СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" червня 2019 р. Справа № 18/1247/12

Суддя-доповідач Тарасова І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області, м. Полтава (вх. №1696 П/2-5)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 по справі №18/1247/12 (суддя Ореховська О.О., повний текст ухвали складено та підписано 26.04.2019)

за заявою Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків, (заявника замінено згідно ухвали суду від 30.10.2013 на ТОВ "Європа - Факторинг", згідно ухвали суду від 07.02.2017 на ТОВ "Схід - Фінанс", згідно ухвали суду від 31.05.2018 на ТОВ "ЛЕММА КАПІТАЛ" )

до Публічного акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод", м. Полтава

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Полтавської області від 06.12.2018 по справі № 18/1247/12 ПАТ "Тепловозоремонтний завод" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, 12.12.2018 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання ПАТ "Тепловозоремонтний завод" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулось до господарського суду Полтавської області із заявою про визнання грошових вимог (заява про приєднання в якості кредитора від 29.01.2019 за № 3686/10/16-31-10-03-04 (вх. № 280/19 від 05.02.2019).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 по справі №18/1247/12 визнано грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в наступному розмірі:

40 149 033,70 грн. - заявлені вимоги, з віднесенням їх до третьої черги задоволення вимог кредиторів;

3 842,00грн. - судовий збір, з віднесенням його до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Відхилено кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в сумі 2 671 663,68грн. пені.

Зобов"язано ліквідатора Штельманчука М.С. включити грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області у вищевказаному розмірі та черговості до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Тепловозоремонтний завод".

Головне управління ДФС у Полтавській області з ухвалою господарського суду першої інстанції частково не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі №18/1247/12 в частині відхилення кредиторських вимог Головного управління ДФС у Полтавській області в сумі 2 671 663,68 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити заяву Головного управління ДФС у Полтавській області в сумі 2 671 663,68 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів у визначеній Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» черговості; судові витрати покласти на боржника; справу розглядати за участю представника Головного управління ДФС у Полтавській області.

Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на отримання копії оскаржуваної ухвали 03.05.2019, що підтверджує наданою до матеріалів апеляційної скарги роздруківкою поштових відправлень ДП «Укрпошти». Крім того, апелянт просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття судового рішення по справі.

29.05.2019 судом апеляційної інстанції отримано від Головного управління ДФС у Полтавській області лист (вх. №5264 від 29.05.2019) до якого додано платіжне доручення №1075 від 22.05.2019 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги по справі №18/1247/12 в розмірі 1921,00 грн.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Частиною 6 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до п.п. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до господарського суду Полтавської області до боржника із заявою про визнання грошових вимог (заява про приєднання в якості кредитора від 29.01.2019р. за № 3686/10/16-31-10-03-04 (вх. № 280/19 від 05.02.2019) в розмірі 42 820 697,38 грн., які просило включити до реєстру вимог кредиторів.

Звертаючись до господарського суду із заявою про визнання кредиторських вимог, ГУ ДФС у Полтавській області було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн., тобто 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який у 2019 році (тобто на час звернення із зазначеною заявою) становив 1921,00 грн.

Згідно з приписами Закону про банкрутство у справі про банкрутство суд виносить судові рішення у формі ухвал і тільки у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури -у формі постанови.

Ухвали зі справ про банкрутство, в яких вирішується питання по суті, фактично є рішенням суду.

В силу приписів п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з положень п.п. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви, кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після повідомлення про визнання боржника банкрутом сплачують 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто фіксований розмір судового збору.

Таким чином, за подання до суду апеляційної скарги апеляційної скарги заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, виходячи з положень п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору, що підлягає сплаті скаржником за подання апеляційної скарги у даній справі становить: 3842,00 грн. х 150% = 5763,00 грн.

До апеляційної скарги заявником додано платіжне доручення, яким підтверджується сплата судового збору у розмірі 1921,00 грн., натомість доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» апелянтом не надано.

Враховуючи вищенаведене, скаржником не додано доказів сплати судового збору, що є порушенням вимог п.2 ч.3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України .

Згідно ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено Кодексом.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Апелянтом до апеляційної скарги надано електронну копію платіжного доручення №1075 від 22.05.2019 в розмірі 1921,00 грн., разом з тим, надана копія не засвідчена належним чином відповідно до приписів Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003).

Згідно частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до приписів статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків, встановлених судом, зокрема:

- надати докази доплати судового збору у розмірі 3 842,00 грн.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, пунктами 2, 3 частини третьої статті 258, статтями 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 по справі №18/1247/12 залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали Головному управлінню ДФС у Полтавській області усунути недоліки апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.В. Тарасова