УХВАЛА

ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

03.06.2019Справа № 910/1678/19

за заявою

Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код: 39439980)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» (ідентифікаційний код: 32775609)

про

банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря судового засідання Терещенко Л.С.

від заявника Шелест Ю.В. - представник за довір. № 24337/26-15-12-10-06 від

08.11.2019

від боржника не з`явився

розпорядник майна арбітражний керуючий Козій В.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДФС у м. Києві звернулося до суду із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-33" у зв`язку з неможливістю останнім погасити встановлену судовими рішеннями заборгованість на загальну суму 5 493 223,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 прийнято заяву Головного управління ДФС у м. Києві про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33», підготовче засідання суду у справі призначено на 18.03.2019 об 11:20, встановлено арбітражному керуючому Козію Володимиру Юрійовичу (свідоцтво арбітражного керуючого № 163 від 07.02.2013), визначеному автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, строк до 18.03.2019 (включно) для подачі до суду заяви про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33», зобов`язано боржника надати суду належним чином засвідчені копії правоустановчих документів, відзив на заяву про порушення справи про банкрутство з додатками, складений відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", документи, які підтверджують фінансовий та майновий стан (останній звіт по балансу з розшифровкою суми по статті "Основні засоби"), список кредиторів і дебіторів, докази (відповідне рішення Кабінету Міністрів України) про належність/неналежність до особливо небезпечних суб`єктів підприємницької діяльності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33», визнано безспірні грошові вимоги Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» у розмірі 2 015575,82 грн, уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів, уведено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33», призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича (свідоцтво № 163 від 07.02.2013), встановлено оплату послуг арбітражному керуючому Козію Володимиру Юрійовичу у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна, вирішено офіційно оприлюднити оголошення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» у встановленому законодавством порядку, визначено дату проведення попереднього судового засідання у справі на 15.05.2019 об 11:20 год.

25.04. 2019 через відділ діловодства суду від Головного управління ДФС у м. Києві надійшла заява про визнання кредитором боржника у розмірі 4 954,23 грн та відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у задоволенні заяви Головного управління ДФС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору було відмовлено, заяву Головного управління ДФС у м. Києві про визнання кредитором боржника на суму 4 954,23 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення вказаної ухвали Головному управлінню ДФС у м. Києві на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог, встановлено Головному управлінню ДФС у м. Києві спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 було відмовлено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Козію В.Ю. у задоволені клопотання про участь у судовому засіданні 15.05.2019 у режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості провести судове засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 клопотання розпорядника майна боржника було задоволено, витребувано у керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 9, кв. 39; ідентифікаційний код: 32775609) Домбровського Сергія Миколайовича копії документації товариства відповідно до переліку, наданого розпорядником майна боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 було відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 03.06.2019 об 11:20, здійснено виклик у попереднє засідання суду та визнано явку представників обов`язковою: заявника, боржника, розпорядника майна боржника, продовжено Головному управлінню Державної виконавчої служби України у м. Києві на десять днів строк для усунення недоліків заяви про визнання кредитором боржника на суму 4 954,23 грн., встановлених Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.19 у справі.

17.05.2019 через відділ діловодства суду (направлено поштою 14.05.2019 відповідно до відмітки відділення поштового зв`язку) від Головного управління Державної фіскальної служби України надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків у зв`язку з неможливістю надати документ про сплату судового збору у встановлений судом строк.

22.05.2019 через відділ діловодства суду від Головного управління Державної фіскальної служби України надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення № 2147 від 17.05.2019 на підтвердження усунення недоліків, встановлених ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 та від 15.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 прийнято заяву Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання кредитором боржника на суму 4 954,23 грн.

У попередньому судовому засіданні 03.06.2019 розпорядник майна боржника надав пояснення по справі, просив суд затвердити реєстр вимог кредиторів, повідомив про наслідки проведення інвентаризації майна боржника.

Представник ініціюючого кредитора, присутній у судовому засіданні, надав пояснення по справі, просив визнати заявлені грошові вимоги до боржника у сумі 4 954,23 грн та затвердити реєстр вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі при спрощеному порядку розгляду справи про банкрутство.

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

У ч. 1 ст. 23 Закону встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» відбулося 27.03.2019, тобто кінцевою датою для заявлення конкурсних грошових вимог до боржника є 26.04.2019.

Після публікації вказаного оголошення та у строк, встановлений ст. 23 Закону, до суду надійшла одна заява з грошовими вимогами до боржника.

Так, 25.04.2019 через відділ діловодства суду від Головного управління ДФС у м. Києві надійшла заява про визнання кредитором боржника у розмірі 4 954,23 грн та відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті.

Розглянувши подану 25.04.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби України у м. Києві заяву з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 954,23 грн та дослідивши додані до неї докази, суд встановив наступне.

У Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» обліковується заборгованість зі сплати податкових зобов`язань у загальному розмірі 4 954, 23 грн, а саме: згідно податкової декларації № 735008 від 09.02.2011 з податку на прибуток у розмірі 3 133, 64 грн (1 450,14 грн - податковий борг за платежами, що контролюються органами державної податкової служби та 1 683,50 грн - залишок несплаченої пені та проценти за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань (податкового боргу) та згідно податкової декларації № 24110 від 18.02.2011 з податку на додану вартість у розмірі 1 820,59 грн (879,46 грн - податковий борг за платежами, що контролюються органами державної податкової служби та 941, 13 грн - залишок несплаченої пені та проценти за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань (податкового боргу).

На підтвердження указаних вимог Головним управлінням ДФС України у м. Києві до заяви про визнання кредитором додано наступні документи: оригінал довідки про заборгованість від 23.04.2019 № 10704/9/26-15-17-05-16, детальний розрахунок податкового боргу з податку на прибуток, інтегровані картки платника податку на прибуток приватних підприємств за 2011-2013 роки та за 2015-2019 роки, декларацію з податку на прибуток підприємства за 2010 рік від 09.02.2011, детальний розрахунок податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), інтегровані картки платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за 2011-2019 роки, та податкову декларацію з податку на додану вартість за 2011 рік від 18.02.2011.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві обґрунтовує заявлені вимоги тим, що зазначена податкова заборгованість у боржника виникла зв`язку із самостійно задекларованим зобов`язанням, шляхом подачі податкової (уточнюючої) декларації та нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій.

Дата подання декларацій, якими боржником задекларовано виникнення податкового боргу, є 09.02.2011 р. та 18.02.2011 р.

Відповідно до ст. 46.1 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/а бо сплаченого податку.

За ст. 54.1 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до ст. 57.1. Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (ст. 14.1.175. Податкового кодексу України).

Відповідно до заяви кредитора перебіг строку давності по заявленому, але не сплаченому податковому зобов`язанню Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» почався за декларацією з податку на прибуток підприємства за 2010 рік від 09.02.2011 з 20.02.2011, за декларацію з податку на додану вартість за 2011 рік від 18.02.2011 з 01.03.2011.

Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Проте, у матеріалах справи відсутні податкові вимоги (податкові повідомлення-рішення) про сплату узгоджених сум грошового зобов`язання та докази направлення їх боржнику.

Податковим кодексом України передбачено також і положення щодо списання податкового боргу, яке врегульовано наступним чином.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Отже, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак з того часу у податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, у тому у числі й винесення податкової вимоги.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що строк давності податкових зобов`язань зі сплати податку на прибуток підприємства за декларацією від 09.02.2011 спливав 20.02.2014 року; а за декларацією з податку на додану вартість від 18.02.2011 - 01.03.2014 року.

Що ж до заявлених до стягнення несплачених сум пені та процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань (податкового боргу) у загальній сумі 2 624,63 грн суд відмовляє у їх задоволенні у зв`язку зі спливом строку давності.

Розпорядником майна боржника грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві у сумі 4 954,23 грн, заявлені у порядку ч. 1 ст. 23 Закону, визнано, про що надіслано відповідне повідомлення заявнику, а докази розгляду кредиторських вимог та повідомлення заявника додано до матеріалів справи.

Зважаючи на встановлені обставини, суд встановив, що вимоги Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві у сумі 4 954, 23 грн не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Згідно абз. 3 ч. 8 ст. 23 Закону розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

У суду відсутні відомості та розпорядником майна боржника також не повідомлено про наявність вимог, зазначених у абз. 3 ч. 8 ст. 23 Закону.

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 23 Закону розпорядник майна боржника зобов`язаний окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. Відомості про існуванні кредиторської заборгованості боржника, яку забезпечено заставою майна боржника, а також відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав за даними розпорядника майна боржника відсутні.

У строк, встановлений ч. 1 ст. 23 Закону, до суду не надходило інших письмових звернень від осіб, чиї вимоги до боржника забезпечені заставою його рухомого чи нерухомого майна.

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини справи, реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» підлягає затвердженню у складі одного конкурсного кредитора.

Станом на 03.06.2019 заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у засіданні осіб, та розглянувши поданий розпорядником майна боржника на затвердження реєстр вимог кредиторів, суд встановив, що поданий розпорядником майна реєстр вимог кредиторів підлягає приведенню у відповідність до ухвали попереднього засідання суду.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 73, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати конкурсним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» (ідентифікаційний код: 32775609):

- Головне управління Держаної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980) на суму 2 015 575,82 грн (19 210, 00 грн - перша черга, 1 996 365, 82 грн - третя черга).

2. Відмовити у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» ( ідентифікаційний код: 32775609):

- Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код: 39439980) на суму 4 954,23 грн.

3. Затвердити реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона-33» відповідно до резолютивної частини цієї ухвали.

4. Зобов`язати розпорядника майна боржника провести не пізніше 03.07.2019 збори кредиторів боржника, повідомивши про дату, місце і час проведення зборів визнаних судом кредиторів, уповноважену особу працівників та засновників (учасників) боржника не пізніше, ніж за три робочих дні до вказаної дати (докази чого надати суду).

5. Зобов`язати розпорядника майна боржника провести у строк не пізніше 06.07.2019 збори комітету кредиторів (докази чого надати суду).

6. Визначити дату підсумкового засідання суду на 08.07.2019 об 11:20, яке відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва у залі судових засідань № 7 (корпус Б).

7. Зобов`язати розпорядника майна боржника у строк до 08.07.2019 надати суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів, а також протокол зборів комітету кредиторів про прийняття одного з рішень, передбачених ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала набирає законної сили 03.06.2019 та може бути оскаржена у десятиденний строк в установленому законодавством порядку.

Повний текст складено 04.06.2019

Суддя Л.В. Омельченко