РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/2690/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до Комунального підприємства "Введенське Подільського району міста Києва" в особі голови комісії з реорганізації Копашинської Світлани Василівни про зобов`язання вчинити дії, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив зобов`язати відповідача включити грошові вимоги позивача у сумі 122 726,24 грн. до передавального акту на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 901, 903 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

02.04.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що позивачем направлено відповідну вимогу з пропуском строку встановленого для заявлення вимог кредиторів.

11.04.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2009 року між Публічним акціонерним товариством "Київгаз" (постачальник) та Комунальним підприємством "Введенське Подільського району міста Києва" (управитель) було укладено договір №3.1.702.7 про поставки газу управителям для побутових потреб від (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язувався забезпечити в інтересах управителя транспортування (доставку) природного газу (надалі - газ) для комунально-побутового споживання населення, а управитель зобов`язується забезпечити безперервне надання газу в якості комунальної послуги населенню (наймачам, орендарям, власникам) квартир, іншим особам, які зареєстровані в житловому приміщенні (квартира, комунальна квартира, гуртожиток), та своєчасно здійснити оплату постачальнику вартості спожитого мешканцями газу в термін і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 5.2. договору передбачено, що якщо відповідач користується послугами ГІОЦ КМДА з розщепленням платежів, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяця управитель зобов`язується забезпечувати збір та надходження до транзитного рахунку ГІОЦ грошових коштів мешканців за діючими тарифами по єдиних розрахункових документах платників комунальних послуг.

Відповідно до п.5.3 договору якщо управитель не користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, управитель зобов`язується, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяця забезпечувати збір коштів та перераховувати їх на рахунок постачальника як вартість газу, спожитого мешканцями.

Згідно із п.5.4 договору суми коштів, які надійшли від уповноважених установ та організацій по відшкодуванню втрат за надання пільг та субсидій з оплати природного газу управитель зобов`язується перераховувати постачальнику протягом 3-х банківських днів з дня отримання. Коло осіб, які користуються пільгами при оплаті за природний газ, розмір плати і порядок її застосування визначається чинним законодавством України.

Відповідно до п.5.5. договору у разі нездійснення платежів окремими мешканцями до 10 числа кожного наступного за звітним місяця, або у разі не надходження коштів по відшкодуванню пільг та субсидій по оплаті за газ, управитель приймає на себе зобов`язання невідкладно вжити всіх правових заходів для забезпечення своєчасної оплати за спожитий газ мешканцями (уповноваженими установами та організаціями по відшкодуванню пільг та субсидій), зокрема, шляхом стягнення заборгованості, з боржників через суд.

Відповідно до п.7.1.1. договору постачальник має право вимагати від управителя своєчасної і в повному обсязі оплати вартості переданого йому газу для надання комунальної послуги мешканцям.

На виконання умов договору позивач за період з січня 2015 року по березень 2015 року (включно) поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 245 293,65грн., що підтверджується актами прийому-передачі газу, які підписані уповноваженими представниками обох сторін та які містяться в матеріалах справи.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачу природного газу, а відповідач не виконав належним чином зобов`язань з його оплати в повному обсязі у зв`язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у сумі 122 726,24 грн. з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство "Введенське Подільського району міста Києва" перебуває в стані припинення з 30.08.2018 року; відомості про строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 31.10.2018 року.

27.12.2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою за №3460/09, про визнання кредиторських вимог на суму 122 726,24 грн.

Відповідач у задоволенні вимоги про визнання кредиторських вимог на суму 122 726,24 грн. відмовив, у зв`язку з пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч.3 ст.105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України).

Виходячи з аналізу змісту норм статей 104, 105, 110 Цивільного кодексу України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб. Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Підстави припинення зобов`язань визначені у ст.ст. 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України (припинення зобов`язання виконанням, припинення зобов`язання переданням відступного, припинення зобов`язання зарахуванням, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, припинення зобов`язання прощенням боргу, припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі, припинення зобов`язання неможливістю його виконання, припинення зобов`язання смертю фізичної особи, припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи).

Серед підстав припинення зобов`язання відсутня така підстава для припинення зобов`язання як реорганізація юридичної особи шляхом приєднання.

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною 3 ст.105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

За приписами ч.ч.1-3 ст.107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Рішенням Київської міської ради від 23.05.2018 №838/4902 «Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання» вирішено реорганізувати Комунальне підприємство Введенське Подільського району міста Києва" шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»; встановлено, що Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства Куренівське Подільського району міста Києва».

Тобто, з наведеного вбачається, що засновником відповідача прийнято рішення про припинення юридичної особи відповідача шляхом реорганізації, а саме приєднання.

Відповідно до ч.7 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Перебування боржника в стані припинення не припинило зобов`язання, у зв`язку з чим в силу статті 107 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати від відповідача в особі комісії з припинення як виконання зобов`язання так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту.

Аналогічні правові позиції зазначені у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №925/1143/17.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте доводи відповідача, що позивачем направлено вимогу про визнання кредиторських вимог з пропуском строку встановленого для заявлення вимог кредиторів не є підставою для не включення таких кредиторських вимог до передавального акту з огляду на те, що передавальний акт на даний час ще не затверджений, відповідач не є припиненим, а його приєднання до іншої юридичної особи не є підставою для відмови від виконання зобов`язань з оплати поставленого йому товару. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2012 у справі № 6-65цс12.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача включити до передавального акту грошові вимоги позивача у сумі 122 726,24 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Комунальне підприємство "Введенське Подільського району міста Києва" в особі голови комісії з реорганізації Копашинської Світлани Василівни (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд.38; ) включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м.Київ, вул.Михайла Бойчука, буд.4-Б; ) у сумі 122 726 (сто двадцять дві тисячі сімсот двадцять шість) грн. 24 коп. до передавального акту.

Стягнути з Комунального підприємства "Введенське Подільського району міста Києва" в особі голови комісії з реорганізації Копашинської Світлани Василівни (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд.38; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд.4-Б; ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 27.05.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна