РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019Справа № 910/76/19

За позовом Національного природного парку "Північне Поділля" Львівської області

до Приватного акціонерного товариства "Інаудит-Україна" м. Києва

третя особа Міністерство екології та природних ресурсів України

про відшкодування збитків, стягнення неустойки, ціна позову 2136482,45 грн.

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача: Куть Н.В.,

від відповідача: Говоров І.В.,

від третьої особи: Іванюк Н.В.

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Національний природний парк "Північне Поділля" звернувся в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним і відповідачем договору про надання послуг № 01/11/47 від 12 листопада 2015 р., додаткових угод №№ 1 від 21 грудня 2015 р., 2 від 15 грудня 2016 р. до нього останній не виконав до 1 листопада 2017 р. прийняті на себе зобов`язання з надання йому інженерних послуг (розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж (на місцевості) земельних ділянок, що входять до складу національного природного парку "Північне Поділля" без вилучення, закріплення їх межовими знаками).

У зв`язку з виконанням договору ним було сплачено на користь відповідача 1765440,62 грн. за перший етап робіт.

Враховуючи, що договір з вини відповідача виконаний не був, мета його укладення досягнута не була, вважав, що сплачені за частину робіт грошові кошти є збитками.

За таких обставин на підставі ст.ст. ст. 216, 224, 226 ГК України позивач просив задовольнити позов, стягнути з відповідача на свою користь 1765440,62 грн. збитків, а також за прострочення виконання зобов`язання передбачені договором штрафні санкції у вигляді 187049,98 грн. пені та 183991,85 грн. штрафу. Понесені у справі судові витрати просив покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на відсутність прострочення зобов`язання з його боку у зв`язку з простроченням позивача, який безпідставно не передав йому частину документів для проведення робіт. Заявив про сплив строку позовної давності в частині вимог про стягнення неустойки до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Третя особа у поясненнях на позовну заяву, її представник у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено договір про надання послуг № 01/11/47 від 12 листопада 2015 р., додаткові угоди №№ 1 від 21 грудня 2015 р., 2 від 15 грудня 2016 р. до нього, згідно з умовами яких відповідач за завданням позивача зобов`язався виконати інженерні послуги (розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж (на місцевості) земельних ділянок, що входять до складу національного природного парку "Північне Поділля" без вилучення, закріплення їх межовими знаками), а позивач - прийняти та оплатити ці послуги на умовах договору.

Відповідно до умов п. 2.1 договору виконавець зобов`язаний надавати замовнику послуги, зазначені в п.1.1 договору, відповідно до технічного завдання (додаток № 1) та згідно календарного плану (додаток № 2), що є невід`ємними частинами даного договору.

Згідно умов п. 3.1 договору ціна договору становить 2992052,97 грн. без ПДВ.

Відповідно до календарного плану надання послуг проводиться в два етапи: 1) інженерно-геодезичні вишукування на 275 ділянках загальною площею 9739,26 га, 2) землевпорядні роботи.

Термін виконання робіт за двома етапами встановлено до 1 листопада 2017 р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, третьої особи, наявними у справі копіями вищевказаного договору, додаткових угод до нього.

Таким чином між сторонами у справі виникли відносини з договору підряду, врегульовані гл. 61 ЦК України.

При цьому, частина відносин, яка стосується інженерно-геодезичних вишукувань, розроблення проекту землеустрою охоплюється положеннями § 4 гл. 61 ЦК України щодо договору підряду на проектні та пошукові роботи, а інша частина щодо встановлення меж земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками - § 1 гл. 61 ЦК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

З матеріалів справи вбачається, що завдання на проектування та інші вихідні дані узгоджені сторонами безпосередньо у договорі.

Технічним завданням (додаток № 1 до договору) визначено кількість земельних ділянок, загальну площу та місця їх розташування, документи, наявність яких повинна забезпечити виконання робіт за договором.

Доказів того, що неоднозначне розуміння умов договору в цій частині перешкоджало виконанню визначеного договором завдання не надано. Тому посилання відповідача з цього приводу є безпідставними.

Крім того, про належне сприйняття відповідачем прийнятого за договором завдання свідчить факт виконання ним частини робіт за першим етапом, переданих на підставі актів передачі звітних матеріалів №№ 1 від 23 грудня 2015 р., 2 від 15 грудня 2016 р.

Згідно з технічним завданням (розділ ІІІ) сторони погодили виконання проектних робіт з дотриманням вимог чинних на час укладення договору нормативно-правових актів, що відповідно до вимог ст. 203 ЦК України є звичайною вимогою, додержання якої є необхідною для чинності правочину.

Посилання відповідача на зміну законодавства під час виконання умов договору не свідчать про настання обставин неможливості виконання ним прийнятого за договором зобов`язання.

Крім того, ним не надано доказів звернення до позивача з пропозицією про зміну договору у зв`язку з істотною зміною обставин, що перешкоджають подальшому його виконанню.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи після укладення спірного договору сторони вносили до нього зміни, які не пов`язувалися з виникненням таких обставин.

Тими ж положеннями технічного завдання передбачено для розробки проекту використання таких матеріалів як дозволи на розроблення проектів землеустрою, матеріалів за результатами проведення робіт з надання інженерних послуг, наукового обґрунтування та проекту створення НПП "Північне Поділля".

Доводи відповідача про те, що виконанню договору перешкоджала відсутність дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо усіх земельних ділянок спростовуються поясненнями позивача та його листуванням зі Львівською обласною радою за 2014-2015 роки, за змістом якого відповідно до вимог ч. 3 ст. 123 ЗК України позивач набув право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу.

Посилання на прострочення позивача щодо надання інших необхідних для виконання договору матеріалів належними доказами не підтверджені. Зі змісту наявних у матеріалах справи листів відповідача №№ 21/12 від 15 грудня 2016 р., 12/004 від 18 грудня 2015 р., 20/12 від 19 грудня 2016 р. не вбачається, що відсутність таких матеріалів була причиною невиконання відповідачем залишку робіт, тому заперечення з цього приводу є необґрунтованими.

З урахуванням умов договору щодо строків виконання робіт відповідач зобов`язаний був виконати передбачені договором роботи до 1 листопада 2017 р.

Доказів належного виконання відповідачем прийнятого зобов`язання в установлений строк суду не надано.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За правилами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язання не було досягнуто передбаченої договором мети з розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж (на місцевості) земельних ділянок, що входять до складу національного природного парку "Північне Поділля".

За встановлених обставин порушення відповідачем прийнятих за договором зобов`язань, відсутності доказів, які б спростовували його вину у такому порушенні, позивач набув права вимагати від відповідача відшкодування завданих невиконанням збитків.

Згідно вимог ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Платіжними дорученнями №№ 700, 716 від 24 грудня 2015 р., 1 від 21 грудня 2016 р. стверджується факт перерахування позивачем відповідачу грошових коштів в рахунок оплати за договором у розмірі 1765440,62 грн.

Враховуючи, що внаслідок допущеного відповідачем порушення мета договору досягнута не була, то сплачені за частину робіт кошти є втратами позивача, що перебувають у причино-наслідковому зв`язку з допущеним відповідачем порушенням.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 624, 849 ЦК України підлягає стягненню 1765440,62 грн. збитків.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі затримки надання послуг або надання послуг не в повному обсязі, заявлених замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за ненадання послуг за кожен день затримки та штраф у розмірі 15% від вартості ненаданих у терміни, визначені у договорі (що відповідають змісту конкурсної пропозиції).

Враховуючи встановлені факти невиконання відповідачем робіт за договором позивач набув права на підставі ст. 624 ЦК України вимагати від відповідача сплати на його користь неустойки. При цьому, таке право виникло у позивача не пізніше 2 листопада 2017 р.

З матеріалів справи слідує, що в суд з указаним позовом позивач звернувся 29 грудня 2018 р., тобто з пропуском встановленого п. 1 ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки, про застосування якого заявив відповідач. Доказів поважності причин пропуску указаного строку суду не надано.

Тому у позові про стягнення 187049,98 грн. пені та 183991,85 грн. штрафу слід відмовити.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Національного природного парку "Північне Поділля" Львівської області задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інаудит-Україна" (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, 50, код 14292590) на користь Національного природного парку "Північне Поділля" (80660, Львівська обл., Бродівський р-н, с. Підгірці, вул. Гагаріна, 2-Б, код 38047,62 грн. збитків, 26481,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 3 червня 2019 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар