ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1251/19

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Кухар Н.М.
при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків,
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків,
про стягнення 24938,91 грн.
за участю представників:
позивача - Повєткіної В.В. (довіреність № 01-26/5843 від 19.10.2018);

відповідача - Морозової О.Р. (довіреність № 2 від 02.01.2019);

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго", м. Харків, 25.04.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків, про стягнення вартості електричної енергії в розмірі 21710,80 грн. (де 18092,34 грн. - тарифна складова та 3618,46 грн. - ПДВ 20%); суми по КРЕ в розмірі 2254,13 грн. (де 1878,44 грн. - реактивна енергія, 375,69 грн. - ПДВ на реактивну енергію); пені в розмірі 899,22 грн. 3% річних у розмірі 74,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення положень п. 2.3.3. Додаткової угоди від 05.05.2016 до Договору про постачання електричної енергії № 5-4714С від 30.10.2003 та приписів ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, несвоєчасно розрахувався за отриману від позивача у період грудень 2018 електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.05.2019 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/1251/19; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.05.2019, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова є неприбутковою установою, яка утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету. Відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, вина відповідача у невиконанні (неналежному виконанні) даних зобов`язань відсутня, що виключає його цивільно (господарську) - правову відповідальність. У зв`язку зі складним економічним становищем підприємства, відповідач просив зменшити розмір пені на 50%.

28.05.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому, зокрема, зазначив, що затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов`язання.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.05.2019, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву, у разі задоволення позовних вимог просила зменшити розмір пені на 50%.

Третя особа на стороні відповідача у судове засідання не з`явилась, але надала через канцелярію суду письмові пояснення щодо обставин справи, в яких просила розглянути справу без участі третьої особи, оскільки Військова частина НОМЕР_1 не є платником за Договором постачання електричної енергії № 5-4714С від 30.10.2003, а платіжні доручення щодо оплати електричної енергії за грудень 2018 року знаходяться у відповідача - платника за договором.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що неявка представника третьої особи у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у зв`язку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

30.10.2003 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (правонаступником якої є позивач - Акціонерне товариство "Харківобленерго"), як постачальником електричної енергії, та Військовою частиною НОМЕР_1 (третя особа на стороні відповідача), як споживачем, було укладено Договір про постачання електричної енергії № 5-4714С, до якого в подальшому були внесені зміни Додатковою угодою від 05.05.2016.

08.01.2014 між Акціонерною компанією "Харківобленерго", Військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (відповідач) укладено Додаткову угоду до Договору про постачання електричної енергії № 5-4714С, за якою сторони змінили в п. 4.5 додатка 2 до Договору "Порядок розрахунків" слово "Споживач" на "Платник". Тобто, відповідно до умов додаткової угоди, повну оплату вартості обсягу електричної енергії за фактичними показами засобів обліку електричної енергії здійснює Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до розділу 1 Додаткової угоди від 05.05.2016, постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 9.5. Додаткової угоди від 05.05.2016, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2016 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Враховуючи, що жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений на 2018 рік.

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка №2 "Порядок розрахунків" (у відповідності до додатку 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію") оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатку № 9 "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії" до цього Договору (п. 7.5 Додаткової угоди від 05.05.2016), зазначений звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за встановленою формою споживач зобов`язаний щомісяця у встановлений Договором строк надавати постачальнику (п. 2.3.2. Додаткової угоди від 05.05.2016).

Відповідно до п. 2.3.3. Додаткової угоди від 05.05.2016, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатка 2 "Порядок розрахунків" (ч. 2 п. 10-2 Правил користування електричною енергією (далі - Правила) та п. 4.1. розділу IV "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - ПРРЕЕ).

Згідно п. 5 Додатку № 2 "Порядок розрахунків", для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку та акту звіряння взаєморозрахунку.

В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення (п. 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору).

Матеріали справи свідчать, що за грудень 2018 року позивач поставив (продав) споживачу електричну енергію та за результатами розрахункового періоду (з урахуванням оплат) та на підставі Звіту про обсяги спожитої за грудень 2018 року електричної енергії видав йому рахунок № 4714 за використану електричну енергію.

Вищевказане свідчить, що позивач належним чином виконав покладені на нього зобов`язання відповідно до вищезазначених умов Додаткової угоди від 05.05.2016.

Рахунок за грудень 2018 року був отриманий уповноваженим представником споживача (на підставі додатку 6 до наказу від 26.12.2016 № 482), що підтверджується підписом його представника у книзі реєстрації видачі документації за відповідний місяць.

Отже, згідно п. 5 Додаткової угоди від 05.05.2016, строк оплати настав через 5 операційних днів з дня його отримання, а саме: 18.01.2019.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати обсягу поставленої електричної енергії, у відповідності до положень п. 2.3.3. Додаткової угоди від 05.05.2016, виконав не своєчасно, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію у грудні 2018 року, яка (з урахуванням оплат) складає 21710,80 грн., де електрична енергія - 18092,34 грн., ПДВ на електричну енергію - 3618,46 грн.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, вартість спожитої реактивної енергії визначена відповідно до п. 2.3.4 Додаткової угоди від 05.05.2016 згідно з додатком 4А "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії" та "Методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії", затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 за № 93/6381 (зі змінами та доповненнями).

У суму заборгованості за вартість спожитої реактивної енергії включений податок на додану вартість, який нараховується відповідно до розділу 5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, із змінами та доповненнями.

Таким чином, фактична сума боргу за реактивну енергію (КРЕ) за грудень 2018 року становить 2254,13 грн., де - реактивна енергія - 1878,44 грн., ПДВ на реактивну енергію - 375,69 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 6 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим Договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Отже, у зв`язку з несвоєчасною оплатою за Договором, позивачем було нараховано відповідачу в січні та лютому 2019 року пеню в розмірі 899,22 грн. та 3% річних у розмірі 74,76 грн. на заборгованість за електричну енергію, спожиту в грудні 2018 року.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 899,22 грн. пені та 74,76 грн. - 3% річних законними та обґрунтованими.

Разом з тим, як вже було зазначено судом, відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені на 50 %, у зв`язку зі складним економічним становищем підприємства відповідача, яке є бюджетною установою.

Розглянувши вищевказане клопотання відповідача, суд дійшов висновку про його безпідставність та необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, на яку посилається відповідач в обґрунтування свого клопотання, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як на підставу свого клопотання відповідач посилається на несвоєчасне фінансування з державного бюджету України, незадовільний майновий стан відповідача, проте документального підтвердження майнового становища Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова відповідачем суду не надано.

При цьому суд вважає, що затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Також суд бере до уваги, що за висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012 та у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД", Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки, у зв`язку з чим відповідне клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд визнав позовні вимоги Акціонерного товариства "Харківобленерго" обґрунтованими, такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 714 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви відповідача про зменшення розміру пені на 50% відмовити.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 61; ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149; )

- на п/р НОМЕР_2 у філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823 - вартість електричної енергії в розмірі 21710,80 грн. (де - тарифна складова - 18092,34 грн. та ПДВ 20% - 3618,46 грн.);

- на п/р НОМЕР_3 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629 - КРЕ в розмірі 2254,13 грн. (де - реактивна енергія - 1878,44 грн., ПДВ на реактивну енергію - 375,69 грн.); пеню в розмірі 899,22 грн.; 3% річних у розмірі 74,76 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "30" травня 2019 р.

Суддя Н.М. Кухар