ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"31" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1302/19

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області
до 1. Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 2. Фермерського господарства «Мрія»
про скасування рішень про державну реєстрацію права постійного користування майном
встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - позивач) до Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (далі - перший відповідач), Фермерського господарства «Мрія» (далі - другий відповідач) про:

- скасування рішення Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 8,75 га з кадастровим номером :02 :012: 0168 за Фермерським господарством «Мрія» індексний номер 43650143 від 24.10.2018;

- скасування рішення Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 21,609 га з кадастровим номером :02 :008: 0007 за Фермерським господарством «Мрія» індексний номер 43651147 від 24.10.2018.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 ГПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відтак, захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Доведення підстав звернення до суду прокурором здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України шляхом подання належних та допустимих доказів. Зокрема, але не виключно, такими доказами можуть бути: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посади державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цих посад повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків та ін.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 910/6814/17 та від 06.02.2019 у справі № 927/246/18.

Як на підставу свого звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області прокурор посилається на нездійснення вказаним державним органом захисту прав держави щодо володіння, користування, розпорядження спірним майном. Однак доказів зазначеного прокурор в позовній заяві не вказує та до неї таких доказів не додає. За вказаних обставин прокурором не підтверджено належними та допустимими доказами наявності підстав для звернення з даним позовом до суду, а відтак прокурор при зверненні до суду з даним позовом не дотримав вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

З огляду на викладене вище, підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, зокрема, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно. Тому, суд при перевірці обґрунтованості підстав для звернення прокурора з даною позовною заявою досліджує питання можливості здійснення визначеним прокурором позивачем судового захисту його прав самостійно, належність здійснення захисту ним, та в чому полягає порушення інтересів держави в даному випадку, який на думку прокурора є виключним.

Враховуючи вищезазначене, прокурор звертаючись до суду з даною позовною заявою не обґрунтував виключність даного спірного випадку, що відповідно до закону є обов`язковою умовою для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч. 4 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55 (далі - Національний стандарт) в якому зазначено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Додані до матеріалів позовної заяви копії письмових доказів, які підтверджують обставини на які посилається прокурор в позовній заяві, не відповідають вимогам ч. 2 ст. 91 ГПК України, позаяк, на них не містяться відмітки щодо дати засвідчення копій.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 4 ст. 53, ч. 5 ст. 162, ч. 1, 2 ст. 174, ст. ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд, -

постановив:

1. Позовну заяву Керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області залишити без руху.

2. Зобов`язати прокурора усунути зазначені в даній ухвалі недоліки позовної заяви, подавши до суду упродовж десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху наступні документи:

- письмові пояснення з обґрунтуванням наявності підстав для здійснення представництва прокурора в даній справі, зокрема виключність даного спірного випадку та зазначенням доказів нездійснення Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області захисту інтересів держави в даному випадку (докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посади державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цих посад повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо);

- докази в підтвердження наявності підстав для здійснення представництва прокурора в даній справі, зокрема, докази нездійснення Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області захисту інтересів держави в даному випадку (докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посади державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цих посад повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо);

- копії письмових доказів доданих до матеріалів позовної заяви, засвідчених належним чином відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

3. Попередити прокурора що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, зазначений у п. 2 цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута йому без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та у відповідності до ст. 255 ГПК України оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Подоляк