ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року Справа № 923/1008/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Спельта", м.Херсон

до Приватного підприємства "Оптима-Трейд", м.Херсон

про стягнення 300 000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Херсонської області від 19.12.2018 за позовною заявою Дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Спельта" про стягнення з Приватного підприємства "Оптима-Трейд" 300 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.02.2019 підготовче провадження у справі закрито, призначено її розгляд по суті в судовому засіданні 12.03.2019.

Розпорядженням керівника апарату суду № 85 від 19.03.2019 у зв`язку з перебуванням судді Павленко Н.А. на лікарняному справу призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019 справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.03.2019 матеріали справи № 923/1008/18 прийнято до провадження судді Литвинової В.В., вирішено розпочати розгляд справи спочатку зі стадії підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.05.2019.

18.04.2019 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи з його відсутності.

У призначене судове засідання 10.05.2019 представник відповідача не прибув та не надав документи, визначені ухвалою суду про відкриття провадження.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.12.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м . Херсон, вулиця 40 років Жовтня, будинок 132-А.

До суду повернулась копія ухвали суду від 19.12.2018 направлена на адресу відповідача із зазначенням причини повернення "немає організації за вказаною адресою".

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами, винесеними по даній справі, у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ч.4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 01.12.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Торговий дім «Херсон» Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Спельта".

Постановою Господарського суду Херсонської області від 10.05.2017 у справі № 923/1089/16 Дочірнє підприємство "Торговий Дім "Херсон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Спельта" (далі - ДП ТД "Херсон", Позивач) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Клигіну І.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Відповідно до положень статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, функції з повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, Законом про банкрутство покладено саме на ліквідатора, який, в свою чергу, відповідно до ст. 98 вказаного Закону зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, під час реалізації своїх прав та обов`язків зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Згідно ч. 5 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Відповідно до ч. 7 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, враховуючи суб`єктний склад правовідносин, із яких виник спір (вимоги за позовом пред`явлені не до боржника, а навпаки, боржником до іншої особи), предмет спору, позовна заява ліквідатора розглядається в окремому позовному провадженні відповідно до норм чинного законодавства, за межами справи про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 27.02.2018 визнані вимоги забезпеченого кредитора Приватного підприємства "Оптима-Трейд" в сумі 1 222 000,00 грн.

Зобов`язано ліквідатору внести окремо в реєстр вимог кредиторів вимоги, що забезпечені заставою майна, а саме: вимоги Приватного підприємства "Оптима-Трейд" в сумі 1 222 000,00 грн. Ухвала суду набрала законної сили 27.02.2018.

Відповідно до ч. 9 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" погашення вимог забезпеченого кредитора за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

З огляду на вищезазначене, 14.03.2018 частково були погашені вимоги заставного кредитора Приватного підприємства "Оптима-Трейд" в розмірі 300 000,00 грн. і в першу чергу судові витрати у справі про банкрутство в розмірі 3 524,00 грн.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Херсонської області від 27.02.2018, Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області подала апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 апеляційну скаргу Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області задоволено частково, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 27.02.2018 змінено та резолютивну частину викладено в наступній редакції: визнано вимоги кредитора Приватного підприємства "Оптима-Трейд" в сумі 1 222 000,00 грн. основного боргу і 3 524,00 грн. судового збору. Ліквідатору внести до реєстру вимог кредиторів вимоги Приватного підприємства "Оптима-Трейд" в сумі 1 222 000,00 грн. як такі, що не є конкурсними та погашаються в 6 чергу в ліквідаційній процедурі та в сумі 3 524, 00 грн. в першу чергу (судовий збір).

Не погоджуючись з даним рішенням, Приватне підприємство "Оптима-Трейд" подало касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.08.2018 у справі № 923/1089/16, касаційну скаргу Приватного підприємства "Оптима-Трейд" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 27.02.2017 без змін.

Отже, судами апеляційної та касаційної інстанцій змінено реєстр вимог кредиторів ДП "ТД "Херсон" ТОВ "ВКФ "Спельта". Вимоги кредитора Приватного підприємства "Оптима-Трейд" в сумі 300 000 грн. не є конкурсними та погашаються в 6 чергу у відповідності до ст. 45 Закону. Вимоги кредитора Приватного підприємства "Оптима-Трейд" в сумі 3 524, 00 грн. залишені в 1 черзі вимог кредиторів (судовий збір).

Враховуючи те, що кредиторські вимоги Приватного підприємства "Оптима-Трейд" згідно постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 у даній справі перейшли з 1 черги вимог кредиторів до 6 черги вимог кредиторів, ліквідатор ДП ТД "Херсон" направив на адресу ПП "Оптима-Трейд" вимоги № 923/1089/16-129 від 31.08.2018 та за № 923/1089/16-133 від 28.09.2018про добровільне погашення заборгованості.

Дані поштові конверти повернулись на адресу ліквідатора ДП ТД "Херсон" 11.10.2018 за вх. № 169 "за закінченням терміну зберігання" та відсутності Відповідача "за юридичною адресою" 06.10.2018 за вх. № 162.

Станом на дату подання позовної заяви, Приватне підприємство "Оптима-Трейд" заборгованість не сплатило. Дані кошти на рахунок ДП ТД "Херсон" не надходили.

Відтак Позивач просить на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України стягнути кошти у сумі 300 000,00 грн. з Відповідача як безпідставно отримані.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи із таких мотивів.

Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

В силу вимог ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як визначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.03.2016 у справі № 6-2978цс15, за змістом зазначеної правової норми безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оскільки господарським судом встановлено відсутність будь-яких юридичних фактів, які б слугували підставою для виникнення між позивачем та відповідачем цивільних прав та обов`язків, а також відсутність визначених законом підстав набуття відповідачем коштів позивача, господарський суд вважає слушними доводи позивача та посилання останнього на норму ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідачем доказів повернення Позивачу безпідставно набутих грошових коштів в сумі 300 000,00 грн. до суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Спельта" є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до матеріалів справи, судові витрати складають 4 500,00 грн витрат по сплаті судового збору, які відповідно до ст. 129 ГПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Оптима-Трейд" (73003, м.Херсон, вул.Університеться (40 років Жовтня), 132-А, ) на користь Дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Спельта" (73033, м.Херсон, вул.Пилипа Орлика, 32/30, оф.№205) кошти в розмірі 300 000,00 грн. на ліквідаційний рахунок банкрута Дочірнього підприємства "Торговий дім "Херсон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Спельта" в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 352479, р/р № НОМЕР_1 та 4 500,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 27.05.2019 року

Суддя В.В.Литвинова