ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/974/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова Компанія "Меридіан", м.Київ,
до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків,
про стягнення 262390,70 грн.
за участю представників:

позивача - Щербахи Р.С. (довіреність б/н від 15.04.2019);

відповідача - Комарової О .М. (довіреність № 01-26/5811 від 18.10.2018);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова Компанія "Меридіан", м.Київ, 03.04.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків, про стягнення загальної суми 3% річних у розмірі 54974,71 грн., загальної суми інфляційних втрат у розмірі 207415,99 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавчим органом відповідача не були належним чином (своєчасно) виконані рішення Наглядової ради Акціонерного товариства "Харківобленерго" від 23.09.2016 та від 24.05.2018 щодо термінів виплати дивідендів (а саме до 05.02.2017 та до 16.10.2018).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.04.2019 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/974/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 23.04.2019, відповідач заперечував проти розрахунку позовних вимог у зв`язку з неправильним визначенням позивачем початку періоду прострочення заборгованості по дивідендах за 2013-2015 роки,, а саме зазначив, що Рішенням Наглядової ради АК "Харківобленерго" від 23.09.2016 (протокол № 1/2016) вирішено виплатити дивіденди в термін до 05.02.2017. Оскільки цей день припадає на неділю, тобто вихідний день, останнім строком виплати дивідендів, згідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, буде 06.02.2017 та, відповідно, першим днем прострочення виконання зобов`язання буде 07.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.05.2019, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі № 922/974/19 було закрито, справу призначено до розгляду по суті на 23.05.2019 о 14:00.

13.05.2019 до суду надійшли письмові пояснення позивача щодо визначення початком періоду прострочення саме 05.02.2017.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.05.2019, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

22.05.2019 відповідач подав до суду клопотання про розстрочення виконання судового рішення строком на один рік рівними частинами, починаючи з дати набрання рішенням законної сили, у зв`язку з відсутністю вини відповідача у невиконанні рішень Наглядової ради через знаходження майна підприємства у податковій заставі та відсутність обігових коштів.

Представник відповідача проти позову заперечувала на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву, та просила задовольнити клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Меридіан" (позивач) є акціонером Акціонерного товариства "Харківобленерго" (відповідач) та власником 5454324 штук простих іменних акцій, емітованих АТ "Харківобленерго".

Згідно Статуту відповідача, попереднім найменуванням відповідача є Акціонерна компанія "Харківобленерго".

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Харківобленерго" (нова назва - Акціонерне товариство "Харківобленерго") від 05.08.2016 (протокол № 23) з дев`ятого питання порядку денного "Розподіл прибутку Товариства, отриманого за результатами роботи у 2013, 2014 та 2015 роках, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансового-господарської діяльності Товариства у 2013, 2014 та 2015 роках" було розподілено прибуток відповідача, отриманий за результатами його роботи у 2013, 2014 та 2015 роках.

Рішенням Наглядової ради АК "Харківобленерго" від 23.09.2016 (протокол № 1/2016) було, зокрема, визначено:

- дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів - 10.10.2016;

- термін виплати дивідендів - з 10.10.2016 до 05.02.2017;

- розмір дивідендів на 1 акцію: за 2013 рік - 0,4 грн.; за 2014 рік - 0,8 грн.; за 2015 рік - 0,1 грн.

Зазначена інформація з рішення Наглядової ради АК "Харківобленерго" від 23.09.2016 також була зазначена у повідомленні про виникнення особливої інформації емітента АК "Харківобленерго", яке було опубліковане в офіційному друкованому виданні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Бюлетень. Цінні папери України" (№ 181 (4469) від 28.09.2016.

Станом на 10.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Меридіан" (позивач) був акціонером Акціонерної компанії "Харківобленерго" (відповідач) та власником 5454324 штук простих іменних акцій відповідача, про що свідчить копія обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах на 10.10.2016.

З огляду на викладене, у позивача виникло право на отримання дивідендів за результатами роботи відповідача у 2013, 2014 та 2015 роках у загальному розмірі 887674,16 грн. (у тому числі: за 2013 рік - 182083,08 грн., за 2014 рік - 192828,34 грн., за 2015 рік - 512762,74 грн.), а у відповідача, відповідно, виникло зобов`язання щодо оплати позивачу зазначеної суми дивідендів у строк до 05.02.2017.

Рішенням річних загальних зборів акціонерів АК "Харківобленерго" від 16.04.2018 (протокол № 26) з восьмого питання порядку денного "Розподіл прибутку Товариства, отриманого за результатами діяльності Товариства у 2017 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог, передбачених законодавством, відповідно до результатів фінансового-господарської діяльності Товариства у 2017 році" було розподілено прибуток відповідача, отриманий за результатами його роботи у 2017 році.

Рішенням Наглядової ради відповідача від 24.05.2018 (протокол № 10/2018) було, зокрема, визначено:

- дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів - 11.06.2018;

- термін виплати дивідендів - до 16.10.2018;

- загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи відповідача за 2017 рік у розмірі 23 277264,30 грн.

Зазначена інформація з рішення Наглядової ради АК "Харківобленерго" від 24.05.2018 також була зазначена у повідомленні про виникнення особливої інформації емітента АК "Харківобленерго", яке було опубліковане в офіційному друкованому виданні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку" (№ 100 від 29.05.2018).

Станом на 11.06.2018 позивач був акціонером відповідача та власником 5454324 штук простих іменних акцій АК "Харківобленерго", що підтверджується копією обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах на 11.06.2018.

За таких обставин, у позивача виникло право на отримання дивідендів за результатами роботи відповідача у 2017 році у розмірі 494898,91 грн. (розмір дивідендів розрахований виходячи з того, що розмір дивідендів на 1 акцію становив 0,4 грн.; розмір дивідендів на 1 акцію розрахований наступним чином: 23277264,30 грн. (загальний розмір річних дивідендів за підсумками роботи відповідача за 2017 рік) / 256540760 (кількість акцій відповідача згідно Статуту відповідача)), в у відповідача, відповідно, виникло зобов`язання щодо оплати позивачу зазначеної суми дивідендів у строк до 16.10.2018.

Проте, виконавчим органом відповідача вказані вище рішення щодо термінів виплати дивідендів (тобто до 05.02.2017 та до 16.10.2018 відповідно) належним чином (своєчасно) не були виконані. Виплата належних позивачеві дивідендів відбулась із значним запізненням.

Так, починаючи лише з 26.10.2018 та по 08.02.2019 відповідач окремими сумами провів повну виплату дивідендів за результатами його роботи у 2013, 2014 та 2015 роках у загальному розмірі 887674,16 грн.

08.02.2019 та 14.02.2019 відповідач окремими сумами здійснив повну виплату дивідендів за 2017 рік у загальному розмірі 494898,91 грн.

Факт проведення відповідачем виплати належних позивачеві дивідендів з порушенням встановлених строків підтверджуються випискою по банківському рахунку позивача за вказаний період.

Крім того, факт здійснення останнього платежу по виплаті дивідендів 14.02.2019 підтверджений відповідачем у листі від 14.02.2019 за вих. № 04-26/1800.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Як зазначено в ч. 1 ст. 152 ЦК України, акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства", кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право на отримання дивідендів.

Згідно абз. 1, 3 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства", дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

За положеннями статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Із вказаної статті випливає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути, у тому числі, і рішення загальних зборів про виплату дивідендів.

Отже, виплата дивідендів акціонерним товариством акціонеру, за наявності відповідного рішення вищого органу акціонерного товариства, є грошовим зобов`язанням.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснено у пункті 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", з огляду на те, що статтю 625 ЦК України вміщено у розділі І книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов`язання", ця стаття застосовується до усіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язань.

Відповідно до п.п. 3.1, 4.1 вищевказаної Постанови, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті; сплата трьох процентів від простроченої суми якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов`язання, у зв`язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.

Таким чином, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17 та від 20.06.2018 у справі № 910/21812/17.

За розрахунком позивача, за період прострочення виплати дивідендів за 2013 - 2015 роки та 2017 рік загальний розмір інфляційного збільшення суми боргу склав 207415,99 грн., а загальна сума 3% річних за період прострочення виплати дивідендів склала 54974,71 грн.

При цьому, відповідач не погоджується з визначенням дати - 05.02.2017 як початку періоду прострочення заборгованості по дивідендах за 2013-2015 роки, посилаючись на те, що Рішенням Наглядової ради АК "Харківобленерго" від 23.09.2016 (протокол № 1/2016) вирішено виплатити дивіденди в термін до 05.02.2017. Оскільки цей день припадає на неділю, тобто вихідний день, останнім строком виплати дивідендів, згідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, буде 06.02.2017 та, відповідно, першим днем прострочення виконання зобов`язання буде 07.02.2017.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У свою чергу, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, тоді як термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Із системного аналізу наведених приписів чинного законодавства вбачається, що норми статті 254 ЦК України передбачають виключно порядок обчислення строків, а не термінів.

Відтак, положення статті 254 ЦК України не застосовуються до порядку обчислення термінів.

Крім того, як зазначив Пленум Вищого господарського суду України у постанові № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань": якщо у договорі виконання грошового зобов`язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов`язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов`язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов`язання буде 1 серпня 2014 року." (абзац другий пункту 1.9).

Як вбачається з копії протоколу № 1/2016 засідання Наглядової ради АК "Харківобленерго" від 23.09.2016, що міститься в матеріалах справи, Наглядова рада відповідача прийняла рішення "...Виплатити дивіденди в термін до 05.02.2017...".

Тобто, Наглядовою радою був установлений термін (момент у часі), а саме календарна дата - 05.02.2017, із настанням якої вже мали бути сплачені дивіденди акціонерам відповідача.

Отже, 05.02.2017р. є терміном - моментом у часі, із настанням якого дивіденди вже мали бути сплачені позивачу, та є початком перебігу періоду прострочки й, відповідно, нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань.

З огляду на викладене, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що позивачем вірно визначено суму 3% річних та інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Меридіан" є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положеннями ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

З`ясувавши обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування свого клопотання, а також дослідивши докази, додані до клопотання, суд, враховуючи наявність заперечень з боку позивача, визнав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 116, 151, 152, 252, 525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 25, 30 Закону України "Про акціонерні товариства", ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова Компанія "Меридіан" (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, буд. 4/6; ) - загальну суму 3% річних у розмірі 54974,71 грн., загальну суму інфляційних втрат у розмірі 207415,99 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 3935,86 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вх. № 12505 від 22.05.2019) про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "27" травня 2019 р.

Суддя Н.М. Кухар