РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2019Справа № 910/4554/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн»

до Міністерства оборони України

про розірвання договору

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача Новікова В.О. (адвокат);

від відповідача Кривошея Д.А. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 23.05.2019 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 05.06.2019 року.

СУТЬ СПОРУ:

09 квітня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 08.04.2019 року до Міністерства оборони України (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку розірвати договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн») та Міністерством оборони України, у зв`язку з істотною зміною обставин з 26.09.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що невиконання позивачем своїх обов`язків за договором про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 11.07.2017 року № 286/1/17/32 спричинено зміною істотних обставин, які не залежали від позивача та він не мав можливості самостійно усунути або запобігти їх впливу, дані обставини виникли внаслідок зупинення господарської діяльності виробника палива - Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті», із яким у позивача був укладений договір поставки № 2306 від 23.06.2017 року. Факт настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 11.07.2017 року № 286/1/17/32 підтверджується висновком Київської торгово-промислової палати № 1703-4/468 від 25.09.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4554/19, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 14.05.2019 року.

24.04.2019 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив посилаючись на те, що строк дії спірного договору закінчився 31.12.2017 року та не був продовжений сторонами, зобов`язання щодо поставки пального у кількості та строки визначені договором позивачем виконані не були. Крім того, відповідач зазначає, що підставою для зміни або розірвання договору є згода сторін та зауважив, що позивач, як юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, затримка митницею митного оформлення партії сировини не є обставиною, яка може вважати об`єктивною підставою для розірвання договору.

10.05.2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві та вказує, що умовами договору передбачено право сторін на розірвання договору у випадку настання обставин непереборної сили, доказом яких є сертифікат Торгово-промислової палати України. Позивач також вказує, що звертався до відповідача з листом № 14-12/17-02 від 14.12.2017 року щодо розгляду питання про розірвання договору № 286/1/17/32 від 11.07.2017 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 14.05.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/4554/19 до судового розгляду по суті на 23.05.2019 року.

В судовому засіданні 23.05.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення тендерного комітету Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 30.06.2017 року № 75/304/9, 11.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газтрейд» (протоколом № 21-05/18 від 21.05.2018 року змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн»), як постачальником, та Міністерством оборони України, як замовником, укладено договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/17/17/32 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується постачити у 2017 році нафта і дистилятів (бензин) «лот 2 - бензин автомобільний А-80-Євро4-Е5 або еквівалент, а саме еквівалент паливо моторне альтернативне А-80А-ДЗ) (далі - продукція) для потреб Міністерства оборони України згідно специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією.

Згідно специфікації передбачалося, що постачальник зобов`язується поставити у 2017 році паливо моторне альтернативне (А-80А-ДЗ (61-013-2969) ТУ У 24.6-3:2012 зі зм. 1.2, кількістю 3980,00 тонн, загальною вартістю 100 296 000,00 грн., з кінцевим строком поставки до 30.09.2017 року (включно).

Відповідно до п. 8.5. договору продовження строку (терміну) виконання зобов`язань (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором у разі, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали його на інших умовах.

Пунктом 10.1. договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

23.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газтрейд» (протоколом № 21-05/18 від 21.05.2018 року змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн»), як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті», як постачальником, укладено договір поставки № 2306 (надалі - договір поставки).

27.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімпродторг ЛТД», як постачальником, укладено договір поставки № 2706 (надалі - договір поставки).

Відповідно до п. 1 договорів поставки постачальник передає покупцю товар у власність відповідно до видаткової накладної, а покупець сплачує обумовлену сторонами вартість товару у строки та в порядку, що визначається цим договором. Сторони можуть попередньо підписати специфікацію на поставку товару. У випадку не підписання сторонами специфікації видаткова накладна вважається специфікацією до договору.

Розділом 3 договорів поставки встановлено, що строки та умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та можуть зазначатися у специфікації. У випадку неможливості здійснити поставку товару повністю або частково, постачальник письмово повідомляє про це покупця в найкоротший строк, але не пізніше, ніж протягом 2 (двох) робочих днів від дня, коли про неможливість поставки стало відомо постачальнику.

Згідно вищевказаних технічних умов, Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" для виробництва палива необхідно було використовувати сировину - газовий конденсат, який Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" у свою чергу, придбавав у постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за укладеним між вказаними підприємствами договором поставки від 27.06.2017 року № 2706. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" закуповувало газовий конденсат для виробництва палива за зовнішньоекономічним контрактом № РЕG-КРТ-010817, укладеним 01.08.2017 року з компанією "Реtro Energy Group Limited" (м. Дубаї, Арабські Емірати).

Судом також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за вказаним вище договором здійснило придбання та ввезення на територію України газового конденсату, але при поданні товару до митного оформлення за вантажною митною декларацією № UА504120/2017/105963, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" отримало від митних органів відмову в оформленні вантажу для його ввезення в Україну, що підтверджується Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.08.2017 року № UA504120/2017/00023.

Знову ж таки, з метою належного виконання договору, та забезпечення виконання його умов щодо строків поставки, позивачем, ще 23.06.2017 року, укладено договір поставки № 2306 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті", тобто, вжито заходів щодо виконання зобов`язань за договором. Однак, укладаючи договір позивач не передбачав та не міг передбачити неправомірних дій Миколаївської митниці ДФС, як таких, що істотно відобразяться на можливості виконання взятих на себе зобов`язань за договором в обумовлені строки. Крім того, така зміна обставин настала та стала відома позивачу після підписання договору, тобто, 14.08.2017 року, що беззаперечно позбавляло позивача можливості передбачити її настання.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") ніяким чином не могло вплинути на рішення Миколаївської митниці ДФС та втручатися в діяльність державних органів, як і постачальники за договором № 2306 від 23.06.2017 року та договором № 2706 від 27.06.2017 року - Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" та Товариством з обмеженою відповідальність "Хімпродторг ЛТД" відповідно.

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальність "Хімпродторг ЛТД" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару № КТ-UА-2017 від 14.08.2017 року, видане Миколаївською митницею ДФС; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 504120/2017/00023.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 року у справі № 804/5227/17 визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару № КТ-UА-2017 від 14.08.2017 року, видане Миколаївською митницею ДФС; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційної о призначення № UА 504120/2017/00023.

Позивачем 04.09.2017 року направлено лист № 09/04 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" щодо строків поставки бензину А-80А-ДЗ за договором поставки № 2306 від 23.06.2017 року.

Листом № 12/09-17 від 12.09.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" повідомило позивача, що у зв`язку із затримкою митного оформлення сировини для виготовлення бензину А-80А-ДЗ з ініціативи митних органів, виготовлення бензину розпочнеться пізніше, ніж очікувалось. Із врахуванням завантаженості потужностей виробництва та обсягу сировини, а також враховуючи зміщення графіку виробництва, очікувана дата поставки виготовленого бензину до 25.12.2017 року.

З метою підтвердження факту настання істотної зміни обставин за договором від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати з запитом від 15.09.2017 року № 09/15/1 щодо надання юридичних послуг з правової експертизи документів та видачі юридичного висновку про істотну зміну обставин за договором.

Київська торгово-промислова палата у своєму висновку «Про істотну зміну обставин (hardship)» від 25.09.2017 року № 1703-4/469 підтвердила настання істотної зміни обставин передбаченої ст. 652 ЦК України за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України, роз`яснено позивачеві його право вимагати перегляду або внесення змін до договору, а у разі недосягнення згоди - його розірвання, у тому числі, за рішенням суду.

Листом від 08.12.2017 року №08-12/17 ТОВ «Трейд Коммодіті» повідомило позивача про те, що Національним антикорупційним бюро України проводиться розслідування кримінального правопорушення, в процесі якого ним здійснюється ряд слідчих дій та заходів забезпечення кримінального провадження щодо ТОВ «Трейд Коммодіті», зокрема, накладення арешту на банківські рахунки підприємства, проведення обшуків, виїмок, тощо, відтак діяльністю НАБУ фактично блоковані всі господарські операції ТОВ «Трейд Коммодіті», тому постачання товару за договором від 23.06.2017 року № 2306 є неможливим.

До вищезазначеного листа ТОВ «Трейд Коммодіті» додало довідку ПАТ АБ «Південний» від 19.10.2017 року № 168-55001БТ, якою підтверджується, що на поточних рахунках ТОВ «Трейд Коммодіті», відкритих в АБ «Південний», накладено арешт на грошові кошти згідно з ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.10.2017 року по кримінальній справі № 760/21535/17.

Позивач листом від 14.12.2017 року № 14-12/17-02 звернувся до відповідача з проханням розглянути можливість розірвання договору від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, зазначивши про настання істотних змін обставин, якими сторони керувались у процесі погодження умов договору, при цьому зміна цих обставин не залежала від останнього, позивач не мав можливості самостійно усунути або запобігти її впливу. Оскільки відповідач не надав відповіді на пропозицію позивача щодо розірвання договору від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, останній звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати договір від 11.07.2017 року № 286/1/17/32 у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами у даній справі, суд зазначає, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, за умовами якого, відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. Однак, під час укладення договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Отже, укладення ТОВ «Газтрейд» (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн») та Міністерством оборони України вищевказаного договору від 11.07.2017 року № 286/1/17/32 було спрямоване на отримання позивачем оплати за товар та виникнення обов`язку по здійсненню його поставки відповідачеві для забезпечення державних потреб. Укладення ж договору поставки між позивачем та ТОВ «Трейд Коммодіті», мало на меті в майбутньому забезпечити належне виконання спірного договору.

За приписами статей 509, 526 Цивільного кодексу України, статей 173, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до 8.3. договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-Промисловою палатою України, або її територіальним (регіональним) відділенням.

В п. 8.4. договору визначено, що у разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 30 календарних днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати договір.

Відповідно до приписів ч. 2 статті 5 Закону України «Про торгово-промислові палати в України» Торгово-промислові палати створюються на території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (регіональні торгово-промислові палати). У межах кожної з цих адміністративно-територіальних одиниць може бути створена лише одна торгово-промислова палата.

За приписами ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в України» торгово-промислові палати мають право: проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в України» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись примусове вилучення, протиправні дії третіх осіб, тощо.

Пунктом 9.1. договору визначено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій.

Як встановлено судом, позивач, 14.12.2017 року звернувся до відповідача з листом № 14-12/17-02 з проханням розглянути можливість розірвання договору від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, посилаючись на настання істотних змін обставин, якими сторони керувались у процесі погодження умов даних договорів та у зв`язку з неможливістю виконання своїх зобов`язань з незалежних від волі позивача причин.

Доказів надання відповідачем відповіді на лист від 14.12.2017 року № 14-12/17-02 матеріали справи не містять і суду таких доказів не надано.

В ст. 188 Господарського кодексу України унормовано, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Частинами 1 та 2 статті 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, чинне законодавство України пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю всіх чотирьох умов, визначених у частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Існування одночасно умов, що відповідно до частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України є необхідними для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання договору, вимагає з`ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Першою умовою - є умова про те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Відповідно до даної умови, події, що нібито викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими заінтересованій стороні після укладення договору. Названа умова є відсутньою якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги в момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які і створили ускладнення, або іншими словами "істотну зміну обставин", створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати договір, покладатися на ускладнення.

Другою необхідною умовою є умова про те, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Третьою необхідною умовою є умова про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Нормативно-правове та зобов`язальне (договірне) регулювання відносин сторін з моменту укладення договору залишилося незмінним.

Четвертою необхідною умовою є умова про те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов`язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов`язання.

Матеріали справи свідчать, що з метою підтвердження факту настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 11.07.2017 року № 286/1/17/32 позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати з запитом від 15.09.2017 року № 09/15/1.

У відповідь на запит позивача, Київська торгово-промислова палата надала висновок «Про істотну зміну обставин (hardship)» від 25.09.2017 року № 1703-4/469, в якому підтвердила настання істотної зміни обставин передбаченої ст. 652 ЦК України за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України, роз`яснено позивачеві його право вимагати перегляду або внесення змін до договору, а у разі недосягнення згоди - його розірвання, у тому числі, за рішенням суду.

Зокрема, у висновку Київської торгово-промислової палати від 25.09.2017 року № 1703-4/469 визначено, що порушення ТОВ «Газтрейд» строків поставки продукції за договором від 11.07.2017 року № 286/1/17/32 мало місце за відсутності вини з боку ТОВ «Газтрейд» і відбувається внаслідок істотної зміни обставин, якими сторони керувалися в процесі погодження умов договору та його укладення і суттєво впливають на можливість своєчасного виконання ТОВ «Газтрейд» зобов`язань за договором.

Отже, Київська торгово-промислова палата визначила, що вищевказані обставини впливають на можливість ТОВ «Газтрейд» вчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за договором, порушують баланс майнових інтересів сторін за договором і є істотними, оскільки, якби ці обставини можливо було передбачити раніше, то договір було б укладено на інших умовах.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в України" торгово-промислові палати мають право: проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Так, суд дійшов висновку щодо необхідності врахування отриманих позивачем висновку Київської торгово-промислової палати від 25.09.2017 року № 1703-4/469, яким було встановлено наявність в період виконання позивачем своїх зобов`язань за договором істотної зміни обставин. Зокрема, наданий висновок підтверджує, що порушення строків поставки продукції за вказаним вище договором мало місце за відсутності вини з боку ТОВ «Газтрейд» і відбулося поза волею позивача внаслідок істотної зміни обставин, якими сторони керувалися в процесі погодження умов договору та його укладення, зазначене суттєво вплинуло на можливість своєчасного виконання постачальником (ТОВ «Газтрейд») своїх зобов`язань за договором.

За приписами ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Встановленими у справі доказами підтверджується, і не спростовано відповідачем, що про настання істотної зміни обставин позивач дізнався 08.12.2017 року з листа ТОВ «Трейд Коммодіті» від 08.12.2017 року № 08-12/17, про що в подальшому було повідомлено відповідача.

В даному випадку суд враховує, що пунктом 8.5. договору від 11.07.2017 року № 286/1/17/32 сторони передбачили можливість розірвання договору у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору. При цьому, за умовами п. 8.6. вказаного договору сторони визначили, що доказом істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання свої обов`язків за договором є відповідний документ, виданий Торгово-промисловою палатою України, або її територіальним (регіональним) відділенням.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що на час настання істотної зміни обставин, якими керувались сторони при укладенні договору від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, наявні усі чотири умови, визначені ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, що свідчать про обґрунтованість доводів позивача.

Разом з цим, слід звернути увагу, що причиною настання істотної зміни обставин, слугувало втручання держави у відносини господарюючих суб`єктів шляхом регуляторного впливу та контролю за власністю під час митного оформлення сировини. Необґрунтованість застосованих засобів встановлено відповідним судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 року у справі № 804/5227/17, за яким, як про це вже вказувалось вище, рішення Миколаївської митниці ДФС скасовано.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Розірвати договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 11.07.2017 року № 286/1/17/32, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн») та Міністерством оборони України, у зв`язку з істотною зміною обставин з 26.09.2017 року.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (, адреса: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» (, адреса: 49101, м. Дніпро, вул. Вознесенська, 25, кв.11) 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.06.2019р.

Суддя О.В.Котков