номер провадження справи 9/68/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 Справа № 908/767/19

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса для листування: 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, код ЄДРПОУ ВП: 40081200)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК Г.Т.", (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7)

про стягнення суми 88447,30 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Котовська Т.О., довіреність № 357 від 19.02.2019;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК Г.Т." про стягнення штрафних санкцій у розмірі 69576,00 грн. та пені у розмірі 18871,30 грн.

Ухвалою суду від 18.04.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/767/19, присвоєний номер провадження 9/68/19, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.05.2019. Ухвалою суду від 16.05.2019 розгляд справи відкладено на 30.05.2019.

В судовому засіданні 30.05.2019 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги, які підтримані позивачем в повному обсязі, мотивовані, зокрема, наступним. 26.12.2018 між АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" і ТОВ "КРОК Г.Т." було укладено договір поставки № ОД/НХ-18-1285НЮ. На виконання умов договору, 26.12.2018 позивачем було направлено на електронну адресу відповідача заявку за вих. № НХ-12/10263 щодо поставки проводу СІПн-5 на суму 347 880,00 грн., однак до теперішнього часу поставка продукції відповідачем не здійснена. У зв`язку з цим, позивачем на підставі п. 11.3 договору нараховано 69 576,00 грн. штрафу та 18 871,30 грн. пені. Позов обґрунтовано ст.ст. 526, 530, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 193, 222, 225, 230, 231, 265 ГК України та умовами договору поставки від 26.12.2018.

Представник відповідача в судові засідання за викликом не з`являвся. Про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, а саме: 69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7.

14.05.2019 до господарського суду від ТОВ "КРОК Г.Т." надійшов відзив на позовну заяву.

На підставі ст. 118 ГПК України відзив відповідача залишений судом без розгляду, як такий, що поданий з порушенням строків, встановлених судом (після закінчення процесуального строку, встановленого судом) для подання відзиву. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.04.2019 судом було встановлено строк для подання відзиву з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж 08.05.2019.

Слід зазначити, що відповідачем не зазначено поважності причин такого пропуску, заяви про поновлення процесуального строку для подання відзиву від відповідача до суду не надходило.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відзив залишено судом без розгляду, відповідь на відзив, яка надійшла до суду 30.05.2019, судом до уваги не приймається.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 2 ч 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника служби матеріально-технічного забезпечення філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та заступника начальника служби матеріально-технічного забезпечення філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОК Г.Т." в особі директора (постачальник, відповідач) було укладено договір поставки № ОД/НХ-18-1285НЮ.

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (товар), які зазначені у специфікації (Додаток № 1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі.

Згідно з п.п. 1.2., 1.3. договору найменування товару: провід СІПн-5. Виробник товару: ТОВ "КРОК Г.Т.", м. Запоріжжя, Україна.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що товар має бути поставлений на підставі письмових заявок впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом ; електронною поштою: ; листом за адресою: 69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, буд. 7) постачальником у кількості, визначеній в заявці. Замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку, якщо товар не поставлений замовнику вподовж 10 робочих днів від дня одержання постачальником заявки замовника.

Відповідно до п. 6.1, п. 6.4 договору, замовник оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації. Загальна сума по договору 347880,00 грн. у тому числі ПДВ 20% 57980,00 грн.

Згідно з умовами Специфікації № 1 до договору, вартість товару разом з ПДВ складає 347880,00 грн.

В пункті 16.2 договору сторонами визначено, що строк дії цього договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2018 року, а в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору.

Як свідчать матеріали справи, 26.12.2018, на виконання п. 5.1. договору, позивачем на електронну адресу відповідача було направлено заявку № НХ-12/10263 щодо поставки проводу СІПн-5 на загальну суму 347 880,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи скріншотом відправлення електронного листа відповідачу. Однак, як вказує позивач, до теперішнього часу поставка здійснена не була, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, поставку товару за Специфікацію № 1 на суму 347 880,00 грн. не здійснив.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом п. 11.3. договору сторони, зокрема, визначили, що постачальник за даним договором несе наступну відповідальність:

- у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожен день затримки;

- за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20 % від вартості непоставленої у строк продукції.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань не виконав, поставку товару не здійснив взагалі, відповідно, мало місце порушення термінів поставки. Доказів зворотнього відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про правомірність нарахування позивачем штрафу у відповідності до п. 11.3. вказаного договору в розмірі 69 576,00 грн. (20 % від вартості непоставленого товару).

Щодо заявленої до стягнення суми пені в розмірі 18 871,30 грн., суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині позовних вимог у зв`язку з наступним.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача суми 18871,30 грн. пені, позивач посилається на умову п. 11.3 договору, якою визначено, що у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожен день затримки.

Отже, вказаною умовою пункту 11.3 договору передбачена відповідальність постачальника у вигляді сплати пені у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі. Тобто повинен мати місце факт поставки товару, який, в свою чергу, відбувся з затримкою або не в повному обсязі. Однак, в даному випадку, товар взагалі не був поставлений відповідачем.

Таким чином, нарахування позивачем відповідачу пені є безпідставним.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що умовами договору не передбачені вимоги до оформлення письмових заявок замовника, а визначені порядок їх отримання (факсом, електронною поштою, листом) та строк поставки товару (п. 5.1 договору).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК Г.Т." (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) суму 69576 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. штрафу та суму 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Повне рішення складено та підписано 05.06.2019.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва