УХВАЛА

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/6446/19

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши заяву Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (41600, Сумська область, місто Конотоп, вулиця Рябошапка, 25; ) до Державного агентства резерву України (01601, місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок 28; ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором № 10/1/211-06 відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 10.02.2006 за послуги, надані у ІІ півріччі 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» звернулось до господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного агентства резерву України заборгованості за договором № 10/1/211-06 відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 10.02.2006 за послуги, надані у ІІ півріччі 2018 року, у розмірі 14 119, 56 грн.

Розглянувши подану заяву на предмет наявності правових підстав для видачі судового наказу, суд зазначає наступне.

Так, підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої та другої статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За змістом частини статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявником до матеріалів заяви про видачу судового наказу додано платіжне доручення № 1281 від 19.03.2019 на суму 192, 10 грн. про сплату судового збору за розгляд вказаної заяви.

Однак, судом встановлено, що платіжне доручення № 1281 від 19.03.2019 на суму 192, 10 грн. було долучено заявником до заяви про видачу судового наказу у справі № 910/3706/19.

При цьому, ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі № 910/3706/19 відмовлено Державному підприємству «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення 14 119, 56 грн. з Державного агентства резерву України, оскільки до заяви не додано документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, у зв`язку із чим із поданої заяви не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника на підставі поданих документів, наявності та безспірності грошової заборгованості за вищевказаним договором у заявленому розмірі, що є обов`язковим для задоволення судом заяви про видачу судового наказу.

Згідно з частиною 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України 20 травня 2019 року повторно звернувся із заявою, долучивши до неї теж саме платіжне доручення № 1281 від 19.03.2019.

Відповідно до статті 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, судовий збір в розмірі 192, 10 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № 1281 від 19.03.2019 та зарахований за розгляд заяви у справі № 910/3706/19, не підлягає поверненню заявнику з Державного бюджету України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Разом з тим, означене платіжне доручення можливо використати лише при зверненні із позовною заявою у порядку позовного провадження, і воно не може бути враховано при повторному зверненні із заявою про видачу наказу.

Таким чином, з метою усунення недоліків, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 192, 10 грн., у разі повторного звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 148, пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити державному підприємству «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення 14 119, 56 грн. з Державного агентства резерву України.

2. Ухвала набирає законної сили 27.05.2019 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Ломака