ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.05.2019 р. cправа № 914/1518/18

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кияк І,В., розглядаючи матеріали скарги Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. щодо зупинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019р. у справі №914/1518/18

за позовом: Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства «Бродитеплоенерго», м. Броди Львівська область

про: стягнення 212 241,42грн.

за участю представників сторін:

від скаржника: Конопліцький І. - представник

від боржника: не з`явився

від органу ДВС: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила скарга Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. щодо зупинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019р. у справі №914/1518/18.

Скаржник просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. щодо зупинення вчинення виконавчих дій 18.04.2019 року в межах виконавчого провадження №58521309, а також зобов`язати усунути порушення (відновити порушене право стягувача) та скасувати постанову про зупинення вчинення дій від 18.04.2019 року в межах виконавчого провадження №58521309.

Ухвалою від 06.05.2019р. скаргу було прийнято та призначено до розгляду на 10.05.2019р.

В судове засідання 10.05.2019 року сторони явку повноважних представників не забезпечили. Однак, скаржник на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з неможливістю забезпечити участь повноважного представника, оскільки про розгляд скарги останньому стало відомо тільки в день судового засідання.

Ухвалою від 10.05.2019р. розгляд скарги було відкладено в межах розумних строків на 28.05.2019р.

В судове засідання 28.05.2019р. з`явився представник скаржника, роз`яснив та підтримав заявлену скаргу на дії ДВС.

Представник органу ДВС в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, однак був належним чином обізнаний про розгляд даної скарги, про що свідчить повернуте відділенням поштового зв`язку повідомлення з відміткою про вручення судової кореспонденції від 10.05.2019р.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, однак через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Розглянувши подану скаргу, заслухавши пояснення представника стягувача, судом з`ясовано наступне:

25.02.2019р. АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Бродівського РВДВС з наказом про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 21.01.2019р. у справі №914/1518/18.

На підставі заяви та пред`явленого наказу Бродівським РВДВС було відкрито виконавче провадження №58521309.

22.03.2019р. Бродівським РВДВС було винесено постанову про передачу виконавчого провадження №58521309 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

27.03.2019р. Відділом примусового виконання ГТУЮ було винесено постанову про приєднання ВП №58521309 до зведеного ВП№58302921.

Вподальшому, органом ДВС в межах зведеного виконавчого провадження було винесено оскаржувану стягувачем постанову від 18.04.2019р. про зупинення вчинення виконавчих дій.

Як вбачається з даної постанови, остання була винесена на підставі п. 10 ч. 1 ст.34,35 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Разом з тим, скаржник вважає таку постанову незаконною, а дії державного виконавця щодо її винесення неправомірними, з наступних підстав:

Зокрема, як зазначено в рішенні Господарського суду Львівської області від 12.12.2018р., на примусове виконання якого було винесено наказ від 21.01.2019р. у справі №914/1518/18, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати вартості газу, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 116828,14 грн. пені, 14756,95 грн. 3 % річних та 80656,33 грн. інфляційних нарахувань. Враховуючи, що заборгованість за поставлений природний газ у січні-березні 2015 року згідно договору купівлі-продажу природного газу №2021/15-ТЕ-21 від 24.11.2014 була частково погашена до 30.11.2016 року у розмірі 165650,55 грн., а саме до набрання чинності Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, нараховані позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати щодо суми боргу у розмірі 165650,55 підлягають списанню згідно ч. 3 ст. 7 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії. Решта суми боргу у розмірі 374831,64 грн. була сплачена відповідачем 20.12.2016р., а саме після набрання чинності Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (30.11.2016р.). Отже, суд вважає, що на невчасно оплачений борг до 30.11.2018р. слід нараховувати штрафні санкції, оскільки на них не розповсюджується дія вищезазначеного Закону.

Так, саме на примусове стягнення таких штрафних санкцій, які не підпадають під дію вищенаведеного Закону та не підлягають списанню було видано судом наказ по даній справі.

З огляду на наведене, стягувач вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій з покликанням на п. 10 ч. 1 ст.34,35 ЗУ «Про виконавче провадження», адже спірна сума шрафних санкцій не підпадає під дію ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Боржник у своєму письмовому клопотанні від 28.05.2019р. зазначає про наявність підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, про що ним була зроблена заява від 12.03.2019р., яка скеровувалася до Бродівського РВДВС у Львівській області.

Розглянувши доводи поданої скарги та заперечення боржника, суд дійшов висновку, що скарга на дії ДВС є обгрунтованою та підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця, при її винесенні останній керувався п. 10 ч. 1 ст.34, 35 ЗУ «Про виконавче провадження».

З такою позицією державного виконавця суд не погоджується, оскільки як випливає з рішення господарського суду Львівської області, на примусове виконання якого було винесено наказ від 21.01.2019р., сума, яка підлягає до стягнення з боржника не підпадає під дію ЗУ Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, на який покликається державний виконавець.

Навпаки, саме підставою для задоволення позовних вимог в цій частині і був висновок суду про те, що частина штрафних санкцій підлягає до задоволення та водночас не може бути списана на підставі вищезгаданого Закону.

В той же час, судом не заперечується факт включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Однак, заборгованість, про примусове стягнення якої звернувся стягувач у даній справі не підпадає під дію такого Закону, про що чітко було зазначено у рішенні Господарського суду Львівської області від 12.12.2018р. у справі №914/1518/19. Тому, лише сам факт включення боржника у відповідний реєстр підприємств не може слугувати достатньою підставою для зупинення вчинення виконавчих дій без з`ясування інших обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця по винесенні оскаржуваної постанови від 18.04.2019р. про зупинення вчинення виконавчих дій є неправомірними, а тому постанова підлягає скасуванню, як така що винесена без повного з`ясування всіх обставин справи.

Керуючись ст.ст. 342, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. щодо зупинення вчинення виконавчих дій 18.04.2019р. в межах виконавчого провадження №58521309.

3. Скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019р. в межах виконавчого провадження №58521309.

4. Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. вчинити всі передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» дії на виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019р. у справі №914/1518/18.

5. Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали було виготовлено та підписано 30.05.2019р.

Суддя Юркевич М. В.