03.06.2019Справа № 910/3311/19
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Капітель Дніпро»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Люнет»
простягнення 33 928,19 грн.
Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітель Дніпро» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» про стягнення 33 928,19 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель Дніпро» задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель Дніпро» заборгованість у розмірі 30 549,60 грн., 3% річних у розмірі 522,26 грн., інфляційні у розмірі 2 856,33 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

31.05.2019 через канцелярію суду від представника ТОВ «Капітель Дніпро» надійшла заява про прийняття додаткового рішення у зв`язку із не вирішенням в рішенні Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 питання про розподіл судових витрат в частині витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Із рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 вбачається, що при винесенні такого процесуального документа судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат на оплату професійної правничої допомоги. Відсутнє посилання на вирішення такого питання як в мотивувальній частині, так і в резолютивній частині рішення.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. позивач надав суду договір про надання правової допомоги №06/09 від 28.02.2019, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «БІЛІ КОМІРЦІ», рахунок на оплату №19 від 28.02.2019 на суму 5 000,00 грн., акт надання послуг №19 від 01.03.2019, а також банківську виписку з рахунку позивача про перерахування грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. за підготовку та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ «Люнет».

За змістом абз. 1 та 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи надання позивачем належних доказів понесення ним витрат на правову допомогу адвоката у сумі 5 000,00 грн., встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи відсутність клопотання відповідача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про правомірність вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Люнет» витрат, понесених позивачем на послуги адвоката, у розмірі 5 000,00 грн. (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнет» (04116, м. Київ, пров. Тбіліський, 1; ідентифікаційний код 31956217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель Дніпро» (49040, м. Дніпро, вул. Космічна, 49-Г; ідентифікаційний код 41713637) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

2. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий