ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5943/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

судді: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Терехов А.В., довіреність №4 від 03.01.2019 р., адвокат;

від відповідача: Стребкова О.А., довіреність №2142 від 30.10.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2019 року у справі №904/5943/18 (суддя Євстигнеєва Н.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам`янське Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 879 834,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернувся до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро із позовом про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 879 834,06 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2019року у справі №904/5943/18 позов Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 879834,06 грн. задоволено частково.

Суд стягнув з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18Б, ідентифікаційний код 05393043) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 805 318 (вісімсот п`ять триста вісімнадцять) грн. 88 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12 079 (дванадцять тисяч сімдесят дев`ять) грн. 78 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач- Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати частково, рішення суду змінити, відмовивши у стягненні штрафу у сумі 61156,60 грн. та зменшивши розмір нарахованого штрафу до 50%.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що судом помилково застосовано до зазначених правовідносин Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а саме, статтю 10, в частині необхідності надання сертифікату Торгово-промислової палати України, в той час, як суд повинен був врахувати Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням лсіб, транспортних засобів та вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Крім того, відмовивши у клопотанні відповідача щодо зменшення розміру штрафу, суд не врахував усіх обставин і доказів, які були надані відповідачем, через це рішення не є обгрунтованим.

Так, відповідач посилався на зменшення власних оборотних коштів внаслідок наявності значної кредиторської та дебіторської заборгованості. Зокрема, було зазначено, що заборгованість лише одного позивача перед відповідачем складає 2242682,97 грн. згідно судових рішень у справах №№ 904/3216/18, 904/3736/18, 904/856/18, 904/4272/18, 904/4621/18, 904/3586/18, 904/4314/18, 904/3904/18, 904/4655/18, 904/3722/18, 904/4322/18, 904/3795/18, 904/4618/18, 904/4317/18, 904/4622/18, 904/4619/18, 904/4661/18, 904/4617/18, 904/4273/18, 904/4656/18, 904/4690/18, 904/3833/18, 904/3224/18, 904/3701/18.

Однак суд при вирішенні питання щодо можливості зменшення штрафу оцінив лише інформацію щодо збитковості відповідача (її відсутності).

Крім того, відповідач посилався на те, що нарахований штраф є значним. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7- оп/2013.

Також, обґрунтовуючи відмову у зменшенні суми штрафу, суд взяв до уваги пам`ятки про подавання вагонів № 2584, 2759, 2762, 2758, 2825, 2941, 2761, акти загальної форми № 4501, 4991, 4648, 4644, тобто документи, які не мають жодного відношення до фінансового стану відповідача, а стосуються розкредитування вантажів.

Таким чином, рішення суду щодо відмови у задоволенні клопотання про зменшення суми штрафу є необгрунтованим, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для часткового скасування рішення суду, відмови у стягненні штрафу у сумі 61156,60грн. та зменшення суми нарахованого штрафу до 50%.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2019року апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків: сплати судового збору.

17.04.2019 до канцелярії апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро надійшло клопотання про виправлення недоліків апеляційної скарги, надано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2019року у справі №904/5943/18 (суддя Євстигнеєва Н.М.), розгляд призначено на 29.05.2019рік.

Позивачем Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам`янське Дніпропетровської області надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги. просив частково скасувати рішення суду та відмовити у стягненні штрафу у сумі 61156,60грн. та зменшити суму нарахованого штрафу до 50%.

В судовому засіданні 29.05.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін,дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) укладено договір №10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 про надання послуг, предметом якого (п.1.1) є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

За вказаним договором у листопаді 2018 року відповідачем здійснено перевезення вантажу до станцій призначення Правда та Кам`янське Придніпровської залізниці, одержувач - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №№ 52518727, 52522513, 52522562, 45317674, 33995903, 44638419, 52441359, 52437670, 52503471, 45518115, 45558970, 40771693, 45597572, 45325081, 45324969, 45549037, 45590593, 52546751, 52548161, 44704534, 34022137, 45564986, 45565025, 45564994, 45522448, 40918294, 52536471, 45565017, 44678134, 52522448, 45574886, 45563905, 44725638, 44718369, 35574003, 52405578, 44687937, 34060855, 40801441, 40772998, 40839763, 40839722, 40911448, 40896110, 40831752, 35596725, 40898090, 52577871, 52578697, 52564341, 45565587, 45590155, 45590395, 52515038, 52528205, 45565900, 40913170, 44701415, 34030239, 34035303, 40914186, 45565603, 41010893, 40918302, 34084012, 34085357, 52539376, 45703576, 45565561, 33979394, 33979378, 34047324, 34047563, 40869265, 44693133, 44697233, 44709988, 34028761, 34068858, 34069203, 34069146, 33989435, 34070623, 40843666, 40906521, 45400553, 45401403, 45447190, 45400892, 45447216, 40916900, 40909772, 40909798, 40909822, 40909848, 40909871, 44715738, 35621374, 44717767, 44694065, 44726214, 44705226, 35620277, 45711439, 44791713, 44791606, 44791721, 44791838, 44791739, 44791747, 44791804, 34013763, 40982514, 45816014, 45707007, 45789641, 45789732, 40917569, 34022145, 34103432, 45328002, 45328689, 45328697, 45330560, 45805033, 41150053, 40084923, 34093344, 34099705, 34097261, 34099630, 34103812, 34064204, 34065516, 34070482, 34067488, 34075648, 34084418, 40912776, 41077272, 40912792, 34034850, 34055152, 34070177, 34070201, 34034843, 34055178, 34055251, 34056234, 35633676, 35711845, 40909855, 34060624, 35638915, 34063693, 34067389, 34034868, 34070060, 34088302, 34134882, 34048942, 34111914, 44837466, 35638923, 35676816, 34059543, 45504842, 45562907, 45956778, 45956968, 45959335, 45886835, 45921921, 52761343, 52768454, 52769312, 45921376, 40947194, 34058115, 35726462, 41266313, 45517364, 45517372, 41296591, 34069468, 44792182, 45589777, 45936580, 46075594, 46059481, 52769270, 34163592, 34182006, 34199893, 34200014, 34060798, 34106518, 34106369, 34199836, 34106575, 34070383, 34070706, 34070730, 41152398, 34260976, 34265827, 52854213, 34251280, 35865732, 45584653, 45586708, 45591229, 35866425, 35870047, 35861715, 34191502, 46277463, 45936614, 46316071, 34208520, 34208470, 34199745, 34200196, 34200063, 34229625, 34199992, 46392551, 46369690, 46369740, 52946621, 46424214, 46424198, 46341137, 46199360, 46198743, 46476677, 46477634, 34341982, 35957513, 35986470, 36000123, 35959345, 43001270, 41719295, 41719287, 41761933, 46480117, 53007084, 52992781, 46485728, 41849266, 36025674, 36008803, 41849266, 46504486, 46419313, 46436184, 41867102, 35861715, 35609015.

Звертаючись до відповідача - Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро із позовом про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 879 834,06 грн., позивач - Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", посилався на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, тому на підставі ст. 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 879 834,06 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неналежно виконав зобов`язання за Договором №10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 про надання послуг від 20 лютого 2018 року в частині своєчасної доставки вантажу, що є підставою для стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 805 318 грн. 88 коп.

При цьому, відмовляючи у стягненні штрафу в сумі 74 515,18 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що штраф у сумі 72 271,18 грн. нараховано неправомірно, оскільки відбулось пізнє розкредитування вантажу; за накладною № 41849266 від 24.11.2018, вагон № 67847657, позивачем двічі включено до розрахунку позову суму штрафу 1083,60 грн. ; провізна плата за спірні вагони за накладною № 52574050 становить 23140,00 грн.,а не 28942,00 грн., як вказав позивач, а тому штраф відповідно складає 4628,00 грн., а не 5788,40.

Відмовляючи у зменшенні штрафу на 50%, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів існування обставин для такого зменшення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення суду не оскаржується сторонами в частині незадоволених позовних вимог за залізничними накладними №№ 34013763, 34022137, 44704534, 45565017, 45565025, 45564994, 45564986, 40982514, 34097261, 34093344, 34099630, 34103812, 34099705, 35711845, 45816014, 46075594, 52992781, 53007084, 46485728 (загальна сума штрафу складає 72 271,18 грн.) за якими штраф нараховано неправомірно, оскільки відбулось пізнє розкредитування вантажу; за накладною № 41849266 від 24.11.2018, вагон № 67847657, за якою позивачем двічі включено до розрахунку позову суму штрафу 1083,60 грн. (№п/п 525 та 255 у розрахунку (а.с.23, т.1)), а відтак сума 1083,60 грн. заявлена неправомірно; та за накладною № 52574050 від 29.10.2018 Велико-Анадаль - Кам`янське, досилка № 52578697 від 29.10.2018, провізна плата за спірні вагони становить 23140,00 грн., а не 28942,00 грн., як вказав позивач, а тому штраф відповідно складає 4628,00 грн.

З огляду на вищезазначене колегія суддів не надає оцінку вищезазначеним сумам за зазначеними накладними, та накладними, за яким відповідач не оскаржує стягнуті суми.

Оскільки, апеляційна скарга стосується лише стягнення штрафу у сумі 61 156,60 грн. за накладними № 52528205, 52577871, 52522448, 52518727, 52546751, 52548161, 52503471, 52522513, 52522562, 52761343, 52854513, 52768454 та зменшення загального розміру штрафу до 50%, то саме в цій частині суд переглядає рішення суду першої інстанції.

Щодо оспорюваної суми.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2018 року на адресу позивача (одержувача) надійшли вагони за залізничними накладними: № 52528205, 52577871, 52522448, 52518727, 52546751, 52548161, 52503471, 52522513, 52522562, 52761343, 52854513, 52768454 , за якими здійснено перевезення вантажів зі станцій Маріуполь-Сортувальний, Велико-Анадоль, Дружківка, Слов`янськ, Шпичкине Донецької залізниці.

Наведені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 8 ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

За приписами ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на зазначених вище накладних, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Статтею 116 Статуту залізниць України передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а також ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник подає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до п.п.1.1.1 вказаного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Згідно п.1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

В п. 2.1 Правил встановлено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, на підставі п.2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.п.2.9, 2.10 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, термін доставки вантажів визначається добою (24 години).

Строки доставки вантажу, встановлені п.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

Згідно ст. 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Оскільки вантаж за даними накладними доставлений з порушенням термінів, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення штрафу за даними перевезеннями.

При цьому, доводи апелянта щодо відсутності прострочення доставки вантажів за вищепереліченими накладними, які перевозяться зі станцій Донецької залізниці, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідач посилається на те, що на шляху прямування вагони по вказаним накладним затримувалися по станціях Красний Лиман та Волноваха для здійснення контрольно-перевірочних заходів, тобто, для виконання адміністративних правил, що на його думку, є причиною для збільшення терміну доставки вантажів.

Дійсно, станції Волноваха, Красний Лиман (Лиман) входить до переліку контрольних пунктів в`їзду - виїзду на залізничних шляхах, де здійснюється контрольно-перевірочні заходи транспортного засобу, рухомого складу, відповідно до додатку 2 до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 року № 415 ог.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Порядок, підстави та строк видачі Сертифікатів про настання форс-мажорних обставин встановлений Регламентом засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов`язанням, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Вказаний Регламент ТПП є спеціальною нормою, яка регулює відповідні правовідносини, а тому учасники таких правовідносин повинні дотримуватись вимог, викладених у Регламенті ТПП.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутній Сертифікат ТПП України, який би міг бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу за накладними №№ 52528205, 52577871, 52522448, 52518727, 52546751, 52548161, 52503471, 52522513, 52522562, 52761343, 52854513, 52768454.

Таким чином, зазначені обставини, що призвели до збільшення терміну доставки вантажу, не можуть вважатися як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Посилання апелянта на Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення строку доставки вантажу, оскільки даний порядок регламентує порядок переміщення, але не містить положень щодо збільшення терміну доставки вантажів через необхідність проходження контрольного пункту.

Відтак, існування наведених вище обставин, що створили відповідачу перешкоди під час перевезення, не звільняє відповідача від відповідальності за порушення встановленого терміну доставки означеного вантажу, а інших підстав для звільнення від відповідальності та збільшення терміну доставки вантажу, які передбачені Статутом залізниць та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, позивачем не зазначено.

Щодо доводів апелянта про безпідставність висновків суду першої інстанції в частині відмови у зменшенні суми штрафу до 50% , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані відповідачем докази, а саме пам`ятки про подавання вагонів №№2584, 2759, 2762, 2758, 2825, 2941, 2761; акти загальної форми №№4501, 4991, 4648, 4644, листи Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 25.01.2019 №12-06/890 "Щодо надання інформації про безспірне списання на користь РФ "Придніпровська залізниця" та від 14.02.2019 №12-06/1473 "Щодо розгляду заяви", інформація щодо відправлення вантажів по регіональній філії "Придніпровська залізниця", Інформація про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів, по регіональній філії "Придніпровська залізниця" за 2017, 2018 роки, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2018 року, довідка про розрахунки по обов`язковим платежам на 31 грудня 2018 року інформація про дебіторську заборгованість станом на 31 грудня 2018 року, інформація про кредиторську заборгованість на 31 грудня 2018 року, не підтверджують збитковість підприємства відповідача.

Не свідчать про збитковість і доводи апелянта про існування судових рішень про стягнення боргу з позивача на користь відповідача, оскільки це свідчить лише про існування зобов`язань перед відповідачем, але не доводить саме фавкт збитковості підприємства відповідача.

Посилання на те, що Придніпровську залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності. При цьому, організаційна форма підприємства відповідача, в даному випадку засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, не впливає на те, що відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивач та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, в даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі.

Інші доводи є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги відносяться на Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2019року у справі №904/5943/18 (суддя Євстигнеєва Н.М.) - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця " Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.05.2019року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов