ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 Справа № 917/403/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд"

про стягнення 12 205,00 грн.

За участю представника позивача: Моцкус Ю. І; від відповідача не з`явився

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд" (далі відповідач) про стягнення 12 205,00 грн. штрафу за невірно вказану вагу при перевезенні вантажу за накладною № 44701589 у вагоні № 67853580.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідно до комерційного акта, виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем накладній.

Ухвалою суду від 26.03.2019р. було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Зокрема було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.47-48).

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2019р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.1).

За ухвалою господарського суду від 15.03.2019 року було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

Ухвалою від 26.03.2019р. відкрито провадження у справі №917/403/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 26.03.2019р. (а.с.49-50).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.03.2019р. та ухвала від 23.04.2019р., надіслані відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , 39600, повернулися до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.03.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд" зареєстроване за адресою: вул. Макаренка, буд.5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 (а.с.45-46).

В судовому засіданні 23.04.2019р. судом оголошено перерву до 23.05.2019р.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у накладній № 44701589 зазначена ще одна адреса відповідача: вул. І.Приходько, буд.26, кв.19, м. Кременчук, Полтавська область.

На цю адресу направлялась ухвала від 23.04.2019р., яка була отримана відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням від 02.05.2019р.

Отже, суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвали суду від 26.03.2019р. та від 23.04.2019р. вважаються врученими відповідачу.

За ст.248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 23.05.2019р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

За накладною № 44701589 зі станції Кременчук Південної залізниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд" (відповідач) відправив на адресу ПАТ «ОГХК» (станція призначення Вольногірськ Придніпровської залізниці), два вагони з вантажем щебінь, зазначивши в накладній масу вантажу 124500 кг (графа 24), зокрема у вагоні №67853580 зазначено масу вантажу 62200 кг, тара 22300 кг (а.с.10).

01.11.2018 на проміжній залізничній станції Знам`янка Одеської залізниці було складено комерційний акт № 410006/254 від 01.11.2018 про те, що по прибуттю поїзда та зважування вагона № 67853580 на вагонних вагах виявлено різницю в вазі, а саме фактична вага вантажу (нетто) 54800кг, в той час як у залізничній накладній зазначено вагу вантажу (нетто) 622000 кг. Різниця становить 7400 кг (а.с.14).

В підтвердження вказаного позивачем також надано протокол зважування партії завантажених вагонів від 01.11.2018р. (а.с.13).

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки ваганні ваги пройшли держповірку 05.09.2018р. (а.с.17-18).

В комерційному акті №410006/254 від 01.11.2018 засвідчено, що пошкодження вагону № НОМЕР_1 відсутнє, пломби відправника не пошкоджені. Зазначене підтверджується актами загальної форми станції Знам`янка №№ 87087від 31.10.2018р., якими встановлено, що в вагоні навантаження па горбоподібне, нижче бортів 500-800 мм. Вагони з глухими торцевими стінками, люки щільно закриті. Слідів втрати та крадіжки не має.(а.с.12).

Відповідно до залізничної накладної № 44701589 відправником вантажу є ТОВ "Кременчукмонолітбуд" (відповідач); маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці (підтверджується графою 24 перевізних документів), завантаження проводилося вантажовідправником (а.с.31).

В розділі Є вказаного комерційного акту зазначено, що під час видачі вантажу різниця проти акта не виявлено.

Посилаючись на те, що відповідачем було неправильно зазначено в накладній масу вантажу, позивач на підставі ст. 122, ст. 118 Статуту залізниць України нарахував відповідачеві штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати 12205,00 грн.

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Закон України Про залізничний транспорт у ст. 3 передбачає, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Господарський кодекс України у ч. 5 ст. 307 передбачає, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року за N457 на виконання вимог ст. 3 Закону України Про залізничний транспорт, Статут залізниць України (далі за текстом: Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Господарський кодекс України у ч. 1. ст. 181 передбачає, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У ст. 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Отже, залізнична накладна від 26.10.2018 за № 44701589 є підтвердженням укладення між позивачем та відповідачем письмового договору перевезення у спрощений спосіб.

Відповідно до ст. 23 Статуту, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів. Станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом.

Згідно із п. 4.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року за N644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за N 863/5084, заповнення накладної під час перевезення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил, відповідно до якого представник відправника особисто в накладній заповнює графу 24 Маса вантажу, визначена відправником.

Як свідчать подані докази, навантаження вагонів здійснювалось засобами відправника (відповідача), правильність внесених до накладної відомостей підтвердив своїм підписом представник вантажовідправника у відповідності до п.2.3. Правил оформлення перевізних документів.

За достовірність відомостей у накладній з приводу маси вантажу відповідальність несе безпосередньо особисто відправник вантажу, який при заповненні накладної зобов`язаний перевірити достовірність відомостей щодо маси вантажу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У ст. 118 Статуту встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

В додатку до залізничної накладної № 44701589 "Відомість вагонів" визначено провізну плату в розмірі 2441,00 грн. (а.с.31).

У відповідності до ст. ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену у накладній масу вантажу відповідачу нараховано штраф у розмірі п`ятикратної плати за всю відстань перевезення - в сумі 12205,00 гривень.

Доказів сплати штрафу відповідач суду не надав.

Стаття 122 Статуту чітко встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. У ст. 118 Статуту встановлено, що штраф стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів в спростування вищевикладеного чи доказів сплати штрафу суду не надав.

Отже, на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту позивачем правомірно нараховано до сплати відповідачу штраф у розмірі 12205,00 грн. внаслідок невірного зазначення відповідачем в залізничній накладній маси вантажу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1921,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 19.02.2019р. № 1608118. Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 20.02.2019 р. (а.с.8,29).

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукмонолітбуд" (вул. Макаренка, буд.5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ідентифікаційний код 34957779) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 40075815) 12205грн. 00 коп. штрафу, 1921грн. 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області), за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 29.05.2019.

Суддя Т. М. Безрук