ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р. Справа№ 910/16705/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "САБІ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 року (дата складення повного тексту 19.03.2019 року)

у справі № 910/16705/18 (суддя: Привалов А.І.)

за позовом Окружного адміністративного суду міста Києва

до Приватного підприємства "САБІ"

про стягнення 59 482,50 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Окружний адміністративний суд міста Києва (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "САБІ" (далі - відповідач) про стягнення 59 482,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у встановлені договором № 66 на розробку проектно-кошторисної документації від 14.09.2017 року строки не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивач відмовився від договору підряду, та звернувся до суду за стягненням з відповідача суми перерахованого авансу в розмірі 59 482,50 грн.

Господарський суд міста Києва задовольнив позов Окружного адміністративного суду міста Києва своїм рішенням від 14.03.2019 року (повний текст складено 19.03.2019 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "САБІ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Також, скаржник зазначив, що договором визначена поетапна оплата робіт, та перерахування попередньої оплати не передбачено. Так, позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 59 482,50 грн за фактично виконані відповідачем роботи згідно зведеного кошторису №1 на проектно-кошторисні роботи. Відповідачем була виконана стадія робіт - обмірні роботи і креслення, про що сторонами 19.10.2017 року було підписано акт №1 здачі-приймання.

Разом з цим скаржник зазначив, що вказані обмірні роботи та креслення були належним чином виконані відповідачем, прийняті та оплачені позивачем у сумі 59482,50 грн, та на момент прийняття робіт позивач не мав претензій до їх виконання.

Крім того, скаржник вказав, що замовлення позивачем листом від 14.12.2017 року за №02.2-19/1927/17 у ДП "Укрдержбудекспертиза" виконання експертизи проектно-кошторисної документації свідчить про погодження позивача з новими строками виконання договору, оскільки умовами спірного договору було встановлено строк виконання робіт - 13.12.2017 року.

При цьому, на думку скаржника виконання договору ним прострочено внаслідок бездіяльності позивача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019 року справу № 910/16705/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Руденко М.А.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "САБІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 року у справі №910/16705/18 своєю ухвалою від 10.05.2019 року.

30.05.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення господарського суду міста Києва без змін. Крім того, представник позивача зазначив, що він є бюджетною установою і відповідно 31 грудня відбувається списання усіх коштів з його рахунків (повернення їх у бюджет по загальному фонду та по спеціальному фонду до ДСА України), що виключало можливість продовження строку дії договору, а саме щодо його виконання та, відповідно, проведення оплати у новому році.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного підприємства "САБІ" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 14.09.2017 року між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) було укладено договір №66 на розробку проектно-кошторисної документації (далі - договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується у встановлений договором термін за завданням замовника розробити і передати замовнику проектно-кошторисну документацію з реконструкції приміщень під адміністративні будівлі з надбудовою для розміщення Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 3.

Етапи виконання робіт зазначено в календарному плані виконання робіт (додаток №2 до цього договору, що э його невід`ємною частиною), але кінцевий строк виконання робіт не повинен перевищувати 90 (дев`яносто) календарних днів з дати підписання договору (п.1.3 договору).

Згідно з п.п. 1.4-1.6 договору, проектно-кошторисна документація, яка розробляється відповідно до цього договору, повинна відповідати вимогам законодавства України, державних стандартів, норм і правил, регіональних (місцевих) правил забудови, завдання на проектування та інших вихідних даних для проектування, а також іншим вимогам цього договору.

Підрядник самостійно погоджує проектно-кошторисну документацію в експертній організації державної форми власності, з наданням замовнику оригіналів підтверджуючих документів.

Підрядник самостійно здійснює заходи з перевірки експертною організацією вартості розроблення проектно-кошторисної документації з наданням замовнику оригіналів підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 2.1 договору, загальна вартість робіт за цим договором становить 2 640 000,00 грн.

Згідно з п.5.1 договору, підрядник зобов`язаний, зокрема, виконувати роботи відповідно до вимог законодавства України, державних стандартів і правил, регіональних (місцевих) правил забудови, завдання на проектування та інших вихідних даних для проектування, а також іншим вимогам цього договору; усувати за свій рахунок недоліки виконаних робіт.

Відповідно до п.6.1.2 договору, термін закінчення виконання робіт і передача замовнику проектно-кошторисної документації в повному обсязі - 13.12.2017 року

Згідно п.7.3 договору, протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення виконання робіт (як в цілому, так і за окремими етапами) підрядник надсилає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт у 2 примірниках, підписаний уповноваженою особою підрядника і скріплений печаткою підрядника. Разом з цим актом підрядник направляє замовнику оригінал розробленої проектно-кошторисної документації: проектна документація - чотири примірники на паперовому носії та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску, кошторисна документація - один екземпляр на паперовому носії та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску, виконаних з використанням програми "АВК" актуальної версії. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання всіх вище визначених документів розглядає їх, підписує акт здачі-приймання виконаних робіт, скріплює печаткою замовника та один примірник акта повертає підрядникові або направляє підряднику письмову мотивовану відмову від підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

Отже, враховуючи встановлені п.6.1.2 та п.7.3 договору умови, останнім днем передачі підрядником замовнику акту здачі-приймання виконаних робіт з оригіналом розробленої проектно-кошторисної документації було 18.12.2017 року.

Відповідно до п.8.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та цим договором.

Згідно п.8.5 договору, якщо підрядник не приступає своєчасно до початку виконання робіт або виконує їх настільки повільно, що закінчення робіт у термін, встановлений цим договором, стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від цього договору та вимагати відшкодування збитків.

Замовник має право в односторонньому порядку відмовити від цього договору в разі невиконання або неналежного виконання підрядником умов цього договору (п.10.8 договору).

Відповідно до п. 10.9 договору про односторонню відмову від цього договору замовник повідомляє підрядника в письмовій формі. У цьому випадку цей договір вважається припиненим з дати, зазначеної в такому повідомленні, а якщо це повідомлення було отримано підрядником після настання такої дати, - з моменту отримання підрядником повідомлення замовника. Це припинення не звільняє підрядника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання його зобов`язань за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем на користь відповідача було здійснено оплату за обмірні роботи та креслення в розмірі 59482,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 389 від 19.10.2017 року (наявне в матеріалах справи).

Проте, як зазначає скаржник роботи за спірним договором підрядником не були завершені в строк до 18.12.2017 року, що є порушенням умов п.6.1.2 та п.7.3.договору.

Позивачем було скеровано відповідачу претензію від 26.12.2017 року за №02.2-22/1985/17, в якій було повідомлено про односторонню відмову позивачем від договору 26.12.2017 року та з вимогою повернення сплачених грошових коштів в сумі 59482,50 грн. на підставі ст. 849 Цивільного кодексу України.

Відповідач в свою чергу направив позивачу лист відповідь від 26.12.2017 року за №534 відповідно до якого не погодився з викладеними обставинами та зазначив, що проект був виконаний на 40%; на дату 13.12.2017 року (строк виконання робіт згідно з п.6.1.2 договору) проект був готовий для здачі в експертизу. Крім того, відповідач пропонував вирішити відповідні питання шляхом укладення додаткової угоди до договору про продовження строку його дії для повного виконання умов договору.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з умов договору №66 від 14.09.2017 року та правильно встановлено судом першої інтанції, даний договір за своєю правовою природою є договором підряду на розробку проектної документації.

Згідно зі ст. 887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 206 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Згідно із ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що замовнику законом та умовами розділу 10 договору надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору. Отже, з цих підстав договір може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто в результаті вчинення однією із сторін одностороннього правочину, який тягне цивільно-правові наслідки для обох сторін договору.

Так, матеріали справи місять докази належного повідомлення позивачем відповідача про розірвання договору, у зв`язку з неналежним виконання зобов`язань та порушенням останнім терміну виконання робіт за договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п.6.1.2 договору, термін закінчення виконання робіт і передача замовнику проектно-кошторисної документації в повному обсязі - 13.12.2017 року.

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів укладення між позивачем та відповідачем додаткової угоди щодо перегляду строку виконання робіт - 13.12.2017 року, як і доказів звернення відповідача до позивача про зміну строків виконання робіт за спірним договором до дати закінчення строку виконання робіт.

Разом з цим, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що замовлення позивачем листом від 14.12.2017 року за №02.2-19/1927/17 у ДП "Укрдержбудекспертиза" виконання експертизи проектно-кошторисної документації свідчить про погодження позивача з новими строками виконання договору, оскільки умовами спірного договору було встановлено строк виконання робіт - 13.12.2017 року, оскільки позивач дізнавшись про направлення відповідачем до ДП "Укрдержбудекспертиза" листа від 14.12.2017 року за №02.2-19/1927/17, скерував на адресу останнього лист від 29.12.2017 року № 02.2-22/2016/17 про відкликання листа від 14.12.2017 року за №02.2-19/1927/17, оскільки він направлявся не позивачем.

Крім того, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника (як на підставу для скасування оскаржуваного рішення), що обмірні роботи та креслення були належним чином виконані відповідачем, прийняті та оплачені позивачем, та на момент прийняття робіт позивач не мав претензій до їх виконання, з огляду на наступне.

За умовами п.7.3 договору, протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення виконання робіт (як в цілому, так і за окремими етапами) підрядник надсилає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт у 2 примірниках, підписаний уповноваженою особою підрядника і скріплений печаткою підрядника. Разом з цим актом підрядник направляє замовнику оригінал розробленої проектно-кошторисної документації: проектна документація - чотири примірники на паперовому носії та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску, кошторисна документація - один екземпляр на паперовому носії та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску, виконаних з використанням програми "АВК" актуальної версії. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання всіх вище визначених документів розглядає їх, підписує акт здачі-приймання виконаних робіт, скріплює печаткою замовника та один примірник акта повертає підрядникові або направляє підряднику письмову мотивовану відмову від підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем належними та допустимим доказами не було спростовано неналежне виконання робіт по договору.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції доказів виконання умов вказаного пункту договору щодо передачі позивач оригіналу розробленої проектно-кошторисної документації: проектна документація - чотири примірники на паперовому носії та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску, кошторисна документація - один екземпляр на паперовому носії та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску, виконаних з використанням програми "АВК" актуальної версії.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримання та погодження позивачем в електронному вигляді 17.10.2017 року файлів з поверховими планами та запланованої надбудови, що і є ескізним проектом, передбаченим договором - не виключають обов`язок відповідача щодо направлення оригіналу проектної документації позивачу на паперовому носії у відповідності до умов договору, а саме п. 7.3 договору.

Крім того, колегія суддів відзначає, що підписання позивачем Акту приймання-передачі вихідних даних для проектування та іншої документації не підтверджує факт виконання відповідачем обов`язку згідно з умовами п. 7.3 договору щодо передачі позивачу оригіналу розробленої проектно-кошторисної документації.

Також, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які підтверджують, що не виконання робіт у строк, встановлений умовами договору, стало наслідком бездіяльності або неправомірних дій позивача, зокрема, щодо ненадання вихідних даних для складання проектно-кошторисної документації.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір №66 від 14.09.2017 року є розірваним внаслідок односторонньої відмови позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором, що свідчить про виникнення у відповідача зобов`язання щодо повернення отриманих від позивача грошових коштів, в якості збитків, як передбачено ч. 2, ст. 849 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З огляду на викладе, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги твердження позивача викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що позивач є бюджетною установою і відповідно 31 грудня відбувається списання усіх коштів з його рахунків (повернення їх у бюджет по загальному фонду та по спеціальному фонду до ДСА України), що виключає можливість продовження строку дії договору, а саме щодо його виконання та, відповідно, проведення оплати у новому році.

Крім того, колегія суддів відзначає, що мотиви апеляційної скарги фактично зводяться до мотивів викладених у відзиві на апеляційну скаргу, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

При цьому, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "САБІ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 року у справі №910/16705/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/16705/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

М.А. Руденко