ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1333/19
за позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 3 092, 77 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення суми 3 092, 77 грн. вартості недостачі вантажу та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на комерційний акт №46005/2141 від 22.12.2018, яким зафіксовано нестачу вантажу у вагоні у №42469544, обов`язок збереження якого покладено на відповідача.

Ухвалою суду від 04.04.2019 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до положень статті 252 ГПК України.

Разом з тим, 04.04.2019 судом ухвалено надати відповідачу в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України надати відповідь на відзив протягом 10 днів з дня отримання (вручення) відзиву на позовну заяву; відповідачу в порядку статті 251 Господарського процесуального кодексу України надати заперечення на відзив протягом 10 днів з дня отримання (вручення) відповіді на відзив.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення №545 про вручення поштового відправлення, з якого вбачається отримання відповідачем ухвали суду від 04.04.2019, проте всупереч вимог зазначеної ухвали суду, відповідач не надав відзив на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 04.06.2019 року судом прийнято рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 між позивачем - Публічним акціонерним товариством «ЗАПОРІЖКОКС» (покупцем) та Публічним акціонерним товариством «МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «АЗОВСТАЛЬ» (постачальником) укладено договір №0103/11436 купівлі-продажу сировинних, паливно - енергетичних та матеріально-технічних ресурсів (далі - Договір).

Згідно п.1 Договору ПАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» зобов`язується передати, а ПАТ«ЗАПОРІЖКОКС» зобов`язується прийняти та оплатити сировинні паливно-енергетичні, матеріально-технічні матеріали на умовах, визначених Договором.

За змістом пункту 2.1 Договору кількість, номенклатура ресурсів зазначається в специфікаціях до Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п.п.4.1 Договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, вказаними у Специфікаціях та включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати ПАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», пов`язаних з постачанням ресурсів.

За умовами пункту 1 Специфікації №344 від 11.12.2018 до договору купівлі-продажу від 15.09.2014 ПАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» та ПАТ «ЗАПОРІЖКОКС» погоджено поставку та оплату 6 911, 85 тон високоякісного коксованого вугілля Toms Creek за ціною 6 348, 04 грн. на загальну суму 43 876 700, 27 грн.

22.12.2016 в межах Договору та Специфікації від 11.12.2018 на адресу ПАТ ЗАПОРІЖКОКС (вантажоодержувач) на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці прибув вагон №61190989 за залізничною накладною №42469544.

Згідно залізничної накладної №42469544 маса вантажу у вагоні №61190989 становить 69 400 кг, тара - 22 600 кг.

22.12.2018 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено комерційний акт №46005/2141 на додаток до акту загальної форми №38754 від 21.12.2018 про наявність виїмки.

Розділом Д комерційного акту №460005/2141 від 22.12.2018 визначено наступне.

На підставі акту загальної форми №38754 від 21.12.2018 ст. Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу приймальником поїздів ОСОБА_1 . прийомоздавальником заводу Соколовою С.І., слідчим Заводського ВП Тетері А.Г. у присутності заступника начальника станції Тетері О.М. зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 085 огляд перевірка 06.11.2018. За документом значиться тара 22 600 кг. , нетто 69 400 кг. Фактично брутто 90900 кг., тара з документу 22600 кг., нетто 68 300кг., що менш ваги, зазначеної в залізничному документі на 1 100 кг. В комерційному відношенні навантаження шапкоподібне у вагоні на рівні бортів нижче бортів 40 см., нерівномірне ущільнене катком. Вантаж маркований вапном, що відповідає перевізному документу. Ліворуч над 2, 3, 4, 5 люками порушене маркування вибірка довжиною 600 см. шириною 200-250 см. глибиною 30-50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

ПАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» надано позивачу рахунок №91502900 від 12.12.2018 на суму 12 635 011, 86 грн. (сума з ПДВ) щодо оплати вартості вугілля коксованого Toms Creek загальною кількістю 1 658 650 тон.

Вищезазначений рахунок позивачем оплачено ПАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» у повному обсязі (а.с.18).

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вугілля становить 1% маси, зазначеної у перевізному документі.

З урахуванням зазначеної норми, недостача партії вугілля у вагоні № 61190989 складає:

1100 кг. (виявлена недостача) - 694 кг. (норма недостачі) = 406 кг.

Згідно розрахунку вартість вугілля, якого недостає, складає:

6 348, 04 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно Специфікації від 01.05.2018) х 0,406т. (розмір недостачі) = 2 577, 31 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

2 577, 31 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 515, 46 грн. (розмір ПДВ) = 3 092, 77 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

За викладених обставин, позивач звернувся до суду з позовом щодо стягнення з відповідача суми 3 092, 77 грн. вартості недостачі вантажу.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми вартості нестачі вантажу, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Пунктом 2 ст. 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ст.314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (п. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (ст. 110 Статуту залізниць України).

Згідно зі ст. 31 Статуту залізниць України, яка передбачає, що залізниця зобов`язана надавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а в необхідних випадках - продезінфіковані вагони і контейнери.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо) приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, а під час приймання зазначених вагонів зауважень, щодо неповноти навантаження продукції не було заявлено представниками Придніпровської залізниці, тобто недостача виникла під час перевезення залізницею товару внаслідок чого наявна вина відповідача.

Відповідно до вимог ст. 105 Статуту залізниць України визначено, що залізниці, вантажовідправники несуть матеріальну відповідальність за перевезення.

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Враховуючи викладене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок вартості недостачі вантажу, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача його вартості у розмірі 3 092, 77 грн., обґрунтовано належними доказами, в той час як відповідачем не спростовано заявлених позивачем вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги визнано судом правомірними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 00191224) до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код юридичної особи 40081237) про стягнення 3 092, 77 грн. вартості недостачі вантажу, 1 921, 00 грн. витрат по сплаті судового збору задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код юридичної особи 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 00191224) суму 3 092, 77 грн. вартості недостачі вантажу, 1 921, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Суддя А.В. Суховаров