ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Справа № 915/1899/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Ткаченка О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Матвєєвої В.В.

представника позивача: представник не з`явився.

представників відповідача: Войтенкова І.О., довіреність від 03.09.2018 № 20.

Колійчук О.В., довіреність від 05.02.2019 № 12.

представників третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

адвокат Курганов О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України(01135, м.Київ, пр. Перемоги, 14, ),

в особі: Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м.Миколаїв, вул. Заводська, 23, )

до відповідача: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (54001,м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1, код ЄДПРОУ 22440366)

Третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (57286, Миколаївська область, с.Галицинове, вул. Набережна, 64, )

про: визнання недійсним рішення від 24.10.2018р. №19-ріш по справі №1-26.213/25-2017, -

в с т а н о в и в:

СУТЬ СПОРУ: 28.12.2018 Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 24.10.2018р. №19-ріш по справі №1-26.213/25-2017, який мотивований неповним з`ясуванням відповідачем обставин, які мають значення для справи, недоведеністю обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими та невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а також порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, позивач в обґрунтування заявлених у позовній заяві вимог вказує на наступні підстави:

I. Відділенням при розгляді справи та винесенні оскаржуваного рішення, на думку позивача, неправильно застосовано постанову Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року № 405 «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню» та наказ Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 «Про затвердження тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.01.2014 № 72/24849, в частині визначення змісту послуги із забезпечення проведення криголамних робіт. Позивач, посилаючись на п. 1.4 Тарифів, розрізняє два види послуг:

1) послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден у межах акваторії порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії, плата за які обчислюються за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 Тарифів;

2) послуги із забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном, плата за які обчислюються за тарифами, наведеними у таблиці 2 додатка 2 до цих Тарифів. При чому плата стягується при фактичному виконанні криголамного проведення у льодових умовах.

Згідно з п. 2.1 Тарифів нарахування плати відбувається за перший вид послуги за кожен вхід/вихід з акваторії порту, а за забезпечення криголамного проведення за кожне таке проведення судна в каравані.

Відповідно до п. 1.2 Тарифів сплата послуг із забезпечення проведення криголамних робіт здійснюється за ставками, визначеними в додатку 2 до цих Тарифів, на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Як вказує позивач, у випадку з морським портом Миколаїв, Миколаївська філія ДП «АМПУ» упродовж льодових кампаній 2014-2017 років укладала договори з ТОВ «Марконі», яке має у своєму розпорядженні криголамні буксири, для фактичного здійснення останніми колки льоду в акваторії.

При цьому позивач вважає, що сама суть послуг забезпечення проведення криголамних робіт, полягає у забезпеченні ДП «АМПУ» проведення робіт, а не їх фактичне проведення Адміністрацією. Преюдиційними обставинами щодо змісту послуг та застосування матеріальних норм Тарифів позивач просить вважати обставини, встановлені постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 по справі № 915/111/18 та викладені у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 915/370/15 висновки.

Внаслідок невірного, на думку позивача, застосування вказаних норм матеріального права відповідач дійшов до невірних висновків щодо визначення переліку товарів та основних продавців, що викладено у розділі 4.2 (пункти 61-93) оскаржуваного рішення.

ІІ. Позивач вважає хибними та необґрунтованими висновки відповідача, викладені у пункті 2 рішення, щодо визнання бездіяльності ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії, яка полягає у незабезпеченні у період льодових кампаній 2014-2017 років проведення криголамних робіт безпосередньо в акваторії Дніпро-Бузького морського порту ТОВ «МГЗ», порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, а саме: зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг із забезпечення проведення криголамних робіт у вигляді бездіяльності, що призвела до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку. Зокрема, позивач зазначає, що:

1) Безпідставно встановлено бездіяльність ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії, оскільки:

- для забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден у межах акваторії порту протягом оголошеної льодової кампанії Миколаївська філія вчиняла дії, а саме: передбачала у фінансовому плані витрати на роботу криголамних буксирів, проводила публічну закупівлю та укладала договори з ТОВ «Марконі», у період льодової кампанії відповідними підрозділами та штабом з льодових операцій відстежувався стан акваторії, у випадку утворення непрохідного льоду та повного обмерзання подавались заявки до ТОВ «Марконі», яке безпосередньо проводило колку льоду.

- для забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном, ДП «АМПУ» вчиняло відповідні дії згідно з наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 06.03.2008 № 267 «Про організацію льодових операцій». Зокрема позивач зазначає про повідомлення відповідача листом від 25.04.2018 № 18-09/2861 про створення у відповідності до наказів в морському порту Миколаїв штабів з проведення льодових операцій. А також згідно листа від 08.12.2017 № 18-09/7876 позивач вказує про надання відповідачу інформації, що криголамне проведення суден у каравані до причалів ТОВ «МГЗ» здійснювали також буксири ТОВ «МГЗ» - «Вьюга», «Севастополь», «Ожарськ», «Очаков», що, на думку ДП «АМПУ», підтверджує забезпечення адміністрацією криголамного проведення суден шляхом створення штабів з льодових операцій, формування караванів. В той час, як фактичні дії з криголамного проведення вчиняли буксири інших суб`єктів, у тому числі ТОВ «МГЗ».

2) Викладені у пунктах рішення 161-181 висновки відповідача щодо відсутності намірів позивача забезпечувати проведення криголамних робіт у період льодових кампаній 2014-2017 років не відповідають дійсності, оскільки зроблені за результатами розгляду вказаного у рішенні листування між ТОВ «МГЗ» та ДП «АМПУ», яке може мати лише інформативний характер, та не є належними доказами бездіяльності.

3) У пунктах 143-145, 155, 156, 197, 202, 241 оскаржуваного рішення, на думку позивача, відповідач робить висновки про непроведення криголамних робіт в частині акваторії ДБМТ біля причалів ТОВ «МГЗ» на підставі неналежних доказів, а саме витягів з вахтових журналів буксирів ТОВ «МГЗ» та інформації Миколаївського гідрометеорологічного центру. Так, позивач зауважує, що записи із суднових журналів про здійснення буксирами ТОВ «МГЗ» криголамних робіт є суб`єктивними, оскільки зроблені працівниками ТОВ «МГЗ», та не свідчать про непридатність акваторії для судноплавства та її суцільне обмерзання. Також позивач вважає неналежним доказом інформацію про стан водної поверхні на річці Південний Буг, яка надана Миколаївським гідрометеорологічним центром, оскільки вона стосується стану водної поверхні біля міста Очаків та біля Варварівського мосту у м. Миколаїв.

4) При розгляді справи не доведено ущемлення інтересів та завдання збитків ТОВ «МГЗ».

5) З огляду на наведені вище доводи позивач вважає спростованими висновки про бездіяльність позивача щодо забезпечення проведення криголамних робіт та спричинення збитків суб`єкту господарювання, а також вважає необґрунтованими викладені у п. 5.3 та п. 5.4 рішення висновки.

ІІІ. Позивач вказує на недоведеність відповідачем у рішенні наявності вини ДП «АМПУ», а тому відповідачем не встановлено всіх елементів складу порушення, що виключає притягнення особи до відповідальності. Крім того позивач зауважує, що відповідачем необґрунтовано використано дві обтяжуючі обставини, які вплинули на визначення розміру штрафу, а саме:

- невизнання ДП «АМПУ» факту вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- ущемлення інтересів ТОВ «МГЗ», факт здійснення якого не доведено, оскільки не було доведено реальності збитків товариства.

Ухвалою суду від 02.01.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "07" лютого 2019 року о 12 год. 30 хв.

25.01.2019 до господарського суду від відповідача надійшов відзив, за змістом якого відповідач вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсним оскаржуваного рішення, та вказує, що:

І. Позивач згідно Зведеного переліку суб`єктів природних монополій є суб`єктом природної монополії на ринку надання спеціалізованих послуг морських портів, зокрема, в межах території Миколаївської області. У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405 «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню», однією з таких послуг визначено забезпечення проведення криголамних робіт. При цьому при наявності тарифів, встановлених пунктом 1.4. Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 16.01.2014 за № 72/24849, на:

- послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден у межах акваторії порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії та обчислюються за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів;

- послуги із забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном та обчислюються за тарифами, наведеними у таблиці 2 додатка 2 до цих Тарифів,

відповідач вважає товаром, щодо якого визначалось монопольне (домінуюче) становище, саме «послуги із забезпечення проведення криголамних робіт», які можуть надаватись тільки ДП «АМПУ», яке згідно приписів законодавства отримує за них певну плату. В підтвердження своєї позиції відповідач посилається також на лист від 06.04.2017 № 18-08/2507, отриманий від Миколаївської філії ДП «АМПУ».

ІІ. Відповідач не погоджується з доводами позивача щодо відсутності зловживання монопольним становищем та вказує, що за відсутності конкуренції на ринку, на якому позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, твердження позивача щодо необхідності доведення будь-яких обставин при наявності конкуренції на цьому ринку є необґрунтованими.

1) При цьому відповідач наголошує, що:

- конкурентне законодавство не ставить застосування передбаченої ним відповідальності за порушення цього законодавства у залежність від наявності у суб`єкта господарювання вини в будь-якій формі (пункт 3 Пленуму ВГСУ № 15);

- з урахуванням статті 19, частини 1 статті 25 та частини 2 статті 43 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання мають усвідомлювати можливість настання як певного обмеження їх діяльності з точки зору дотримання конкурентного законодавства, так і відповідальності за його порушення (пункт 15.3 Пленуму ВГСУ № 15);

- для кваліфікації дій суб`єктів господарювання як зловживання монопольним становищем на ринку не є обов`язковим з`ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

2) Відповідач підтверджує, що матеріали справи № 1-26.213/25-2017 містять докази (письмові пояснення) про вчинення дій із забезпечення проведення криголамних робіт. Проте ці докази, на думку відповідача, зокрема, листи Миколаївської філії ДП «АМПУ» від 06.04.2017 № 18-08/2507, від 25.04.2017 № 18-09/2861, лист ТОВ «Марконі» від 20.04.2017 № 382 не спростовують факт вчинення позивачем порушення, а навпаки доводять, що безпосередні дії по проведенню криголамних робіт в акваторії Дніпро-Бузького морського порту ТОВ «МГЗ» у період з 2014 по 2017 роки ним не вчинялись.

3) Відповідач наполягає, що усі зібрані у справі № 1-26.213/25-2017 докази є належними, достатніми та допустимими. Зокрема, витяги із судових вахтових журналів № 115/1923, № 116/1932, № 1683/1923, № 119/1933, № 180/1930, № 182/1938, № 192/1990, № 195/2006, № 120/1938, № 123/1966, № 127/1996, № 1696/2039, № 119/1965, № 126/2024, № 127/2057 підтверджують, що у період оголошених льодових кампаній 2014-2017р.р. безпосередньо в акваторії Дніпро-Бузького морського порту криголамні роботи проводило ТОВ «МГЗ» за власний рахунок та власними плавзасобами буксирами «Вьюга», «Очаков», «Севастополь», «Ожарск». Також наведені Миколаївським гідрометеорологічним центром у листі від 02.10.2017 № 31/05-08/535 відповідач вважає об`єктивним свідченням несприятливої льодової обстановки, що характеризується утворенням криги в акваторії річки Південний Буг, що омиває місто Миколаїв, а також акваторії Дніпро-Бузького лиману.

4) Щодо розміру штрафу відповідач посилається на його визначення без порушення повноважень та у межах передбачених статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Також 25.01.2019 на адресу господарського суду надійшли пояснення від 24.01.2019 № НГЗ-Исх- 01-19-058 від третьої особи ТОВ «МГЗ», згідно яких заперечує проти позову у повному обсязі та вказує, що:

1. Позивачем не забезпечено проведення криголамних робіт в акваторії Дніпро-Бузького морського порту (надалі - ДБМП) протягом льодових кампаній 2014-2017 років, незважаючи на його обов`язок з забезпечення проведення таких робіт та отримання плати за надання таких послуг.

2. Вчинення бездіяльності підтверджено належними доказами. Обставини вчинення такої бездіяльності в повному обсязі з`ясовано та доведено Відповідачем, зокрема:

2.1. Листом Позивача від 22.01.2016 р., в якому він зазначає про відсутність обов`язку забезпечувати проведення криголамних робіт в акваторії ДБМП.

2.2. Листом капітана морського порту Миколаїв від 31.01.2017 р., в якому вказано на проведення криголамних робіт в акваторії ДБМП.

2.3. Судовими журналами буксирів ТОВ «МГЗ».

3. Така бездіяльність була б неможлива за відсутності стану природної монополії на ринку надання спеціалізованих послуг, відсутності обов`язку судновласників оплачувати цю послугу за кожен судозахід на користь Позивача та можливості отримання ТОВ «МГЗ» коштів за надання цих послуг.

4. Незважаючи на те, що права ТОВ «МГЗ» були порушені, склад зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку не передбачає обов`язкових негативних наслідків, достатньо можливості настання таких наслідків.

У відповідності до наданої 04.02.2019 відповіді на відзив позивач наполягає, що:

- Відповідачем неповно з`ясовано обставини справи, має місце невідповідність висновків та неправильне застосування норм законодавства при вирішення справи;

- Бузько-Дніпровсько-лиманський канал (БДЛК) не є частиною акваторії морського порту Миколаїв,

- Доводи відповідача про комплексність послуги є хибними, оскільки існує два види послуг: послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, перешвартування та руху суден у межах акваторії порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії і послуги із забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном.

Ухвалою суду від 07.02.2019 строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 11 березня 2019 року о 10 год. 00 хв.

25.02.2019 позивачем були надані письмові пояснення від 22.02.2019 по суті заявлених у позові вимог.

Крім того від відповідача 07.03.2019 до суду надійшли заперечення від 06.03.2019 № 64-02/389 на відповідь на відзив та письмову заяву позивача щодо визначення Бузько ОСОБА_1 -лиманського каналу (БДЛК) частиною акваторії морського порту Миколаїв, а також визначення єдиної назви одного із спеціалізованих видів послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню «послуги із забезпечення проведення криголамних робіт».

11.03.2019 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача також були надані пояснення щодо правильного визначення відповідачем територіальних меж ринку, щодо законодавчого визначення складу послуги «забезпечення проведення криголамних робіт» та щодо відсутності порушень Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України № 49-р від 05.03.2002.

06.03.2019 від позивача - Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України до суду надійшла заява про відвід головуючого по справі судді Ткаченка О.В. від 06.03.2019 вих. № 809/18-01-02/Вих/18.

У підготовчому засіданні 11.03.2019 судом оголошено перерву до 01.04.2019 о 11:00.

Ухвалою суду від 12.03.2019 визнано заяву Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України про відвід судді Ткаченка О.В. від участі у розгляді справи № 915/1899/18 необґрунтованою, зупинено провадження у справі № 915/1899/18 до вирішення питання про відвід, передано справу для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 13.03.2019 (суддя Ржепецький В.О.) постановлено відмовити в задоволенні заяви Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України за вих. №809/18-01-02/Вих/18 від 06.03.2019 про відвід головуючого судді у справі №915/1899/18.

Ухвалою суду від 22.03.2019 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 11 квітня 2019 року о 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 11.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 08.05.2019 о 10:00.

У судовому засіданні 08.05.2019 було оголошено перерву до 11.05.19. о 11:00.

У судовому засіданні 11.05.2019 суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати до 14.05.2019 о 09:50.

14.05.2019 у судовому засіданні 23.04.2019 у відповідності до ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

24.10.2018 Адміністративна колегія Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розглянула матеріали справи № 1-26.213/25-2017 про порушення державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 19-ріш від 24.10.2018 постановлено, зокрема, (далі також - Рішення № 19-ріш) :

1. Визнати, що протягом оголошених льодових кампаній 2014-2017 років державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» є таким, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринку спеціалізованих послуг із забезпеченняпроведення криголамних робіт в межах акваторії Миколаївського морського порту, а також акваторії, на яку поширюється законодавчо визначений обов`язок ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії із забезпечення безпеки судноплавства шляхом надання таких послуг та стягнення за це відповідної плати, оскільки на цьому ринку в нього не було жодного конкурента.

2. Визнати бездіяльність ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії, яка полягає в незабезпеченні у період оголошених льодових кампаній 2014-2017 років проведення криголамних робіт безпосередньо в акваторії Дніпро - Бузького морського порту ТОВ «МГЗ», внаслідок чого ТОВ «МГЗ» змушено було, для забезпечення своєїгосподарської діяльності, виконувати ці роботи за власний рахунок за допомогою власного флоту буксирів, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг із забезпечення проведення криголамних робіт у вигляді бездіяльності, що призвела до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. За порушення викладене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення накласти на державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

4. Зобов`язати державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладене в пункті 2 цього рішення, шляхом забезпечення проведення криголамних робіт в акваторії Дніпро - Бузького морського порту ТОВ «МГЗ» у період оголошених льодових кампаній.

При прийнятті вказаного рішення відповідач керувався наступними обставинами.

Згідно п. 35 у розміщеному на офіційному сайті Антимонопольного комітету України в мережі Інтернет Зведеного переліку суб`єктів природних монополій позивач - державне підприємство «Адміністрація морських портів України» є суб`єктом природних монополій щодо спеціалізованих послуг на території у тому числі Миколаївської області.

У відповідності до розділу 2 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання може включати в себе такі дії:

2.1.1. Встановлення об`єктів аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища, а саме суб`єкта господарювання (групи суб`єктів господарювання), конкретного товару (продукції, роботи, послуги), який випускається, постачається, продається, придбавається (споживається, використовується) цим (цими) суб`єктом (суб`єктами) господарювання.

2.1.2. Складання переліку товарів (робіт, послуг), щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище суб`єкта господарювання і які мають ознаки одного товару, товарної групи.

2.1.3. Складання переліку основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товарів (товарних груп).

2.1.4. Визначення товарних меж ринку.

2.1.5. Визначення територіальних (географічних) меж ринку.

2.1.6. Встановлення проміжку часу, стосовно якого має визначатися становище суб`єктів господарювання на ринку - визначення часових меж ринку.

2.1.7. Визначення обсягів товару, який обертається на ринку.

2.1.8. Розрахунок часток суб`єктів господарювання на ринку.

2.1.9. Складання переліку продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку.

2.1.10. Визначення бар`єрів вступу на ринок та виходу з ринку для суб`єктів господарювання, які продають (постачають, виробляють), придбавають (споживають, використовують) або можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку.

2.1.11. Встановлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання на ринку.

2.2. Етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо.

Як свідчить 4 розділ рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2018 № 19-ріш, відповідачем було визначено:

- об`єкти аналізу: державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, які є спеціалізованими послугами, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій (пункти 10-60);

- товар, щодо якого визначається монопольне (домінуюче) становище, - послуги із забезпечення проведення криголамних робіт (пункти 61-80);

- перелік основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів, користувачів) (пункти 81-93), а саме продавцем товару є ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії, основними покупцями (споживачами) послуг є судновласники ;

- товарними межами ринку встановлено спеціалізовані послуги із забезпечення криголамних робіт (пункти 94-96);

- географічними межами ринку, який досліджується, встановлено межі акваторії Миколаївського морського порту, а також акваторії, на яку поширюється законодавчо визначений обов`язок ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії із забезпечення безпеки судноплавства шляхом надання спеціалізованих послуг із забезпечення проведення криголамних робіт та стягнення за це відповідної плати. (пункти 97-125)

- часовими межами ринку спеціалізованих послуг із забезпечення проведення криголамних робіт визначений як період оголошених льодових кампаній 2014-2017 років. (пункти 126-134).

У відповідності до пункту 15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» у вирішенні спірних питань, пов`язаних з визначенням органами Антимонопольного комітету України монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на певних ринках товарів, господарським судам слід мати на увазі, зокрема, що:

П. 15.2. Норми чинного законодавства України не містять якогось вичерпного переліку можливих ринків товарів. Тому, зокрема, не можуть братись до уваги посилання сторін спору на те, що той чи інший ринок товарів, вивчення якого проводиться органом Антимонопольного комітету України, не передбачений законом.

П. 15.4. Обов`язок з доведення в суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі. Водночас за змістом приписів статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

П. 15.5. Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема, Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням названого Комітету від 05.03.2002 No 49-р. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе непритаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.

Зазначені правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 915/167/17, від 19.06.2018 у справі № 910/3041/17, від 30.05.2018 у справі № 910/4489/17.

При цьому оскаржуваним рішенням встановлені наступні обставини.

Згідно п. 35 у розміщеному на офіційному сайті Антимонопольного комітету України в мережі Інтернет Зведеному переліку суб`єктів природних монополій позивач - державне підприємство «Адміністрація морських портів України» є суб`єктом природних монополій щодо спеціалізованих послуг на території у тому числі Миколаївської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про морські порти України» перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій,

які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України. (пункт 58)

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405 «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню» затверджено перелік спеціалізованих послуг:

1. Забезпечення лоцманського проведення.

2. Регулювання руху суден.

3. Забезпечення проведення криголамних робіт.

4. Забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства. (пункт 59)

Тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт», зареєстрованим Міністерством юстиції України 16.01.2014 за № 72/24849. (пункт 66)

Згідно із пунктом 1.4. Тарифів тарифи на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт встановлюються на:

- Послуги із забезпечення умов для безпечного входу, виходу, маневрування, швартування, переш вартування та руху суден у межах акваторії порту протягом періоду оголошеної льодової кампанії та обчислюються за тарифами, наведеними у таблиці 1 додатка 2 до цих Тарифів;

- Послуги із забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном та обчислюються за тарифами, наведеними у таблиці 2 додатка 2 до цих Тарифів. (пункт 67)

З огляду на наведене відповідач дійшов до висновку, що послуги із забезпечення проведення криголамних робіт складаються із фактичного забезпечення державним підприємством «Адміністрація морських портів України» надання послуг: із забезпечення умов безпечного руху суден в акваторії порту, а також послуг із забезпечення криголамного проведення суден (караванів суден) спеціалізованим криголамним судном.(пункт 68)

За функціональним призначенням та споживчими характеристиками забезпечення проведення криголамних робіт, що здійснюється позивачем є послугою спрямованою на забезпечення безпеки суден під час заходу та перебування у Миколаївському морському порту в умовах оголошеної льодової кампанії. (пункт 70)

Таким чином, з огляду на наведені вище приписи законодавства суд вважає, що відповідач дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, що товаром, щодо якого визначалось монопольне (домінуюче) становище, визначено саме «послуги із забезпечення проведення криголамних робіт».

Межі акваторії морського порту Миколаїв визначені Постановою Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» від 22.10.2008 № 934.

У відповідності до пунктів 104-105 оскаржуваного рішення встановлено, що згідно відомостей з Реєстру портів України, опублікованого на офіційному сайті ДП «АМПУ», одним з терміналів, що знаходиться в межах Миколаївського морського порту, є Дніпро-Бузький морський порт ТОВ «МГЗ», код терміналу UANLVDBP. Причали № 1-№5.

ТОВ «МГЗ» використовує причали № 1-5 Дніпро-Бузького морського порту (ДБМП) на підставі договору оренди від 09.06.1999 № 572, укладеного з Фондом державного майна України. Дані причали використовуються заявником для перевалки вантажів, в основному бокситів та глинозему. (пункт 148)

Згідно пункту 110 оскаржуваного рішення відповідачем встановлено, що згідно інформаційної довідки від 23.03.2014 № 83190199 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно витягів з паспорту акваторії порту Миколаїв та акваторії порту Дніпро-Бузький власником частини акваторії ДБМП ТОВ «МГЗ» є держава в особі Міністерства інфраструктури України, та знаходиться дана частина акваторії у господарському віданні ДП «Адміністрація морських портів України».

За змістом пунктів 111-124 з урахуванням проведеного аналізу норм законодавства (ст. 75 Кодексу торгівельного мореплавства України) та підзаконних нормативно-правових актів (Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 19.12.2008 № 1528 «Про вдосконалення державного нагляду за безпекою судноплавства у районі Бузько-Дніпровсько-лиманського каналу», Наказ Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 23.07.2014 № 331 «Про визначення зон нагляду за безпекою мореплавства», Обов`язкових постанов по Морському порту Миколаїв, затверджених наказом ДП «АМПУ» № 451 від 13.12.2016) наданих доказів (листа позивача від 25.04.2017 № 18-09/2861, паспорту акваторії порту Дніпро-Бузький, листа від 04.10.2017 № 8238/03/15-17 Державної служби України з безпеки на транспорті) відділенням встановлено поширення відповідальності за безпеку мореплавства, та як наслідок за забезпечення проведення криголамних робіт, капітана Миколаївського морського порту у межах акваторії Дніпро-Бузького морського порту, де знаходяться причали ТОВ «МГЗ».

У відповідності до листа від 02.10.2017 № 31/05-08/535 Миколаївського обласного центру з гідрометеорології Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій були надані дані щодо середньої температури повітря, води та льодової обстановки, зафіксованої у місті Миколаєві в районі Варварівського мосту на лівому березі річки Південний Буг. Зазначені у вказаному листі відомості відповідач вважає об`єктивним свідченням несприятливої льодової обстановки, що характеризується утворенням криги в акваторії річки Південний Буг, що омиває місто Миколаїв, а також акваторії Дніпро-Бузького лиману. (пункт 145)

За даними витягів з судових вахтових журналів № 115/1923, № 116/1932, № 1683/1923, № 119/1933, № 180/1930, № 182/1938, № 192/1990, № 195/2006, № 120/1938, № 123/1966, № 127/1996, № 1696/2039, № 119/1965, № 126/2024, № 127/2057 у період оголошених льодових кампаній 2014-2017 років безпосередньо в акваторії ДБМП криголамні роботи проводило ТОВ «МГЗ» за власний рахунок та власними плавзасобами (буксирами «Вьюга», «Очаков», «Севастополь», «Ожарск»).(пункти 155-156)

Як зафіксовано у пунктах 161-181 оскаржуваного рішення, та підтверджується учасниками справи, протягом 2014-2017 років ТОВ «МГЗ» неодноразово зверталось до Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» з відповідними листами з приводу врегулювання питання щодо забезпечення безпеки мореплавства в період оголошених льодових кампаній в акваторії ДБМП ТОВ «МГЗ» та біля його причалів.

Пунктом 169 зафіксовано, що листування (зокрема листи позивача від 13.01.2016 вих. № 18-14/155, від 02.03.2016 вих. № 1136) засвідчує визнання МФ ДП «АМПУ» необхідності виконання власних законодавчо визначених обов`язків із забезпечення проведення криголамних робіт в межах акваторії ДБМП.

У відповідності до листа від 22.01.2016 № 18-14/355 МФ ДП «АМПУ» повідомило, що філією виконуються всі необхідні заходи щодо забезпечення безпеки мореплавства на акваторії морського порту Миколаїв, проте зазначило, що акваторія ДБМП не входить до меж акваторії морського порту Миколаїв. Послуги із забезпечення проведення криголамних робіт в межах акваторії ДБМП можуть виконуватись Філією після укладання відповідного договору і за рахунок ТОВ «МГЗ».

Листом від 25.04.2017 № 18-09/2861 на вимогу відповідача щодо порядку здійснення криголамних робіт в акваторії ДБМП, МФ ДП «АМПУ» вказала, що у 2014, 2015, 2016 та 2017 роках МФ ДП «АМПУ» безпосереднє проведення криголамних робіт в частині акваторії ДБМП ТОВ «МГЗ» не проводилось, оскільки водний простір вказаної частини акваторії не був підданий повному замерзанню та обмерзанню внаслідок великої інтенсивності суднозаходів до причалів ТОВ «МГЗ», роботи криголамних буксирів, які здійснювали проводку таких суден до причалів, а також роботи плавзасобів ТОВ «МГЗ» щодо очищення оперативної акваторії причалів. (пункт 183)

Як встановлено відповідачем, та не заперечується позивачем у зв`язку з відсутністю у МФ ДП «АМПУ» власних буксирів криголамного класу, МФ ДП «АМПУ» укладено відповідні договори на виконання криголамних робіт в акваторії морського порту Миколаїв з ТОВ «Марконі» (від 13.02.2014 № 31-В-АМПУ-14, від 06.01.2015 № 1-В-МИФ-15, від 16.05.2016 № 164-В-МИФ-16). (пункт 190)

Згідно листа від 20.04.2017 № 382 ТОВ «Марконі» на вимогу відповідача надало відповідь, за змістом якої за період з 2014 по 2017 роки ТОВ «Марконі» не проводило криголамні роботи безпосередньо в акваторії Дніпро-Бузького морського порту ТОВ «МГЗ» та біля його причалів. (пункти 192-193).

За приписами пунктів 6, 7 статті 16 Закону України від 26.11.1993 № 3659-XII «Про Антимонопольний комітет України» до компетенції Антимонопольного комітету України відносяться, зокрема, повноваження:

6) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;

7) викликати для надання пояснень під час розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції посадових осіб і працівників суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, інших юридичних осіб, їх структурних підрозділів, філій, представництв, а також фізичних осіб.

У відповідності до ст. 41 Закону України від 11.01.2001 № 2210-III «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі. Збір доказів здійснюється Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями незалежно від місцезнаходження доказів. Особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об`єктивність).

При цьому суд зазначає, що порядок ведення судового журналу затверджено Наказом Міністерства морського флоту СРСР від 28.12.1988 №173. Відповідно до п. 1.7. Правил ведення судового журналу, затверджених Наказом Міністерства морського флоту СРСР від 28.12.1988 №173, судовий журнал заповнюється в процесі вахти в момент здійснення події або після нього.

Таким чином суд доходить до висновку, щодо належності, достатності та допустимості зібраних у справі № 1-26.213/25-2017 доказів та вважає безпідставними твердження позивача щодо суб`єктивності записів із суднових журналів про здійснення буксирами ТОВ «МГЗ» криголамних робіт та щодо неналежності та недопустимості такого доказу, як інформації про стан водної поверхні на річці Південний Буг, яка надана Миколаївським гідрометеорологічним центром.

З огляду на встановлені обставини відповідач цілком правомірно та обґрунтовано дійшов до висновку, що, незважаючи на передбачений законодавством України обов`язок забезпечення криголамних робіт та неодноразові звернення ТОВ «МГЗ», МФ ДП «АМПУ» у період оголошених льодових кампаній 2014-2017 років не здійснювало забезпечення проведення криголамних робіт саме в акваторії ДБМП. (пункт 194)

Посилання позивача на повідомлення відповідача листом від 25.04.2018 № 18-09/2861 про створення у відповідності до наказів в морському порту Миколаїв штабів з проведення льодових операцій не спростовують встановлених відповідачем фактів нездійснення позивачем послуг по проведенню криголамних робіт в акваторії Дніпро-Бузького морського порту ТОВ «МГЗ» у період з 2014 по 2017 роки.

При цьому суд не вважає у даному випадку преюдиційними обставини щодо змісту послуг по проведенню криголамних робіт, викладені у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі № 915/111/18, оскільки по своїй суті вони є правовою позицією та згідно вимог ч. 8 ст. 75 ГПК України не є обов`язковими для господарського суду.

Також суд зазначає про помилковість посилань позивача на постанову Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 915/370/15, оскільки позивачем не надано достовірних доказів наявності такої постанови.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України від 11.01.2001 № 2210-III «Про захист економічної конкуренції» суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

За приписами пункту 2 статті 50 Закону України від 11.01.2001 № 2210-III «Про захист економічної конкуренції» зловживання монопольним (домінуючим) становищем є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною першою статті 13 Закону України від 11.01.2001 № 2210-III «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

За умов значної конкуренції на ринку наведена вище бездіяльність МФ ДП «АМПУ» були б неможлива, оскільки, з метою збереження надходжень від плати за виконання криголамних робіт, МФ ДП «АМПУ» здійснювало б ці роботи в акваторії ДБМП.

В свою чергу за наявності значної конкуренції на ринку споживачі мали б змогу оплачувати ці послуги іншим суб`єктам, зокрема, ТОВ «МГЗ».

Наслідком таких дій позивача є можливість ущемлення інтересів суб`єкта господарювання ТОВ «МГЗ», функціонування та ведення господарської діяльності якого залежить, в тому числі від виконання МФ ДП «АМПУ» свого обов`язку щодо забезпечення проведення криголамних робіт.

При цьому пунктом 204 оскаржуваного рішення встановлено, що загальна сума, яка була сплачена на користь МФ ДП «АМПУ» за надання послуг із забезпечення проведення криголамних робіт суб`єктами господарювання, судна яких заходили до причалів ДБМП ТОВ «МГЗ» (агентами морських суден), склала 155230,68 дол. США, що становить 3882254,362 грн.

В той час як згідно наданої від ТОВ «МГЗ» довідки від 14.03.2017 протягом льодових кампаній 2014-2017 років ТОВ «МГЗ» використовувало власні буксири 159,71 годин та понесло витрати в розмірі 1000800,86 грн. (пункт 207)

Крім того у відповідності до наданих третьою особою пояснень (від 24.01.2019 № НГЗ-Исх-01-19-058) постачання сировини для виробництва глинозему та відвантаження готової продукції споживачам здійснюється переважно морськими шляхами через термінали № 1-5 ДБМП. У зв`язку з цим в період оголошеної льодової кампанії господарська діяльність ТОВ «МГЗ» без забезпечення проведення криголамних робіт є неможливою. Також ТОВ «МГЗ» надає послуги доступу портового оператора до вказаних причалів та з метою недопущення порушення своїх зобов`язань перед контрагентами змушено самостійно виконувати криголамні роботи.

Таким чином незабезпечення проведення криголамних робіт в акваторії ДБМП може призвести до зниження вантажообігу у ДБМП, зниження прибутковості суб`єктів господарювання, які провадять свою діяльність в межах порту, внаслідок понесених додаткових витрат, спрямованих на забезпечення проведення криголамних робіт, та, як наслідок, обмеження конкурентоспроможності учасників різних товарних ринків.

При цьому суд зауважує, що у відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» для кваліфікації дій суб`єктів господарювання, зокрема, як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку не є обов`язковим з`ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв`язку з відповідними діями таких суб`єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 151, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"). В останньому випадку господарським судам необхідно з`ясовувати та відображати в судових рішеннях, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій суб`єктів господарювання, які мають ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» конкурентне законодавство не ставить застосування передбаченої ним відповідальності за порушення цього законодавства у залежність від наявності у суб`єкта господарювання вини в будь-якій формі.

Таким чином склад порушення, передбаченого ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», не передбачає обов`язкового встановлення вини позивача.

Відповідно до статті 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України основними завданнями Антимонопольного комітету України є, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

За приписами пункту 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем. Згідно частини третьої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зловживання монопольним становищем забороняється і тягне за собою відповідальність згідно її законом.

Отже, виходячи з наведених норм та обставин справи, адміністративна колегія дійшла вірного висновку про те, що бездіяльність ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії, яка полягає в незабезпеченні у період оголошених льодових кампаній 2014-2017 років проведення криголамних робіт безпосередньо в акваторії Дніпро - Бузького морського порту ТОВ «МГЗ», внаслідок чого ТОВ «МГЗ» змушено було, для забезпечення своєїгосподарської діяльності, виконувати ці роботи за власний рахунок за допомогою власного флоту буксирів, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг із забезпечення проведення криголамних робіт у вигляді бездіяльності, що призвела до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачене пунктом 2 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно вимог частини 6 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення про накладення штрафів у розмірах понад чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

Відтак, керуючись статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на Миколаївську філію державного підприємства «Адміністрація морських портів України» було накладено штраф у розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68 000, 00 грн, при цьому сума штрафу є значно меншою за максимально можливий допустимий за законодавством розмір.

Отже, з огляду на наявні в матеріалах справи фактичні дані суд дійшов висновку, що застосований до позивача штраф відповідає вимогам Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. ) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення № 19-ріш від 24.10.2018 прийняте Адміністративною колегією Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

За вказаних обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст.129 ГПК України, судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2019 року.

Суддя О.В. Ткаченко