СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Справа № 922/990/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Пуль О.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю:

прокурора Ногіної О.М. на підставі посвідчення від 11.02.2015р. №032167;

від 1-го відповідача Загорської А.В. на підставі довіреності від 03.01.2019р. №32-20-0.14,2-3/62-19;

від 2-го відповідача Макарова І.П на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 06.05.2019р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, м.Харків, (вх.№11351 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 (суддя Добреля Н.С., постановлену в м.Харків, час постановлення ухвали не назначено, дата складання повного тексту рішення 09.04.2019р.)

за позовом: Заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, м.Харків,

до 1-го відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків,

до 2-го відповідача: Фермерського господарства "Гаврилівське", Харківська область, м.Барвінкове,

до 3-го відповідача: Фермерського господарства "Подолянка" , Харківська область, м.Барвінкове,

про скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди, суборенди та повернення земель,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Фермерського господарства "Гаврилівське" та Фермерського господарства "Подолянка" з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області № 241СГ від 28.04.2014 року "Про передачу в оренду земельних ділянок";

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 0931 площею 52,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 року № 5928381 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 :0932 площею 45,3415 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.06.2014 року № 5899156 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 :0933 площею 60,6566 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 року № 5926024 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 0934 площею 34,8 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 року № 5925553 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 0935 площею 19,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 року № 5935398 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 0936 площею 28,6 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 року № 5937707 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 0937 площею 45,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.06.2014 року № 5905201 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 0938 площею 27,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.06.2014 року № 5936477 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та Селіховим ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_1 0939 площею 51,2 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.06.2014 року № 5888766 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0931 площею 52,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2014 року № 6262503 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0932 площею 45,3415 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2014 року № 6294881 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_2 площею 60,6566 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2014 року № 6293836 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0934 площею 34,8 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2014 року № 6277860 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0935 площею 19,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2014 року № 6315833 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_3 площею 28,6 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2014 року № 6304829 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0937 площею 45,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2014 року № 6305178 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0938 площею 27,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2014 року № 6260307 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним, укладений між головою Фермерського господарства "Гаврилівське" Селіховим Сергієм Олександровичем та ФГ "Подолянка", договір суборенди землі від 01.07.2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03: НОМЕР_4 площею 51,2 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2014 року № 6276694 та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ФГ "Гаврилівське" в особі голови ОСОБА_2 та ФГ "Подолянка" повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки загальною площею 366,3981 га (кадастрові номери НОМЕР_5 : НОМЕР_6 : НОМЕР_7 площе. 52,9 га, :03:000:0932 площею 45,3415 га :03: НОМЕР_1 :0933 площею 60,6566 га, :03:000:0934 площею 34,8 га, :03:000 НОМЕР_8 0935 площею 19,9 га, :03:000 НОМЕР_8 0936 площею 28,6 га, :03:000 НОМЕР_8 0937 площею 45,5 га, :03:000 НОМЕР_8 0938 площею 27,5 га та :03:000 НОМЕР_8 0939 площею 51,2 га).

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що в ході вивчення стану законності відведення земельних ділянок, Барвінківський відділом Лозівської місцевої прокуратури було встановлено, що 22.04.2014р. громадянин ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держземагенства у Харківській області з клопотанням про надання земельної ділянки загальною площею 366,3981га (кадастрові номери НОМЕР_9 площе. 52,9га, :03:000:0932 площею 45,3415га :03 НОМЕР_1 :0933 площею 60,6566га, :03:000:0934 площею 34,8га, :03:000 НОМЕР_8 0935 площею 19,9га, :03:000 НОМЕР_8 0936 площею 28,6га, :03:000 НОМЕР_8 0937 площею 45,5га, :03:000 НОМЕР_8 0938 площею 27,5га та :03:000:0939 площею 51,2га).

28.04.2014р. Головним управлінням Держземагентства у Харківській області було видано наказ №241СГ "Про передачу в оренду земельних ділянок" ОСОБА_2 строком на 49 років для ведення фермерського господарства, що розташовані за межами населених пунктів на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

06.05.2014р. на підставі зазначеного наказу між Головного управління Держземагенства та ОСОБА_2 було укладено дев`ять договорів оренди вищевказаних земельних ділянок строком на 49 років, 26.06.2014р. Селіховим С.О. було створено Фермерське господарство "Гаврилівське" та 01.07.2014р. ОСОБА_2 було укладено дев`ять договорів суборенди вищевказаних земельних ділянок з Фермерським господарством "Подолянка" строком на 48 років.

Як стверджує прокурор, оскаржуваний наказ та договори оренди та суборенди суперечать нормам цивільного та земельного законодавства, оскільки дії ОСОБА_2 були спрямовані на отримання для Фермерського господарства "Подолянка" в користування земельних ділянок, загальною площею 366,3981га, за спрощеною процедурою, а саме без проведення земельних торгів (аукціону), що передбачено статтями 124,134 Земельного кодексу України.

У зв`язку із вказаними обставинами, прокурор стверджував, що Головним управлінням Держземагентства у Харківській області всупереч вимог статей 116, 118, 122-124, 134 Земельного кодексу України та статей 7, 8, 14 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) було прийнято наказ № 241-СГ від 28.04.2014р., яким було незаконно передано ОСОБА_2 у користування (оренду), а в подальшому ФГ "Подолянка" в суборенду, земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 366,3981 га, без проведення земельних торгів (аукціону).

Як на підставу звернення з відповідним позовом, в якості позивача, прокурор посилався на те, що у спірних правовідносинах відсутній орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 повернуто позовну заяву (вх. № 990/19) заступнику керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області разом із доданими до неї документами всього на 142 аркушах, в тому числі платіжне доручення №363 від 27.02.2019р. про сплату судового збору у розмірі 149133,48грн. на 1 аркуші.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, мотивовані тим, що прокурор просив суд визнати недійсними та скасувати дев`ять догорів оренди та дев`ять договорів суборенди, а також визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області та зобов`язати відповідачів повернути земельні ділянки, отже позовні вимоги прокурора не є пов`язаними між собою як підставою виникнення, так і поданими доказами.

Крім того, господарський суд першої інстанції з посиланням на положення пункту 4 частини 5 статі 174 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для звернення прокурора до суду в якості позивача.

Господарським судом першої інстанції також було зазначено про те, що Головне управління Держземагенства у Харківській області було реорганізоване шляхом приєднання до новоствореного Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, яке уповноважене на виконання повноважень у сфері розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності, має право у позасудовому порядку скасувати повністю або частково акт Головного управління, а також має законодавчо встановлене право на звернення до суду у сфері розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності та здійснення державного нагляду в сфері землеустрою, а тому твердження прокурора про відсутність органу, уповноваженого державою на виконання функцій розпорядника земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності та здійснення державного нагляду у цій сфері є помилковими та не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Керівник Лозівської місцевої прокуратури Харківської області з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 та направити справу для розгляду до господарського суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено підстави звернення прокурора з відповідною позовною заявою, а також докази, які були надані в його обґрунтування, що призвело до передчасного висновку про повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини 5 статі 174 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, прокурор посилається на те, що господарським судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано, що позовні вимоги про визнання недійсними та скасування дев`яти догорів оренди та дев`яти договорів суборенди, вимоги про зобов`язання відповідачів повернути земельні ділянки є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасувати наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області №241Сг від 28.04.2014р. "Про передачу в оренду земельних ділянок", оскільки саме внаслідок видачі вказаного наказу було укладено вищезазначені договори, отже вони пов`язані між собою підставами виникнення та доказовою базою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2019р. залишено без руху апеляційну скаргу керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19, в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме 1921,00грн.

08.05.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору в сумі 1921,00грн. (вх.№4590).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19; встановлено відповідачам строк до 22.05.2019р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 27.05.2019р.

22.05.2019р. 2-им відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5048), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2019р. у зв`язку із відпусткою судді Шутенко І.А., для розгляду справи №922/990/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Пуль О.А.

27.05.2019р. 1-им відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5145), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 - залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 27.05.2019р. прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 та направити справу для розгляду до господарського суду першої інстанції.

Представник 1-го відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 - залишити без змін.

Представник 2-го відповідача також заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 - залишити без змін.

У зв`язку із тим, що 27.05.2019р. у нарадчій кімнаті колегія суддів не дійшла згоди щодо ухвалення постанови за результатами розгляду апеляційної скарги керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019р. оголошено в судовому засіданні перерву до 29.05.2019р.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви, 29.05.2019р. судове засідання було продовжено, головуючий суддя оголосив про вихід судової колегії до нарадчої кімнати.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Так, згідно з положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідає принципу рівноправності сторін.

Судова колегія приймає до уваги, що у Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Європи від 27.05.2003р. № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не належить до сфери кримінального права, наголошено, що вкрай важливо забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і щоб загальні завдання щодо захисту інтересів держави вирішувалися через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій було засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу стосовно рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

За змістом частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

У пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України зазначено про можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у справі.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Судова колегія звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 05.12.2018р. у справі №923/129/17.

Окрім цього, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018р. у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018р. у справі №906/240/18, від 01.11.2018р. у справі №910/18770/17, від 05.11.2018р. у справі № 910/4345/18.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Суд відзначає, що така практика не є намаганням обмежити функції прокуратури сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, а є лише наслідком системного тлумачення положень законодавства, якими встановлена необхідність підтвердження судом підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, оскільки право прокуратури на звернення до суду в інтересах уповноваженого суб`єкта, не може презюмуватися, як безспірне.

Відповідно до статті 188 Земельного кодексу України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Згідно зі статтею 187 Земельного кодексу України контроль використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

У статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" також встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

За приписами статті 15-2 Земельного кодексу України, які кореспондуються з приписами статті 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у т.ч. за дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015р. № 15, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Отже, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка самостійно має право звертатися до суду з метою здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом державної влади та одночасно територіальним підрозділом Держгеокадастру.

Крім того, судова колегія зазначає, що при зверненні до суду з відповідним позовом, прокурором було визначено Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, як орган, який упродовж тривалого строку не виконував належним чином покладені на нього функції, проте, прокурором не було доведено будь-якими належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про те, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, здійснює покладені на нього повноваження неналежним чином.

Отже, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом цієї заяви.

За змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовна заява Заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, м.Харків, підлягає поверненню, на підставі пункту 4 частини 5 статі 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки господарським судом не виявлено правових підстав для звернення прокурора до суду.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об`єднання вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статі 173 цього Кодексу).

Правила об`єднання кількох позовних вимог в одній позовній заяві встановлено в статі 173 Господарського процесуального кодексу України. За змістом даної норми в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або доданими доказами, основні та похідні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що повертаючи без розгляду позовну заяву прокурора, як на одну з підстав, місцевий господарський суд послався на порушення правил об`єднання позовних вимог, оскільки прокурор просив суд визнати недійсними та скасувати дев`ять догорів оренди та дев`ять договорів суборенди, а також визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області №241СГ від 28.04.2014р. "Про передачу в оренду земельних ділянок" та зобов`язати відповідачів повернути земельні ділянки, тобто вимоги заявлені прокурором не є пов`язаними між собою як підставою виникнення, так і поданими доказами.

Проте, на думку судової колегії господарським судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано, що позовні вимоги прокурора про визнання недійсними та скасування дев`яти догорів оренди та дев`яти договорів суборенди, вимоги про зобов`язання відповідачів повернути земельні ділянки є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасувати наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області №241СГ від 28.04.2014р. "Про передачу в оренду земельних ділянок", оскільки саме внаслідок видачі вказаного наказу було укладено вищезазначені договори, отже вони пов`язані між собою підставами виникнення та доказовою базою, а тому колегія суддів вважає, що прокурором правомірно, у відповідності до частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України було об`єднано зазначені позовні вимоги в одному позові.

Отже, сумісний розгляд цих вимог не перешкоджав би з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, не утруднив вирішення спору та не потребував дослідження різних по своїй суті доказів та встановлення обставин, які не пов`язані між собою.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що об`єднання позовних вимог у даному спорі суттєво утруднить його вирішення.

Судова колегія зазначає, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з`ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 підлягає залишенню без змін з підстав викладених в мотивувальній частині постанови, апеляційна скарга керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст.255, 269, 270, ч.1 ст.275, 282Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/990/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 30 травня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.А. Пуль