ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.05.2019 Справа № 905/1676/18

Господарський суд Донецької області у складі судді головуючого судді Сковородіної О.М., судді Величко Н.В., судді Аксьонової К.І.

за участю секретаря судового засідання Корецької А.П.

у справі за позовом: Колективного підприємства "Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4" (87527, Донецька область, м.Маріуполь, сел.Каменськ, вул. Челябінська, 1, )

до відповідача: Комунального підприємства "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Соборна, 7, )

про стягнення 92 341, 40 грн.

представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Колективне підприємства "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" про стягнення 92341,40 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №57/1 від 28.10.2015 щодо оплати вартості виконаних робіт.

Відповідач у відзиві від 01.10.2018 та у додаткових поясненнях від 12.02.2019 заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що договір підряду №57/1 від 28.10.2015 по виконанню поточного ремонту каналізаційного колектора між сторонами спору взагалі не укладався. Документи, які підтверджують виконання робіт підрядником по цьому договору - замовнику не надавались. Проектно-кошторисна документація, передбачена ч.2 ст.877 ЦК України не складалась. Крім того, відповідач зазначив, що 19.08.2015 між позивачем та відповідачем укладався договір на виконання робіт з капітального ремонту каналізаційного колектора від виїзду з міста до селища Ст.Крим в Жовтневому районі м. Маріуполя №10СК. Оплата за даним договором була проведена у повному обсязі.

В судове засідання 16.05.2019 представники сторін не з`явилися.

15.05.2019 відповідач звернувся з клопотанням, яким просив розглянути справу без участі представника відповідача та відмовити у позові Комунальному підприємству "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

28 жовтня 2015 року між Колективним підприємством "Маріупольське Спеціалізоване Будівельно-Монтажне Управління №4" (далі - КП МСБМУ -4) в особі директора Будченко А.Р, який діє на підставі Статуту та Комунальним Підприємством "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" в особі начальника ОСОБА_7 було укладено Договір підряду № 57/1 (надалі іменується «Договір»).

За умовами п.1.1 договору підрядник зобов`язується по замовленню замовника з використанням своїх матеріалів, механізмів і транспорту, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи з поточного ремонту каналізаційного колектора від виїзду з міста до селища Ст.Крим в Жовтневому районі м. Маріуполя.

Ціна договору складає 74234,40 грн. всього з урахуванням ПДВ (п. 2.1 договору).

Розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі договірної ціни і акту приймання виконаних робіт ( п. 3.1 договору).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, готує відповідні документи (акт форми КБ-2в, довідку КБ-3 та інші, підтверджує вартість і якість виконаних робіт) і подає їх для підписання Замовнику. Замовник зобов`язаний підписати надані Підрядником документи, які підтверджують факт виконаних робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання в 5-денний термін з моменту отримання.

Розрахунок за виконані роботи здійснюється Замовником протягом 5 календарних днів з дня виставлення рахунку на підставі підписаних актів форми № КБ-2в та довідки форми КБ-3 ( п. 3.3 договору)

Згідно із п.8.5 договору у разі вмотивованої відмови Замовника прийняти виконані роботи, складається акт з переліком претензій Замовника, а так само з зазначенням терміну усунення недоліків.

Договір вважається укладеним та набирає сили з моменту його підписання Сторонами й скріплення печатками Сторін. Договір дії до 31.12.2015. Закінчення терміну дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п.10.1 10.2 договору).

01.12.2015 позивач супровідним листом № 216/12 передав відповідачу акт приймання виконаних робіт №1027, довідку про вартість виконаних робіт та витрат до акту №1027, підсумкову відомість до акту №1027, розрахунок загальновиробничих витрат до акту №1027 (т.1 а.с.11). Вказані документи отримані відповідачем 01.12.2015, про що свідчить відмітка на супровідному листі.

16.09.2016 позивач повторно супровідним листом № 150/1 передав відповідачу акт приймання виконаних будівельних робіт №1027, довідку про вартість виконаних робіт та витрат до акту №1027 за листопад 2015, підсумкову відомість до акту №1027, розрахунок загальновиробничих витрат до акту №1027 (т.1 а.с.12). Вказані документи отримані відповідачем 16.09.2016, про що свідчить відмітка на супровідному листі.

Згідно пояснень позивача, відповіді на вказані листи відповідач не надав, отримані документи, у томи числі акт приймання виконаних будівельних робіт №1027 не підписав, підряднику не передав, чим порушив вимоги пункту 3.2 Договору.

Мотивованої відмови від підписання акту прийому-передачі виконаних робіт за листопад 2015 та прийняття цих робіт Комунальне Підприємство "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" підряднику не надало, акту з переліком претензій Замовника із зазначенням терміну усунення недоліків позивачу не направило.

02.05.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію №61/05 з вимогою оплатити виконаних робіт за листопад 2015 року, згідно договору підряду № 57/1 від 28.10.2015 на суму 74234,40 грн., протягом 5 календарних днів з моменту отримання претензії (т. 1 а.с.24). Претензія отримана відповідачем 02.05.2018, про що свідчить відмітка на супровідному листі, проте листом від 21.05.2018 № 1780/1, у зв`язку з недоведеністю факту виконання робіт в повному обсязі, залишена без задоволення.

З метою документального підтвердження фактичного виконання робіт відображених в акті приймання №1027 за листопад 2015 року по Договору №57/1 від 28.10.2018, позивач звернувся до судового експерта Новікова В.С. із завданням для проведення експертного інженерно-технічного дослідження.

Згідно висновку експертного інженерно-технічного дослідження №2-и від 20.06.2018 - роботи з поточного ремонту каналізаційного колектору від виїзду з міста до селища Ст.Крим в Жовтневому районі м. Маріуполя, зазначені в акті приймання №1027 за листопад 2015 року виконані на суму 74234,40 грн (т.1 а.с.27-28).

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору підряду (виконання робіт), згідно якого, в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір підряду - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Статтею 854 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Оскільки відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт №1027 за листопад 2015, роботи на суму 74234,40 грн. виконано позивачем, у відповідності до п.3.1 Договору №57/1 від 28.10.2018, відповідач мав провести розрахунок за виконані роботи на підставі договірної ціни і акту приймання виконаних робіт.

Згідно з ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до п.6 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. N 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Виходячи з цього, замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), не надав мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт, а отже роботи є такими, що прийняті відповідачем. Відмова відповідача від підписання актів виконаних робіт не звільняє від обов`язку оплатити роботи, виконаної позивачем.

Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із п. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, якщо при укладенні господарського договору сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, то на стадії укладення договору може мати місце визначення договору як неукладеного, однак доказів того, що договір підряду №57/1 від 28.10.2018 не містить істотних умов господарського договору суду не представлено.

В той же час, згідно висновків Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 25.06.2011 у справі №7/221-09, 23 вересня 2015 року у справі № 3-502гс15 визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що 19.08.2015 між позивачем та відповідачем вже укладався договір на виконання робіт з капітального ремонту каналізаційного колектора від виїзду з міста до селища Ст.Крим в Жовтневому районі м. Маріуполя №10СК. Оплата за даним договором була проведена у повному обсязі. На підтвердження чого надав нотаріально завірені заяви свідків, а саме:

1) Свідок ОСОБА_1 , який в період 2015 займав посаду начальника управління КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства", пояснив, що не пам`ятає підписував чи ні спірний договір № 57/1 від 28.10.2015, у зв`язку з тим, що минув тривалий час. Проте, йому відомо про наявність договору від 19.08.2015 на проведення капітального ремонту каналізаційного колектора від виїзду з міста до селища Ст.Крим в Жовтневому районі м. Маріуполя №10СК на суму 970299 грн.;

2) Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що працювали в спірний період часу в КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" зазначили, що договір № 57/1 від 28.10.2015 в журнал реєстрації договорів не вносився, на реєстрацію в бухгалтерію не надходив, акти виконаних робіт до договору № 57/1 від 28.10.2015 в журналі вхідної кореспонденції не зареєстровані.

Тобто, зазначені пояснення свідків не спростовують обставин щодо укладання спірного договору № 57/1 від 28.10.2015, а лише підтверджують відсутність певної документації та її реєстрації у відповідача.

Суд зауважує, що договір на підставі якого заявлені позовні вимоги відповідно до ст.. 203, 215 Цивільного кодексу України, є оспорюваним правочином та станом на момент ухвалення рішення не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

Твердження відповідача що договір № 57/1 від 28.10.2015 є неукладеним, а роботи, що виконані за цим договором, насправді були виконані в рамках договору № 10СК від 19.08.2015, спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.877 Цивільного кодексу України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності.

Так, 05.11.2015 Колективне підприємство "Маріупольське Спеціалізоване Будівельно-Монтажне Управління №4" направило лист до начальника управління КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" щодо неможливості демонтажу та прокладки нового колектора по старій осі через наявність приватних будівель.

Листом від 10.11.2015 КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" звернулось до виконавчого комітету Старо-Кримської селищної ради м.Маріуполь про усунення перешкод у вигляді капітальних гаражів та інших будівель, які було виявлено при виконанні запланованого капітального ремонту каналізаційного колектора.

Селищний голова виконавчого комітету Старо-Кримської селищної ради м.Маріуполь листом від 13.11.2015 запропонував прокладку каналізаційного колектора паралельно наявному, в обхід самовільно побудованих гаражів.

Листом від 23.11.2015 № 3667 в.о головного інженера КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" повідомив директора КП МСБМУ -4 про узгодження прокладки нових труб каналізаційного колектора на об`єкті «Капітальний ремонту каналізаційного колектора від виїзду з міста до селища Ст.Крим в Жовтневому районі м. Маріуполя» (т.1 а.с.145).

Актом від 20.11.2015, складеним між КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" та КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства", встановлено необхідність відхилення від проектно-сметної документації. Комісією прийнято рішення про розібрання асфальтобетонного та щебінкового покриття механізованим способом, розробку скальної породи провести гідромолотом та здійснити вивіз сміття (т.1 а.с.157).

Отже, підрядником було отримано від замовника погодження на проведення додаткових робіт, відповідно до ч.3 ст.877 Цивільного кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи представниками відповідача підтверджено факт знаходження перешкод у вигляді приватних будівель на місці запланованого ремонту каналізаційного колектора. Водночас, зауважено до суду про неможливість встановлення дійсного обсягу робіт, які знадобилося провести за для такого відхилення в обхід встановлених перешкод.

У нотаріально завіреній заяві свідка, ОСОБА_5 , який на час виникнення спірних правовідносин працював в КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" на посаді головного інженера, зазначено, що під час капітального ремонту каналізаційного колектору було прийнято рішення разом з головою селищної ради про перенесення каналізаційного колектора з зеленої зони в асфальт, оскільки на існуючому колекторі були побудовані мешканцями капітальні будівлі. Керівництвом було прийнято рішення виконати додаткові роботи за кошти КП "Маріупольське Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства". На виконання цих робіт з підрядником був укладений договір на поточний ремонт каналізаційного колектору від виїзду з міста до сел.Старий Крим в Жовтневому районі м.Маріуполя.

Свідок ОСОБА_6 , який в період з червня 2015 по травень 2017 працював в КП МСБМУ -4 на посаді майстра, у заяві свідка зазначив, що з серпня по грудень 2015 підприємство виконувало роботи з капітального ремонту каналізаційного колектора від виїзду з міста до сел.Старий Крим в Жовтневому районі м.Маріуполя. В ході виконання робіт виникли зміни при укладенні каналізаційного колектора. Керівництвом відповідача було прийнято рішення виконати додаткові роботи, для чого з КП МСБМУ -4 був укладений договір на поточний ремонт каналізаційного колектора від виїзду з міста до сел.Старий Крим в Жовтневому районі м.Маріуполя.

За таких обставин суд вважає, що твердження відповідача, про те що між ним та позивачем не було укладеного оспорюваного договору, а роботи по ремонту каналізаційного колектора були виконані в рамках договору № 10СК від 19.08.2015, спростовуються наявними у справі матеріалами та заявами свідків.

З огляду на викладене та на підставі наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів факт виконання робіт відповідачу за Договором підряду №57/1 від 28.10.2018 у листопаді 2015 року на суму 74234,40 грн., отже вимоги позивача про стягнення суми невиконаного відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 74234,40 грн. підлягають задоволенню, оскільки вони є доказаними та обґрунтованими.

Крім вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 74234,40 грн., позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати нараховані на суму основного боргу за період з 26.09.2016 по 28.08.2018, що складає 18107 грн.

Прострочення відповідачем грошового зобов`язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов`язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов`язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд вважає його арифметично та методологічно вірним, отже, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у загальній сумі 18107 грн. є обґрунтованими та правомірними, та такими, що підлягають задоволенню.

В позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу за підготовку та подання позовної заяви у розмірі 1500 грн.

Розглянувши вимогу про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження повноважень та понесених витрат на професійну правничу допомогу, заявником надано тільки витяг з договору № 134 про надання правових послуг від 07.08.2018 складений між Колективним підприємством "Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4" і адвокатом Дементьєвою Н.В. та копію Ордеру серії АА № 121583.

При цьому, суду не надано належних документальних доказів здійснення оплати наданих адвокатом послуг в підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, також не надано акту приймання-виконання виконаних робіт на вказану суму, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Колективного підприємства "Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4" до Колективного підприємства "Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4" про стягнення 92341,40 грн., задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" на користь Колективного підприємства "Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4" суму боргу у розмірі 74234, 40 грн, інфляційні витрати у розмірі 18107 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 16.05.2019 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.05.2019.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Колективне підприємство "Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4"; місцезнаходження: 87527, Донецька область, м.Маріуполь, сел.Каменськ, вул. Челябінська, 1, ,

Відповідач: Комунальне підприємство "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства"; місцезнаходження: 87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Соборна, 7, .

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя Н.В. Величко

Суддя К.І. Аксьонова