РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019Справа № 910/15098/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши у загальному позовному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська Торгівельно-транспортна компанія";

2) Семенова Олександра Олександровича

про солідарне стягнення 1 672 133,55 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", позивач) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська Торгівельно-транспортна компанія" (далі - ТОВ "КТТК", відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування від 07.09.2013 р. у сумі 1 672 133,55 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення позичальником - ТОВ "КТТК" (відповідачем-1) зобов`язань щодо повного і своєчасного повернення кредиту за договором банківського обслуговування з наданням кредитного ліміту від 07.09.2013 р., внаслідок чого у ТОВ "КТТК" (позичальника) утворилась заборгованість. Також позивач вказує, що обов`язок повернути вказану заборгованість виник також у поручителя (фізичної особи) - ОСОБА_1 (відповідача-2) в силу договору поруки № POR415 від 26.05.2015 р., яким забезпечувалось повернення кредитного ліміту.

У позові АТ КБ "Приватбанк" просить стягнути солідарно з ТОВ "КТТК" та ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в сумі 503 106,62 грн., заборгованість по процентах в сумі 607 432,92 грн., заборгованість по комісії в сумі 52 302,32 грн., пеню в сумі 509 291,69 грн., що разом становить 1 672 133,55 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2018 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надано можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідачі - ТОВ "КТТК" та ОСОБА_1 у строк, встановлений законом, відзиву на позов не надали, тому суд керується частиною 9 ст. 165 ГПК України, згідно з якою у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представники позивача та відповідачів в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без їх участі до суду не подали. У минулих судових засіданнях під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити. Позиція відповідачів щодо заявлених позовних вимог суду невідома.

Суд, розглянувши заяви учасників спору по суті справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що 07.09.2013 р. ТОВ "КТТК" (клієнт) звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) із заявою про відкриття поточного рахунку, у якій зазначив, що він погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (що розміщені на сайті банку http://pb.ua), тарифами банку (далі - Умови).

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів і угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки, або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Як вбачається із заяви про відкриття поточного рахунку від 07.09.2013 р., клієнт, підписавши цю заяву, погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку: www.pb.ua, тарифами банку, які разом із цією заявою та карткою із зразками підписів і відбитки печатки складають договір банківського обслуговування. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку, смс-ресурс зазначений банком.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що 03.06.2014 р. ТОВ "КТТК" за допомогою системи клієнт-банк/інтернет, клієнт-банк Приват24 подав заявку банку на встановлення кредитного ліміту на поточному рахунку № НОМЕР_2 та погодився з Умовами та Правилами надання послуги «кредитний ліміт» на поточний рахунок, які розміщені на саайті банку www.privatbank.ua.

Зі змісту заявки відповідача-1 від 03.06.2014 р. вбачається, що банк при наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розміри якого банк сповіщає клієнта на свій розсуд або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта. Порядок, встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банка, розміщених в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua., які разом з заявами від 07.09.2013 р. та від 03.06.2014 р. складають договір банківського обслуговування, до якого включені умови щодо надання послуг кредитування, а тому укладений у такий спосіб договір є змішаним.

Пунктом 3.2.1.7.6 розділу 3.2.1.7 Умов визначено, що кредитною угодою є даний розділ "Умов та правил надання банківських послуг" разом з угодою на приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви на відкриття поточного рахунку з карткою зі зразками підписів і відбитком печатки" або у формі авторизації кредитної угоди у системі клієнт банк/ інтернет клієнт банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або розрахунковими документами клієнта на використання коштів в рамках кредитного ліміту у межах вказаних ним сум.

Таким чином, окрім обслуговування розрахункової картки ТОВ "КТТК", банк здійснював також надання кредитного ліміту на поточний рахунок відповідача -1 - № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення, інші), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору

У відповідності до пункту 3.2.1.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (пункт 3.2.1.1.3 Умов).

Згідно з пунктом 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом: одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки, або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Згідно із п. 3.2.1.2.1.4 Умов банк проводить обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта згідно з наступним порядком. При надходженні розрахункових документів клієнта в банк протягом операційного дня та відсутності грошових коштів на поточному рахунку клієнта, банк здійснює їх оплату відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" в межах встановленого ліміту.

За результатами операцій, проведених за поточним рахунком клієнта протягом банківського дня, перед закриттям банківського дня на поточному рахунку клієнта може бути сформоване як кредитове сальдо (у випадку перевищення величини надходжень на поточний рахунок над величиною списань з поточного рахунку згідно з розрахунковими документами клієнта з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня), так і дебетове сальдо (у випадку перевищення величини списань з поточного рахунку згідно з розрахунковими документами клієнта над величиною надходжень на поточний рахунок з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня).

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За сумами кредиту, отриманими з 01.04.2016, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 30 (тридцять)% річних для договорів забезпечених порукою, 34 (тридцять чотири)% річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.

У разі непогашення кредиту впродовж 30 днів* з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го* дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 60 (шістдесят) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпечених порукою, 68 (шістдесят вісім)% річних для договорів незабезпечених порукою.

Також пунктом 3.2.1.4.4 Умов встановлено обов`язок клієнта сплачувати банку винагороду за користування лімітом відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту на кінець банківського дня за попередній місяць у порядку, передбаченому Умовами.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4 Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Отже, кредитування ТОВ "КТТК" за послугою кредитний ліміт, встановленою Умовами, полягало в проведенні його платежів понад залишок коштів на його поточному рахунку у межах встановленого кредитного ліміту, за користування якими відповідач-1 зобов`язаний був сплачувати банку відсотки та винагороду за користування лімітом (комісію).

Судом встановлено, на виконання умов кредитного договору від 07.09.2013 р., за заявкою ТОВ "КТТК" від 03.06.2014 р., банк надав клієнту (відповідачу) кредитний ліміт у розмірі 503 106,62 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка з особового рахунку клієнта № НОМЕР_2 станом на 22.10.2018 р.

Указані кредитні кошти були надані відповідачу-1 у період з 11.10.2016 р. по 10.11.2016 р., коли ТОВ "КТТК" здійснювало свої платежі за допомогою коштів кредитного ліміту, на загальну суму 503 106,62 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи відомістю оборотів і залишків по рахунку № НОМЕР_2 за вказаний період.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач-1, зі свого боку, зобов`язання з повернення використаних кредитних коштів не виконав, надані йому 503 106,62 грн. кредитного ліміту банку не повернув. Також не сплатив банку нараховані за період з 13.10.2016 р. по 22.10.2018 р. відсотки у сумі 607 432,92 грн. та за період з 01.11.2016 по 22.10.2018 р. комісію за користування кредитом у сумі 52 302,32 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач-1 - ТОВ "КТТК" доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань за заявкою від 03.06.2014 р. до кредитного договору від 07.09.2013 р. суду не надав, а в матеріалах справи вони відсутні, тому, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з позичальника кредитної заборгованості у сумі 503 106,62 грн., заборгованості по процентах в сумі 607 432,92 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 52 302,32 грн. є правомірними.

Крім того, за прострочку зобов`язання (основного боргу, відсотків та комісії) позивач нарахував пеню у сумі 509 291,69 грн. за період з 05.11.2016 р. по 22.10.2018 р., яку просив стягнути з відповідачів.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період, за який сплачується пеня , (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Частина 6 статті 232 Господарському кодексі України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, пунктом 3.2.1.5.4 Умов сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушень зобов`язань, передбачених п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється на протязі 15 років, починаючи з дня, коли таке зобов`язання мало бути виконане клієнтом.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми пені з урахуванням строку встановленого Умовами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з позичальника пені у сумі 509 291,69 грн. є правомірними.

Розглядаючи позов в частині заявлених вимог до поручителя про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості з ОСОБА_1 (відповідача-2), суд врахував наступне.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Із матеріалів справи вбачається, що у якості забезпечення за послугою "кредитний ліміт" відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, між АТ КБ "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 . (поручитель) був укладений договір поруки № POR415 від 26.05.2015 р. (далі - договір поруки). Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "КТТК" (боржник) зобов`язань за розділом "Кредитний ліміт" Умов та Правил надання банківських послуг (розділ 3.2.1) (угода № 1).

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки на підставі п. 2 ст. 554 ЦК України.

Як вказувалось вище, за умовами п. 1.1 договору поруки ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання позичальником ТОВ "КТТК" зобов`язань за послугою "кредитний ліміт" відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (угода-1), тому, враховуючи, що позичальник скористався саме цією послугою, суд приходить до висновку, що основне зобов`язання виникло саме за договором банківського обслуговування від 07.09.2013 р. та заявкою від 03.06.2014 р. з повернення коштів кредитного ліміту, наданих ТОВ "КТТК". Виконання цього зобов`язання забезпечувалось договором поруки № POR415 від 26.05.2015 р., укладеного з ОСОБА_1

Зі змісту пункту 1.1.1 договору поруки вбачається, що поручитель відповідає за зобов`язаннями відповідача-1 по сплаті, зокрема, кредиту в розмірі 500 000,00 грн., процентної ставки за користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2 Угоди - 33 % річних, а п. 3.2.1.4.1.3 - 66 % річних, комісійної винагороди у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту на кінець банківського дня за попередній місяць у порядку.

Водночас цим же пунктом визначено - якщо під час виконання угоди № 1 ("кредитний ліміт") зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується і обсяг відповідальності поручителя, то поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою № 1 ("кредитний ліміт") в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (п. 1.1.1 договору).

Крім того, відповідно до пункту 1.2 договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання Умов, зокрема, розділу "кредитний ліміт" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів та інших платежів, всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Отже, зважаючи на приписи чинного законодавства, умови договору поруки та встановлені у справі обставини, у поручителя (відповідача-2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість з кредитного ліміту у сумі 503 106,62 грн., процентів в сумі 607 432,92 грн., комісії за користування кредитом у сумі 52 302,32 грн. та пені у сумі 509 291,69 грн.

При цьому суд встановив, що порука не є припиненою, зокрема, на підставі ст. 559 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (ч. 4 статті 559 ЦК України).

У даному випадку сторони визначили (встановили) строк припинення поруки - 15 років після укладення цього договору поруки, тобто порука є дійсною до 26.05.2030 р.

За таких обставин позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за кредитом в сумі 503 106,62 грн., заборгованості по процентах в сумі 607 432,92 грн., заборгованості по комісії в сумі 52 302,32 грн., пені в сумі 509 291,69 грн. з відповідача-2 (Семенова О.О.) підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська Торгівельно-транспортна компанія" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості у сумі 1 672 133,55 грн. задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська Торгівельно-транспортна компанія" (02105, м. Київ, вул. Возз`єднання, буд. 2/1, ідентифікаційний код 38896631) та з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 503 106 (п`ятсот три тисячі сто шість) грн. 62 коп., заборгованість по процентах в сумі 607 432 (шістсот сім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 92 коп., заборгованість по комісії в сумі 52 302 (п`ятдесят дві тисячі триста дві) грн. 32 коп., пеню в сумі 509 291 (п`ятсот дев`ять тисяч двісті дев`яносто одна) грн. 69 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 25 082 (двадцять п`ять тисяч вісімдесят дві) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті в судовому засіданні 13 травня 2019 року.

Повний текст рішення складений 27 травня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.