документами, які передає Покупцеві разом з Товаром.

При поставці Товару нижчої якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами або зразком, Покупець не приймає Товар. У цьому випадку він вимагає заміни його на якісний або повернення сплаченої суми, яку Постачальник повертає Покупцеві протягом 3 банківських днів.

При виявленні, після прийняття Товару, прихованих дефектів, Покупець письмово повідомляє Постачальника, а останній зобов`язаний провести заміну такого Товару, в терміни, узгоджені Сторонами. (п.п. 5.1.- 5.4. договору)

Постачальник зобов`язується відпустити Товар на адресу Покупця протягом 14-ти календарних днів з моменту отримання передоплати 100%, згідно п. 4.4. (п. 6.1. договору)

Товар відвантажується зі складу Продавця, доставка проводиться за рахунок покупця. (п. 6.2. договору)

Відповідно до п. 6.3. договору перехід права власності і ризиків на Товар відбувається в момент передачі його Покупцю після проведення тестування та підписання видаткових накладних.

Згідно п. 9.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

У разі несвоєчасної поставки Товару, згідно п. 6.1. цього Договору або поставки його в неповній комплектації, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент виникнення пені від суми передоплати за кожен день прострочення поставки. (п. 9.2. договору)

У разі поставки неякісного Товару або порушення Постачальником зобов`язань по кількості поставленого Товару Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 2% від суми не вартості недопоставленого або некомплектного Товару. (п. 9.4. договору)

Оплата пені не звільняє Сторони від виконання зобов`язань за цим Договором. (п. 9.5. договору)

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома Сторонами і повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, але в будь-якому випадку до 31 грудня 2018 року. (п. 11.1. договору)

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання по оплаті Товару було виконано Покупцем в повному обсязі в розмірі 96 030,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 89 від 10 травня 2018 р., № 100 від 24 травня 2018р.

Як зазначає позивач, 25 травня 2018 року відповідач поставив йому товар, який був упакований в обрешітку, видима частина якої містила шильд з назвою «Пристрій перевірки автоматичних вимикачів УПА-16» та заводський номер № 060518. Візуальний вид поставленого товару повністю не відповідав фотографії-зразку товару, розміщеному на офіційному сайті ТОВ «Енергоекспорт». Разом з товаром були надані наступні товаро-супроводжувальні документи: Паспорт, Керівництво по експлуатації, Атестат № 06/1000 від 24.05.2018р., виданий ДП «Харківстандартметрологія».

06.06.2018р. було складено Акт приймання обладнання № 1, згідно якого в період з 05.06. 2018р. по 06.06.2018р. комісією ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» була проведена робота по визначенню відповідності новоприбулого на склад пристрою перевірки автоматичних вимикачів УПА-16. В результаті було встановлено наступні невідповідності та зауваження:

1) невідповідність пристрою перевірки автоматичних вимикачів УПА-16, вказаним в технічній документації для закупівлі пристроїв для вимірювання величин:

- габаритні розміри 720x880x485 мм, замість вказаних в технічній документації для закупівлі пристроїв для вимірювання величин, габаритних розмірів (не більше) 680x960x400 мм.

2) Різниця в комплектації, а саме:

у привезеного пристрою перевірки автоматичних вимикачів мається в наявності шина гнучка довжиною 2 м і перерізом 120 мм2 в кількості 6 шт. замість вказаних в технічній документації для закупівлі пристроїв для вимірювання величин:

- шина гнучка довжиною 1 м і перерізом 110 мм2 в кількості 8 шт.;

- шина гнучка довжиною 2 м і перерізом 110 мм2 в кількості 6 шт.;

- дріт заземлення довжиною 5 м і перерізом 6 мм2 в кількості 1 шт.

3) Різниця в найменуванні: у привезеного пристрою найменування таке: пристрій перевірки автоматичних вимикачів УПА-16 замість вказаного в технічній документації для закупівлі пристроїв: пристрій прогрузки автоматичних вимикачів УПА-16;

4) Пристрій перевірки автоматичних вимикачів УПА-16, який привезено на склад ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» по зовнішньому вигляду, технічним характеристикам (вказаним у керівництві по експлуатації) і комплектації є абсолютно ідентичним пристрою прогрузки автоматичних вимикачів з найменуванням ОТЕ-16М.

З врахуванням наведеного, комісія ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» дійшла наступного висновку: у зв`язку з невідповідностями, виявленими в результаті зовнішнього огляду, порівняння технічних характеристик і комплектації, вказаних в паспортних даних отриманого пристрою і технічної документації для закупівлі пристроїв для вимірювання величин, комісія вважає, що пристрій, який надійшов на адресу ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» не є пристроєм для перевірки автоматичних вимикачів УПА-16, не відповідає заявленій технічній документації для закупівлі пристроїв для вимірювання величин та підлягає поверненню на склад постачальника. Товар не може бути прийнято та взято на облік ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» відповідно до п. 5.3. Договору від 07.05.2018р.

В подальшому, ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» звернулося до ТОВ «Енергоекспорт» відповідно до п. 5.3. Договору з претензією № 129 від 14.06.2018р. про заміну поставленого товару на оригінальний товар, а у випадку неможливості такої заміни - повернення суми 100% передоплати.

18.06.2018 року позивачем було направлено відповідачу вимогу № 133 від 18.06.2018р. про повернення суми передоплати в розмірі 96 030, 00 грн. та 2 920, 00 грн. транспортних витрат.

Крім того, 18.06.2018 року позивач направив відповідачу гарантійний лист № 134 від 18.06.2018р., яким ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» надало гарантію на повернення товару по Договору поставки протягом 2 робочих днів з моменту повернення передоплати, з підтвердженням, що товар не вводився в експлуатацію.

Повідомленням № 61 від 19.06.2018р. ТОВ «Енергоекспорт» зазначило, що грошові кошти будуть повернуті ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» протягом 3 банківських днів після отримання ними обладнання.

22.06.2018р. на запит ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» було отримано відповідь від офіційного виробника пристрою УПА-16 - ТОВ «Харківенергоприлад», згідно з якою пристрій перевірки автоматичних вимикачів УПА-16 за заводським номером № 060518 ніколи не випускався, фото товару, Керівництво з експлуатації й паспорт, не мають жодного відношення до УПА-16, та надало довідку ТПП про ТОВ «Харківенергоприлад», як виробника УПА-16.

03.07.2018р. позивачем на адресу ТОВ «Енергоекспорт» за № 149 повторно направлено претензію із вимогою перерахувати на рахунок ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» суми передоплати та штрафу.

Окрім того, експертним висновком Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області №120-1559 від 12.11.2018р. щодо ідентифікації приладу, поставленого ТОВ «Енергоекспорт» на виконання договору № 07/05 від 07.05.2018р. встановлено наступне: товар не являється пристроєм УПА-16; товар не відповідає вимогам договору № 07/05 від 07.05.2018р.; замість приладу УПА-16 було поставлено прилад DTE-16M, технічні характеристики якого не відповідають оригіналу.

Враховуючи те, що відповідачем не було вжито жодних заходів задля заміни неналежного товару та не повернуто суми передоплати, зазначене стало причиною спору.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. (ст. 663 ЦК України)

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. (ч. 3 ст. 673 ЦК України)

Згідно зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Положення ст. 610 ЦКУ визначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів (ч. 1 ст. 268 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Враховуючи пункти 3.2.3., 3.2.4. 5.3. договору, вимогу позивача за № 133 від 18.06.2018р., а також те, що відповідачем не було вжито заходів щодо заміни товару на оригінальний зразок, відповідач повинен був повернути суму передоплати в розмірі 96 030, 00 грн. до 22.06.2018р.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині повернення суми передоплати в розмірі 96 030, 00 грн. є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 199 ГК України встановлено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. (ч. 1 ст. 546 ЦК України)

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України)

Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). (ч.ч.1,4 ст. 231 ГК України)

Позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 2% від суми товару на підставі п. 9.4. договору у розмірі 1 920, 60 грн.

Перевіривши розрахунок 2% штрафу, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв`язку з чим він підлягає до стягнення.

Частинами 1-3 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Оскільки позивач здійснив повну оплату товару 24.05.2018р., відповідач згідно п. 6.1 договору повинен був поставити товар протягом 14-ти календарних днів, тобто по 07.06.2018р.

Позивач на підставі п. 9.4. договору просить стягнути з відповідача пеню в сумі 14 633,39 грн. за період з 08.06.2018р. по 12.11.2018р.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв`язку з чим вона підлягає до стягнення.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 2 345,00 грн., які обґрунтовані тим, що 06.04.2018 року між ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» та ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» було укладено договір постачання № 32-Р, відповідно до умов якого ТОВ «СПЕЦЗАПЧАСТЬ» зобов`язалось поставити в адресу покупця товар, а саме УПА-16 з характеристиками вказаними у специфікації. З метою виконання зобов`язань по вказаному договору було укладено договір поставки № 32-Р від 06.04.2018р. За послуги з перевезення товару позивач сплатив перевізнику 960,00 грн., на підтвердження чого надав експрес-накладну ТОВ «Нова Пошта» №2 від 25.05.2018р. (а.с. 108). В подальшому, як зазначає позивач, він поставив спірний товар на адресу ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт», що підтверджує експрес-накладною ТОВ «Нова Пошта» №4778 від 01.06.2018р. (а.с. 109), а у зв`язку із відмовою ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» від прийняття товару, його було повернуто позивачу згідно експрес-накладною ТОВ «Нова Пошта» №0 від 18.06.2018р. (а.с. 109).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. (ч.1 ст. 225 ГК України)

У зв`язку з тим, що відповідачем порушено порушено свої зобов`язання в частині поставки товару за договором № 32-Р від 06.04.2018р., суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення збитків в межах суми 485,00 грн. за додаткові витрати щодо поставки спірного товару згідно експрес-накладної №0 від 18.06.2018р. В іншій частині стягнення збитків суд відмовляє, оскільки з експрес-накладних №2 від 25.05.2018р. та №4778 від 01.06.2018р. неможливо встановити дійсність поставки пристрою УПА-16.

Посилання відповідача на те, що відповідно до ч.3 ст. 681-1 Цивільного кодексу України ним було направлено 19 червня 2018 року позивачу листа №61 про відкликання товару, поставленого за накладною №25/05 від 25 травня 2018 року, та яким повідомлено позивача, що грошові кошти будуть повернуті на протязі трьох банківських днів після отримання відповідачем обладнання, судом відхиляються на підставі наступного.

Стаття 681-1 ЦК України встановлює правові наслідки відкликання товару у покупця, а саме: у разі якщо виготовлювач товару відповідно до закону відкликає його у покупця, покупець має право вимагати від продавця або виготовлювача за своїм вибором: 1) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 2) повернення сплаченої за товар грошової суми; 3) заміни товару на такий самий товар або на аналогічний товар з числа наявних у продавця (виготовлювача).

Сплачена за товар грошова сума, що підлягає поверненню покупцеві у разі відкликання товару, визначається виходячи з ціни такого товару на час відкликання, а в разі зниження ціни - виходячи з ціни товару на час його придбання покупцем.

Виготовлювач повертає покупцеві грошову суму, сплачену ним за товар, у момент фактичного повернення покупцем такого товару виготовлювачу чи іншій особі, уповноваженій виготовлювачем, або в інший строк за домовленістю з покупцем.

До відносин, пов`язаних з правовими наслідками відкликання товару у покупця, не врегульованих цією статтею, застосовуються положення цього параграфа та законодавства про захист прав споживачів.

Враховуючи вищезазначене, відкликання товару у покупця повинно відбуватись згідно закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції», тому лист №61 від 19.06.2018р. не можна вважати рішенням про відкликання товару. Окрім того, позивачем на адресу відповідача направлялись претензія та вимога про повернення попередньої оплати, тобто ініціатором відмови від договору та повернення попередньої оплати є позивач.

Як вбачається з позовних вимог, позивач також просить стягнути з відповідача 17 000,00 грн. витрат на правову допомогу та 1 800,00 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу до матеріалів справи надано:

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 307 від 24.09.2018р.;

- копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №756 від 06.03.2012р.;

- копію Ордеру від 12.11.2018р. серія МК №119855.

Згідно до положення частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи те, що позивачем всупереч вимогам частини третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, договору надання правової допомоги, рахунків тощо, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 17 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг № 120-1559 від 12.11.2018р. вбачається, що позивач отримав від Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області експертний висновок №120-1559 від 12.11.2018р., проте доказів сплати 1 800,00 грн. за даний висновок до суду не надав, тому витрати позивача пов`язані з проведенням експертизи є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоекспорт" (49107, м. Дніпро, ЗАПОРІЗЬКЕ ШОСЕ, будинок 4, квартира 174; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецзапчасть" (73000, м. Херсон, НОВОМИКОЛАЇВСЬКЕ ШОСЕ, будинок 19; ) 96 030, 00 грн. - передоплати за товар, 1 920, 60 грн. - штрафу, 14 633,39 грн. - пені, 485,00 грн. - збитків, 1 696,03 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.06.2019

Суддя С.П. Панна