номер провадження справи 26/131/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2019 Справа № 908/2563/18

м. Запоріжжя, Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича, при секретарі Курочкіній О.О., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2563/18

За позовною заявою - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

До відповідача - Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" (вул. Дмитра Донцова, 15, м. Мелітополь, Запорізька область, 72301, )

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 62278,60 грн.

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Капітал Груп" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18, кв. 14, )

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

3. Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166, )

4. Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, )

Боржник - Публічне акціонерне товариство "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" (вул. Дмитра Донцова, 15, м. Мелітополь, Запорізька область, 72301, )

Ліквідатор - Нікітенко М.О.

про банкрутство

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін та учасників:

не з`явились

СУТЬ СПОРУ:

27.02.2019. до суду від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла позовна заява вих. від 26.02.2019 року (вх. № 517/08-07/19 від 27.02.2019.) до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" про стягнення 62 278,60 грн., з яких: 4265,12 грн. - компенсації втрати частини заробітної плати, в зв`язку з порушенням термінів її виплати, 53013,48 грн. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 5000,00 грн. - моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019. справа № 908/2563/18 в частині розгляду заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 62278,60 грн. (вх. № 517/08-07/19 від 27.02.2019.) передана судді Черкаському В.І. для розгляду в межах справи № 908/2563/18 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА", в зв`язку з перебуванням у відпустці судді Юлдашева О.О. з 15.02.2019. по 04.03.2019.

Ухвалою суду від 27.12.2018. прийнято позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 (вх. № 517/08-07/19 від 27.02.2019.) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 62278,60 грн., до розгляду у межах провадження у справі № 908/2563/18 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" та відкрити провадження з розгляду позовної заяви, позовна заява розглядається за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", підготовче засідання призначено на 19.03.2019. о 10-30.

Від фізичної особи ОСОБА_1 до суду 14.03.2019. електронною поштою без електронного цифрового підпису надійшло клопотання (вх. № 08-08/5149/19 від 14.03.2019.), відповідно до якого зазначає, що не має можливості бути присутнім в судовому засіданні, в зв`язку з перебуванням за межами України та зазначив, що наполягає на позовних вимогах.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 19.03.2019. не з`явились.

Ухвалою суду від 19.03.2019. відкладено підготовче засідання у справі № 908/2563/18, продовжено підготовче засідання 25.04.2019 о/об 10 год. 00 хв.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 25.04.2019. не з`явились.

Ухвалою суду від 25.04.2019. закрито підготовче провадження та призначено розгляд позовної заяви фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" (вул. Дмитра Донцова, 15, м. Мелітополь, Запорізька область, 72301, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 62278,60 грн. у справі № 908/2563/18 до судового розгляду по суті, справу призначено до розгляду по суті на 22.05.2019 року, 11 - 20.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 22.05.2019. не з`явились.

В судовому засіданні 22.05.2019 року винесено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши у судовому засіданні 22.05.2019 року матеріали справи, позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 (вх. № 517/08-07/19 від 27.02.2019.), суд -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Системний аналіз положень Закону України про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 11.12.2018 року (суддя Юлдашев О.О.) відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" (вул. Дмитра Донцова, 15, м. Мелітополь, Запорізька область, 72301, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Нікітенка Микиту Олександровича (свідоцтво Міністерства юстиції України №1243 від 10.07.2013р.; ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ; поштова адреса: а/с 411 , м. Запоріжжя, 69037 ), встановлено грошову винагороду розпоряднику майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок боржника - Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА", з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА", на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет, попереднє засідання суду призначене на 29.01.2019р. о 10-30.

Постановою господарського суду Запорізької області від 12.03.2019. визнано Публічне акціонерне товариство "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" (вул. Дмитра Донцова, 15, м. Мелітополь, Запорізька область, 72301, ) - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Нікітенка Микиту Олександровича (свідоцтво Міністерства юстиції України №1243 від 10.07.2013р.; ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ; поштова адреса: а/с 411, м. Запоріжжя, 69037 ), оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як зазначає позивач, з 28.02.1979. по 20.04.2018. він знаходився у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА".

20.04.2018. позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін на підставі наказу № 14 від 20.04.2018., що вбачається з трудової книжки НОМЕР_4 від 22.04.2011. фізичної особи ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що в порушення вимог КЗпП України розрахунок по заробітній платі з ним було проведено не в день звільнення, а лише 18.01.2019. та лише після отримання ним судового наказу та звернення з відповідною заявою до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області.

Позивач вказує на те, що заробітну плату він не отримував протягом 10 місяців, та саме через тривалі затримки по виплаті заробітної плати змушений був звільнитися. Крім того, позивач вказує на те, що він відчував моральні страждання, втратив нормальні життєві зв`язки, був змушений економити на харчах, одязі. Завдана моральна шкода обумовлюється моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення законного права на заробітну плату, приниженням честі, гідності, ігноруванням його прав, втратою в зв`язку з цим ділової репутації серед співпрацівників, знайомих, друзів та родичів.

Враховуючи вищевикладене, на думку позивача, зазначені вище обставини є підставою для стягнення на його користь 4265,12 грн. - компенсації втрати частини заробітної плати, в зв`язку з порушенням термінів її виплати, 53013,48 грн. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 5000,00 грн. - моральної шкоди.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Предметом даного судового розгляду є вимоги звільненого працівника, які заявлені в межах справи про банкрутство боржника - Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" про стягнення на його користь 4265,12 грн. - компенсації втрати частини заробітної плати, в зв`язку з порушенням термінів її виплати, 53013,48 грн. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 5000,00 грн. - моральної шкоди.

Відповідно до статі 24 Закону України "Про оплату праці" (надалі за текстом - "Закон"), заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

20.04.2018 року позивач був звільнений, з матеріалів справи вбачається, що відповідач виплатив заробітну плату в розмірі 56551,63 грн. 18.01.2019. згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_5 і додатковим рахункам договору за період 01.04.2018. по 31.01.2019.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 53 013,48 грн. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне.

Згідно статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи з приписів статей 116, 117 КЗпП України, стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою в розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто не входить до структури заробітної плати.

Така правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 надійшла до господарського суду Запорізької області 27.02.2019. (вх. № 57/08-07/19 від 27.02.2019.).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 06.11.1992 роз`яснено про те, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений статтею 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

За змістом частини 1 статті 233 КЗпП України вбачається встановлення законодавцем обмежень щодо строків звернення працівника до суду за захистом своїх трудових прав - у тримісячний строк з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/6968/16.

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки фізичної особи ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 20.04.2018. позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін на підставі наказу № 14 від 20.04.2018.

Крім того, згідно Довідки по заборгованості по заробітній платі від 10.05.2018., не виплачена заробітна плата за лютий-квітень 2018 р. складає 56551,63 грн.

Таким чином, станом на 10.05.2018. повинен був дізнатися про порушення свого права.

В матеріалах справи відсутні докази підтвердження поважності причини пропуску зазначеного строку, тому суд вважає неможливим поновити цей строк.

Отже, позивачем пропущено тримісячний строк для звернення до суду щодо стягнення 53013,48 грн. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь позивача 53013,48 грн. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 4265,12 грн. - компенсації втрати частини заробітної плати, в зв`язку з порушенням термінів її виплати, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач виплатив заробітну плату за лютий, березень та квітень 2018. в розмірі 56551,63 грн. 18.01.2019. згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_5 і додатковим рахункам договору за період 01.04.2018. по 31.01.2019.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Сума компенсації заробітної плати за лютий 2018 р. становить 319,23 грн.; за березень 2018 р. - 422,69 грн.; за квітень 2018 р. - 2910,44 грн.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву в частині стягнення з відповідача суми компенсації втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати частково у розмірі 3652,36 грн.

Щодо стягнення з відповідача 5000,00 грн. - моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За змістом ст. 440-1 Цивільного кодексу України та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Враховуючи те, що позивачем не подано будь-яких доказів, що підтверджують понесення моральної шкоди, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. відмовити.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведені норми законодавства, господарський суд вважає за необхідне стягнути з позивача в доход бюджету судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати згідно ст. 129 ГПК України покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 62278,60 грн. (вх. № 517/08-07/19 від 27.02.2019.) задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський завод холодильного машинобудування "РЕФМА" (вул. Дмитра Донцова, 15, м. Мелітополь, Запорізька область, 72301, ) на користь фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - 3 652 (три тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 36 коп. компенсації втрати частини заробітної плати, 112 (сто дванадцять) грн. 66 коп. - судового збору. Видати наказ.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів УДКСУ у місті Запоріжжі (Орджонікідзевський р-н), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025409, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 3007, код класифікації доходів бюджету 22030101) суму 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Копію ухвали направити сторонам, кредиторам, ліквідатору.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її проголошення за правилами, визначеними ст. ст. 256-259 ГПК України.

Повний текст ухвали буде складено протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали, відповідно до ст. 233 ГПК України, складено 27.05.2019 р.

Суддя В.І. Черкаський