ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

29.05.2019 Справа № 904/9316/17

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників:

від прокуратури Дніпропетровської області: Барчук А.Б., посвідчення №049602 від 01.04.2018, прокурор відділу

від відповідача-1: Тимошенко М.О., довіреність №2498 від 20.06.2018, представник

від відповідача-2: Романій Є.С., наказ №1-К від 02.01.2019, директор

від відповідча-3: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 28.03.1997, представник

від третьої особи-4: не з`явився

від третьої особи-5: не з`явився

від третьої особи-6: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради про зупинення провадження у справі №904/9316/17

за апеляційними скаргами Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 у справі №904/9316/17

за позовом Першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави, м.Нікополь Дніпропетровської області

до відповідача-1: Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, м.Нікополь Дніпропетровської області

відповідача-2: Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради, м.Нікополь Дніпропетровської області

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Темс 08", м.Нікополь Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Тиматика", м.Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Українська товарна біржа "Товарна Біржа Українська", м.Запоріжжя

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1, м.Нікополь Дніпропетровської області

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4, м.Нікополь Дніпропетровської області

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5, м.Нікополь Дніпропетровської області

третя особа-6, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , м.Нікополь Дніпропетровської області

про визнання незаконними та скасування рішень Нікопольської міської ради від 14.07.2017 № 4-24/VII, № 5-24/VII, визнання недійсними результатів аукціону оформленого протоколом від 29.08.2017, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.08.2017 №165 та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального апеляційного господарського суду знаходяться апеляційні скарги Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 у справі №904/9316/17.

29.05.2019 до початку судового засідання до суду апеляційної інстанції від Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради подано заяви про зупинення провадження у справі №904/9316/17.

В обґрунтування заяв відповідач-1 та відповідач-2 звертають увагу на те, що в своїх апеляційних скаргах та письмових поясненнях вони неодноразово зазначали, що прокуратурою не надано належних доказів на підтвердження того, що Нікопольською міською радою не здійснювались або неналежним чином здійснювались повноваження віднесені до компетенції міської ради. В підтвердження цього посилаються на правові висновки Верховного Суду, зокрема, постанови від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 23.10.2018 у справі №926/03/18, від 23.09.2018 у справі №924/1237/17. У висновках наведених постанов зазначалось, що захист інтересів держави покладено безпосередньо на відповідних суб`єктів владних повноважень. Прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Заявники вказують на те, що зазначене свідчить про неоднакове застосування судами статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у подібних правовідносинах. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного Цивільного суду від 06.02.2019 справу №587/430/16-ц за позовом Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для необхідності формування єдиної правозастосовної практики при неоднаковому застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Посилаючись на пункт 7 частини першої та частину третю статті 228 Господарського процесуального кодексу України заявники просять зупинити провадження у справі №904/9316/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 228 Господарського процесуального кодексу України з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

У судовому засіданні 29.05.2019 представники Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради підтримали свої заяви про зупинення провадження у даній справі.

Прокурор та третя особа заперечували на задоволенні цих заяв, зокрема, з тих підстав, що господарське процесуальне законодавство встановлює обов`язковість врахування правових позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, проте не встановлює для суду апеляційної інстанції обов`язку для зупинення розгляду справи до вирішення Верховним Судом справи, яка не є пов`язаною зі справою, яка наразі перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено з матеріалів справи, що перший заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави із вимогами про визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради від 14 07.2017 №4-24/VІІ "Про затвердження звіту №277/1 про оцінку мереж теплопостачання, що перебувають на балансі Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради та знаходяться в м.Нікополь"; - визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради від 14.07.2017 №5-24/VІІ "Про надання дозволу Комунальному підприємству "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради на продаж основних засобів", визнання недійсними результати аукціону з продажу мереж теплопостачання, що знаходяться у м. Нікополь, оформлені протоколом про проведення аукціону від 29.08.2017; - визнання недійсним договору від 29.08.2017 №165 купівлі продажу мереж теплопостачання, що знаходяться у м. Нікополь, укладеного між відповідачами-2,-3; - про витребування у відповідача-3 майно, набуте за договором купівлі-продажу об`єкта придбаного на аукціоні від 29.08.2017 №165 на користь територіальної громади м.Нікополь.

Прокурор у заяві (вх.№65524/17 від 04.12.2017р.) про зміну підстав позову (в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України) просить здійснювати розгляд справи №904/9316/17 з урахуванням підстав, викладених у позовній заяві та даної заяви, зазначаючи про те, що: - не підлягають приватизації об`єкти, що мають загальнодержавне значення, зокрема, об`єкти інженерної інфраструктури та благоустрою міст, інших населених пунктів, включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов`язані з постачанням води, газу, тепла, а також відведенням і очищенням стічних вод; - відповідач-1 не мав правових підстав для прийняття 14.07.2017 рішення "Про надання дозволу КП "МЖТІ" Нікопольської міської ради на продаж основних засобів"; - забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідного рівня та якості, належить до повноважень органів місцевого самоврядування; - відчуження майна на підставі договору від 29.08.2017 купівлі-продажу, призвело до ослаблення економічних основ місцевого самоврядування, непоправного зменшення обсягу та погіршення умов надання послуг населенню.

Також прокурор у поясненні (вх.№65955/17 від 05.12.2017) (в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України) зазначає про те, що: - прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про відчуження об`єкту комунальної власності, подальше оспорювання цього права власності має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право; - спірне майно, придбане за договором купівлі-продажу, а, отже, спір підлягає до розгляду в порядку господарського судочинства; - приймаючи рішення про відчуження (продаж) тепломережі м. Нікополь, Нікопольська міська рада здійснювала не владні управлінські функції, а реалізовувала свої правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, відтак, діяла на рівних правах з іншими учасниками відносин.

Відповідач-1 у відзиві (вх.№65950/17 від 05.12.2017) на позов просив відмовити в задоволенні позовних вимог про: - визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради від 14.07.2017 № 4-24/УП "Про затвердження звіту № 277/1 про оцінку мереж теплопостачання, що перебувають на балансі Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради та знаходиться в м.Нікополь"; - визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради від 14.07.2017 № 5-24/УІІ "Про надання дозволу Комунальному підприємству "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради на продаж основних засобів", у зв`язку з тим, що: - у разі подання прокурором позову в інтересах держави господарський суд повинен оцінити правильність визначення прокурором позивача; - прокурором не наведено конкретних та обґрунтованих підстав для представництва інтересів держави в суді; - Положення про конкурсний відбір суб`єктів оціночної діяльності передбачає процедуру конкурсного відбору суб`єктів оціночної діяльності при приватизації, але майно не було включено до переліку на приватизацію; - питання про відчуження майна приймалося Нікопольською міською радою у вигляді рішення, яким передбачався порядок та умови відчуження майна; - рішенням передбачено доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності.

Також відповідач-1 у відзиві (вх.№69199/17 від 19.12.2017р.) на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що: - в позовній заяві не дотримано прокурором процедури представництва інтересів держави (органу місцевого самоврядування) в суді та правильності визначення прокурором позивача; - посилання позивача на наказ Фонду державного майна від 31.12.2015 №2075 "Про затвердження Положення про конкурсний відбір суб`єктів оціночної діяльності" є таким, що суперечить діючому законодавству; - застосування процедури приватизації об`єктів комунальної власності, яка передбачена Законом України "Про приватизацію державного майна" суперечить пункту 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; - питання відчуження майна приймалося Нікопольською міською радою у вигляді рішення, яким передбачався порядок, а саме в рішенні від 14.07.2017 №5-24/VІІ "Про надання дозволу Комунальному підприємству "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради на продаж основних засобів"; - рішенням передбачено доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності; - зазначено про зарахування доходів від відчуження об`єктів комунальної власності до державного бюджету міста у розмірі 100%; - рішення міської ради від 14.07.2017р. №4-24/VІІ "Про затвердження звіту №277/1 про оцінку мереж теплопостачання, що перебувають на балансі Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради та знаходиться у м. Нікополь" було підписано міським головою 17.07.2017 після надання оригіналу рецензії на звіт та оприлюднення на офіційному сайті Нікопольської міської ради від 19.07.2017.

Відповідач-2 у відзиві (вх.№69148/17 від 19.12.2017) на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач-2 діяв виключно на підставі рішень Нікопольської міської ради та на підставі доручень, наданих органом управління, яким є Нікопольська міська рада, чинних на момент здійснення відповідних дій.

Відповідач-3 у відзиві (вх.№69147/17 від 19.12.2017) на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що: - договір купівлі-продажу від 29.08.2017 №165, укладений між відповідачем-2 та відповідачем-3, є дійсним та укладений відповідно до чинного законодавства; - відповідач-3 у належний спосіб (на аукціоні) набув право власності на майно, не може відповідати за можливу минулу "помилку" державних органів (Нікопольської міської ради); - відповідач-3 є добросовісним набувачем; - договір від 29.08.2017р. №165 купівлі-продажу, придбаного на аукціоні майна, є дійсним.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги про визнання незаконними та скасування рішень Нікопольської міської ради від 14.07.2017 № 4-24/VII, № 5-24/VII, визнання недійсними результатів аукціону оформленого протоколом від 29.08.2017, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.08.2017 №165 та витребування майна.

Підставами для таких вимог, як зазначає прокурор, є те, що відповідачами-1,-2,-3 були порушені норми чинного законодавства при прийнятті рішень, проведенні аукціону і укладенні договору купівлі-продажу; відповідачі проти цього заперечують, що і є причиною спору.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог прокурора, означені відповідачі посилались поміж інших доводів на необхідність дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі. Вказували, що статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено порядок представництва прокурором інтересів громадянина або держави в суді.

Так частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Втім, як вважають відповідачі, в позовній заяві не дотримано прокурором та судом процедури представництва інтересів держави (органу місцевого самоврядування) в суді, оскільки в позовній заяві, всупереч приписам статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором не наведено конкретних та обґрунтованих підстав для представництва інтересів держави в суді, натомість зроблено лише посилання загального характеру на статтю 131-1 Конституції України та пункт 2 статті 2 Закону України "Про прокуратуру". За твердженням відповідачів вищевказаний факт є підставою для безспірного повернення позовної заяви на підставі пункту 3 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України або пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач-1 та відповідач-2 також вказували на наявність підстав для безспірного повернення позовної заяви на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прокурором та судом першої інстанції не дотримано процедури представництва інтересів держави (органу місцевого самоврядування) в суді.

Відповідно до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесені, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та диспозитивність.

Виходячи із цих вказаних принципів, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Так, відповідно до частин 2 і 3 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами частини 4 та 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Під час розгляду матеріалів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного суду від 11.03.2019 у справі №587/430/16-ц прийнято до розгляду питання щодо неоднакового застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, встановивши, що обставини даної справи підлягають обов`язковій правовій оцінці судом апеляційної інстанції на предмет дотримання прокурором процедури представництва інтересів держави (органу місцевого самоврядування) в суді, тобто в правовідносинах подібних до тих, що розглядаються Великою Палатою Верховного Суду у справі №587/430/16-ц, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за апеляційною скаргою, поданою у цій справі (№904/9316/17), до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднакового застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у справи №587/430/16-ц.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради.

Зупинити провадження за апеляційними скаргами Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 у справі №904/9316/17 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц у подібних правовідносинах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної ухвали в порядку, встановленому ст.ст. 287, 228 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвалу складено 30.05.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв