Господарський суд Рівненської області
__________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залучення третьої особи та відкладення розгляду справи

27 травня 2019 року м. Рівне Справа № 918/1128/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді О.Андрійчук, за участю секретаря судового засідання Б. Рижого, розглянувши матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"

до Фізичної особи-підприємця Ковальчука Петра Івановича,

до Мізоцької селищної ради

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Ковальчука П. І., Мізоцької селищної ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.12.2015 року (суддя Політика Н.А.), яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.06.2016 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року та рішення Господарського суду Рівненської області від 14.12.2015 року у цій справі скасовано, матеріали справи скеровано для нового розгляду до Господарського суду Рівненської області.

За результатами автоматичного розподілу справу № 918/1128/15 передано на розгляд судді Андрійчук О.В.

Ухвалою суду від 23.06.2016 року справу №918/1128/15 прийнято до свого провадження суддею Андрійчук О.В. та призначено до слухання в засіданні на 04.07.2016 року.

Ухвалою суду від 04.07.2016 року розгляд справи відкладено на 11.07.2016 року.

Ухвалою суду від 11.07.2016 року розгляд справи відкладено на 18.07.2016 року.

Ухвалою суду від 18.07.2016 року провадження у справі № 918/1128/15 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №918/348/14 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" до Фізичної особи-підприємця Ковальчука П. І. про визнання права власності на майно, а саме: будівлю лабораторії, будівлю котельні, башту водонапірну, свердловину артезіанську, електросітку поверхневу, будівлю цеху плодопереробки.

02.05.2019 року на адресу суду від арбітражного керуючого О.Франка надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 918/1128/15.

Ухвалою суду від 10.05.2019 року провадження у справі № 918/1128/15 поновлено, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 27.05.2019 року.

У судове засідання представники сторін не з`явилися.

З урахуванням змін, внесених до ГПК України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" внесено зміни до ГПК України та викладено його в новій редакції, яка вступила в законну силу 15.12.2017 року.

У зв`язку з набранням 15.12.2017 року (тобто в період, коли провадження у цій справі було зупинено) чинності новою редакцією ГПК України, зважаючи, що згідно з п. 9 ст. 1 Перехідних положень ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження в яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, існує необхідність у визначенні, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа (ч. 2 ст. 176 ГПК України).

Розгляд справи по суті відповідно до протоколів судових засідань від 04.07.2016 року, 11.07.2016 року та 18.07.2016 року розпочато не було.

Так як зупинення провадження в цій справі відбулося до початку розгляду справи по суті на стадії підготовки справи до розгляду, беручи до уваги складність справи, суд дійшов висновку розглядати вказану справу в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Крім того, 09.07.2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" Л.Тихончук надійшла заява про зміну предмету позову. До вказаної заяви додано клопотання про відстрочення сплати суми судового збору в розмірі 2 756,00 грн, яке обґрунтоване тим, що підприємство станом на дату подачі заяви не має можливості провести оплату судового збору в повному обсязі у зв`язку з неплатоспроможністю ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та відсутністю коштів на ліквідаційному рахунку боржника.

Розглянувши заяву позивача в особі ліквідатора, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, пов`язані із вирішенням питання про звільнення від сплати судового збору, суд встановив таке.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній станом на дату подання відповідного клопотання) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

За приписами ст. 3 цього Закону судовий збір справляється, серед іншого, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За підп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378,00 грн.

Усупереч наведеному, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору.

За ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній станом на дату подання заяви про зміну предмету позову) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі ст. 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Зокрема, позивач в особі ліквідатора, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на ст. 8 Закону України "Про судовий збір", за якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Існування умов, з якими ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" пов`язує можливість, зокрема відстрочення у сплаті судового збору, позивачем в особі ліквідатора суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 вказаного Закону визначено, що суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, передбачених процесуальним законом.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому суд зазначає, що безпідставне надання пільг з реалізації обов`язку щодо сплати судового збору одному з учасників судового процесу, має наслідком порушення прав інших учасників та суперечить принципу рівності сторін у господарському процесі.

Враховуючи не надання ліквідатором ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" Л.Тихончук доказів, що підтверджують наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, суд відмовляє заявнику у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про зміну предмету позову.

Як установлено судом, позивач в особі ліквідатора у заяві про зміну предмету позову просить визнати незаконним та скасувати рішення Мізоцької селищної ради від 20.10.2005 року № 436 "Про вилучення земельної ділянки у ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" та рішення № 116 від 24.12.2006 року "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення для облаштування будівель для стоянки і ремонту власного автотранспорту, обслуговування допоміжних господарських і виробничих споруд підприємцю Ковальчуку П.І. в межах смт. Мізоч по вул. Дерманській, 35", тобто з двома вимогами немайнового характеру.

Отже, позивач в особі ліквідатора до заяви про зміну предмету позову повинен надати документи, які підтверджують сплату судового збору в розмірі 2 756,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на викладене, ліквідатору ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду необхідно у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали надати докази сплати судового збору в розмірі 2 756,00 грн.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами ч.ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, суд дійшов висновку, що заяву ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" про зміну предмету позову слід залишити без руху.

Також 24.05.2019 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" надійшло клопотання про об`єднання вказаної справи із справою № 5019/1475/11 про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" в одне провадження. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що предметом судового розгляду у цій справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, придбаною іншою особою, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна банкрута, включені до ліквідаційної маси, а відтак вирішення вказаного спору стосується питань здійснення правомочностей щодо нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні ним, а також його реалізації та погашення кредиторської заборгованості, а відтак цей спір безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Вирішуючи питання стосовно можливості розгляду заявлених вимог у цій справі в межах справи про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", суд вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Заразом відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Аналогічна норма закріплена у ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З наведених норм вбачається, що в межах провадження справи про банкрутство розглядають, зокрема справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), стороною за якими є безпосередньо боржник (банкрут).

У свою чергу, як вбачається із фактичних обставин справи, зокрема із оспорюваного договору, підприємство-банкрут не є його стороною.

Вирішення судом спору у цій справі не пов`язане безпосередньо із майном ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів", майно банкрута не зазнає жодних змін, отже результати розгляду цієї справи не вплинуть на зміну активів банкрута та, відповідно, на зміну ліквідаційної маси у справі про банкрутство, а відтак підстав для передачі вказаного спору для його розгляду в межах провадження у справі про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" немає.

Така ж правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 918/420/16, відстав для відступу від якої суд не вбачає.

Окрім того, суд при вирішенні вказаного питання враховує принцип процесуальної економії господарського судочинства, як загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків. Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, що б під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановленні законом засоби з урахуванням строків визначених нормами процесуального права.

Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства слід вважати: вимога оперативного розгляду справи; вимога економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

У свою чергу, передача цього спору для його розгляду в межах справи про банкрутство (зважаючи на його загальний строк розгляду, а також те, що матеріали справи про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" скеровані до Верховного Суду) призведе до затягування розумних строків розгляду, о отже - до порушення принципу процесуальної економії господарського судочинства.

Окрім того, 27.05.2019 року через відділ канцелярії та документообігу суду від Фізичної особи - підприємця Фінгерта Олександра Ростиславовича надійшла заява про вступ його у справу в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Заява обґрунтована тим, що 26.10.2018 року відбувся аукціон з продажу майна ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів», відповідно до результатів якого Фізична особа - підприємець О . Фінгерт придбав у власність будівлю лабораторії загальною площею 190,07 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом №2/ВАТЗЗПТ проведення аукціону від 26.10.2018 року, договором купівлі-продажу від 29.10.2018 року та актом прийому- передачі від 29.10.2018 року.

Після звернення до нотаріуса 29.10.2018 року йому було відмовлено у реєстрації договору купівлі-продажу від 29.10.2018 року, оскільки придбаний ним об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці, яка була, як вважає заявник, незаконно придбана відповідачем, а тому відсутні підстави для користування земельною ділянкою під об`єктами нерухомості та посвідчення договору.

У силу вимог ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Зважаючи на те, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки Фізичної особи - підприємця Фінгерта Олександра Ростиславовича, суд дійшов висновку про залучення останнього в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно зі ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів тощо.

За приписами ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд: може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста тощо.

Відповідно до п.п.2, 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках залучення до участі або вступу у справу третьої особи, в інших випадках, коли питання, визначені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва (ч. 7 ст. 183 ГПК України).

Ураховуючи викладене, зважаючи на необхідність у залученні до участі у справі третьої особи, беручи до уваги мету та завдання господарського судочинства в цілому та підготовчого провадження зокрема, підготовче засідання підлягає відкладенню.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 50, 164, 174, 177, 182, 183, 233 - 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Справу № 918/1128/15 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

2. Відкласти підготовче засідання у справі на "10" червня 2019 р. на 15:30 год.

3. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань № 11.

4. Відмовити ліквідатору ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про зміну предмета позову.

5. Залишити без руху заяву ліквідатора ВАТ "Здолбунівський завод продовольчих товарів" про зміну предмета позову.

6. Позивачу через відділ канцелярії та документального забезпечення суду у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали подати належні докази сплати судового збору у розмір 2 756,00 грн.

7. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу згідно з п. 5 ст. 174 ГПК України.

8. Заяву про вступ у справу Фізичної особи - підприємця Фінгерт Олександра Ростиславовича в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, задоволити.

9. Залучити до участі у справі третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фізичну особу - підприємця Фінгерта Олександра Ростиславовича, ( АДРЕСА_7 ).

10. Зобов`язати позивача, відповідачів направити на адресу Фізичної особи - підприємця Фінгерта Олександра Ростиславовича ( АДРЕСА_7) копію позовної заяви, відзиву разом з доданими до них документами, докази направлення надати суду.

11. Установити третій особі на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фізичній особі - підприємцю Фінгерту Олександру Ростиславовичу 5-денний строк з дня отримання копії позову, відзиву для подання пояснень, докази надіслання копій пояснень іншим учасникам справи надати суду.

12. Запропонувати учасникам справи надати відповідь на пояснення третьої особи до закінчення підготовчого провадження.

13. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 ГПК України документи, що підтверджують їх повноваження.

14. Суд звертає увагу сторін, що подання доказів у справі здійснюється відповідно до ст. 80 ГПК України.

15. Попередити сторони, що за невиконання вимог господарського суду передбачена відповідальність відповідно до ст. 135 ГПК України.

16. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 28.05.2019 року.

Суддя О.Андрійчук