ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/909/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріхаб-Южний", м. Київ
до Фермерського господарства "Труд 2012", с. Мелихівка Нововодолазького райну Харківської області
про стягнення коштів в сумі 342695,64 грн.
за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріхаб-Южний" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Труд 2012" (відповідач) про стягнення основного боргу в сумі 287575,00 грн., інфляційних втрат в сумі 42903,64 грн. та 12217,00 грн. 3% річних, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки № 01-1210/2017 від 12.10.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/909/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.04.2019 року відповідач надав клопотання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції (вх. 9264).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.04.2019 року клопотання позивача про розгляд справи № 922/909/19 в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено, призначено розгляд справи в судовому засідання на 02.05.2019 року на 12:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.05.2019 року розгляд справи по суті відкладено на 22.05.2019 року на 11:15 год.

Представники сторін в судове засідання 22.05.2019 року не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач письмовий відзив не надав.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №922/909/19 розглядається судом за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

12.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агріхаб-Южний" (позивач, постачальник) та Фермерським господарством "Труд 2012" (відповідач, покупець) укладено договір поставки № 01-1210/2017 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник зобов`язується протягом строку дії та на умовах Договору поставляти (передавати у власність) покупцю визначеним цим Договором та невід`ємними додатками і специфікаціями до нього аміак рідкий ГОСТ 6221-90 "Аммиак жидкий технический. Технические условия" (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплачувати його вартість в порядку і строки, передбачені Договором та невід`ємними додатками і специфікаціями до нього.

Даний Договір є базовий і на протязі терміну дії виконання корегується додатками і специфікаціями (п. 2.2. Договору).

Специфікаціями визначаються найменування, кількість, ціна, строки та умови поставки кожної партії товару (п. 2.3. Договору).

Умови поставки аміаку з магістрального аміакопроводу (МА) ДП "Укрхімтрансаміак" визначався пунктом 4.1. Договору, відповідно до якого постачальник передає, а покупець приймає товар окремими партіями (власними або орендованими автоцистернами) у відповідності з узгодженим графіком поставок на умовах "Франко-завод" (ЕХW) з місцем поставки за узгодженими адресами розподільчих (насосних) станцій.

Згідно з п. 6.1. Договору ціна за одиницю товару, що постачається за цим Договором, встановлюється в національній валюті України, в гривнях, та узгоджується сторонами в специфікації поставки до цього Договору.

Загальна вартість Договору складається із суми всіх Специфікацій до цього Договору (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.3. Договору розрахунок за товар здійснюється шляхом сплати покупцем авансу (передоплати) в розмірі 100 (сто) % вартості товару згідно з відповідній специфікації.

Сторонами були складені специфікації № 1 від 12.10.2017 року, № 2 від 13.10.2017 року, № 3 від 17.10.2017 року та № 4 від 24.10.2017 року, в яких сторони зазначили номенклатуру, кількість та ціну товару.

На виконання умов Договору, позивачем протягом періоду з 13 по 25 жовтня 2017 року поставлено відповідачу товар на загальну суму 1207815,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, а саме № АХЮ257 від 13.10.2017 року на суму 241500,00 грн., № АХЮ266 від 15.10.2017 року на суму 241605,00 грн., № АХЮ275 від 17.10.2017 року на суму 241500,00 грн., № АХЮ277 від 18.10.2017 року на суму 241605,00 грн. та № АХЮ355 від 25.10.2017 року на суму 241605,00 грн.

В свою чергу, відповідач частково розрахувався за отриманий на суму 920240,0 грн., що підтверджується банківською випискою, яка містяться в матеріалах справи.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, відповідно до наданих до матеріалів справи видаткових накладних, позивачем було поставлено товар на загальну суму 1207815,00 грн.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У вищевказаних специфікаціях сторони домовились, що покупець сплачує 100% вартості поставленого товару згідно діючого рахунку-фактури.

Проте, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленої позивачем продукції належним чином не виконав, здійснивши часткову оплату, у зв`язку з чим заборгованість відповідача, станом на час подання позову, склала 287575,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару за Договором.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем суми боргу за Договором в сумі 287575,00 грн., суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача 287575,00 грн. заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 42903,64 грн. та 3% річних в сумі 12217,00 грн.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вимога про стягнення річних у розмірі 12217,00 грн. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Водночас вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню в сумі 42065,26 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, 712, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629, ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Труд 2012" (63260, Харківська обл., Нововодолазький район, с. Мелихівка, вул. Центральна, 74, ідентифікаційний код 38176222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріхаб-Южний" (04050, м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 72-А, оф. 22, ідентифікаційний код 40767828) основний борг в сумі 287575,00 грн., інфляційні втрати в сумі 42065,26 грн., 3% річних в сумі 12217,00 грн. та судовий збір в сумі 5127,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.05.2019 року.

Суддя О.В. Смірнова