УХВАЛА

м. Київ

22.05.2019Справа № 910/22643/17

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на дії начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуби С.А.

За позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ"

про стягнення 21 621, 60 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від стягувача: Шевцов П.В. ;

Від боржника: не з`явився.

Від ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі № 910/22643/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ" на користь Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" 13 305 (тринадцять тисяч триста п`ять) грн. 00 коп. пені, 8 316 (вісім тисяч триста шістнадцять) грн. 00 коп. штрафу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

11.07.2018 на виконання рішення Господарського суду міста Києва видано наказ.

03.04.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" (далі - стягувач, скаржник) надійшла скарга на дії начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуби С.А. (далі - ВДВС).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" призначено на 15.04.2019 року.

15.04.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника стягувача надійшло клопотання про доручення додаткових документів до матеріалів справи.

Представники стягувача, боржника та ДВС у судове засіданні 15.04.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2019 розгляд скарги відкладено на 22.05.2019 року.

Представник стягувача (скаржника) підтримав подану скаргу, надав пояснення по справі.

Представники боржника та ДВС у судове засіданні 22.05.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника стягувача, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на дії начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуби С.А. , з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997). Зокрема, у рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява №18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53.

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01 (рішення від 07.06.2005) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

При цьому, частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону).

Предметом скарги є оскарження дій начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуби С.А., що проявились у не вжитті заходів щодо зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та вжиття заходів, щодо винесення та направлення на адресу ПАТ «Сумихімпром» постанови прийнятої за результатами розгляду заяви № 15-2452 від 30.07.2018 про виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.07.2018 по справі №910/22643/17 про виконання рішення суду від 04.06.2018.

Згідно з п. 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Стягувач зазначає, за він звернувся з заявою № 15-2452 від 30.07.018 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 по справі № 910/22643/17 в якій просив відкрити виконавче провадження та накласти арешт на майно та кошти боржника.

Як вбачається з додатків до заяви та опису вкладення в цінний лист № 791 стягувачем разом із заявою було надіслано оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 по справі № 910/22643/17.

Як встановлено ч. 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даному випадку державним виконавцем не подано до Господарського суду жодних доказів на підтвердження вчинення ним виконавчих дій щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 року у справі № 910/22643/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром», а саме в частині визнання незаконною бездіяльність начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуба С.А., що проявилась у не вжитті заходів щодо зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та вжиття заходів, щодо винесення та направлення на адресу ПАТ «СУМИХІМПРОМ» постанови прийнятої за результатами розгляду заяви № 15-2452 від 30.07.2018 про виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.07.2018 по справі №910/22643/17 про виконання рішення суду від 04.06.2018.

Щодо інших вимог стягувача, які він просить задовольнити в скарзі, суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки вказані дії щодо зобов`язання начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуби С.А. розглянути скаргу № 15-791 від 05.03.2019 року є безпосереднім втручанням в діяльність начальника відділу та державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 235, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на дії начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуби С.А. задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність начальника Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сологуба С.А., що проявилась у не вжитті заходів щодо зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та вжиття заходів, щодо винесення та направлення на адресу ПАТ «СУМИХІМПРОМ» постанови прийнятої за результатами розгляду заяви № 15-2452 від 30.07.2018 про виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.07.2018 по справі № 910/22643/17 про виконання рішення суду від 04.06.2018;

3. Зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», щодо винесення та направлення на адресу ПАТ «СУМИХІМПРОМ» постанови прийнятої за результатами розгляду заяви № 15-2452 від 30.07.2018 про виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 по справі № 910/22643/17.

4 Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.05.2019 року.

Суддя М.Є. Літвінова