ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 906/768/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду у складі Мельник О.В. - головуючого, Грязнова В.В., Розізнаної І.В. від 04 лютого 2019 року та рішення Господарського суду Житомирської області у складі Сікорської Н.А. від 18 жовтня 2018 року

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз"

про стягнення 746 482, 19 грн.,

Хронологія спору

1. Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" про стягнення 746 482, 19 грн. заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, з яких, зокрема, 629 318, 33 грн. заборгованість за надані послуги, 70 110, 65 грн. пеня, 8 660, 19 грн. 3% річні та 38 393, 02 грн. інфляційні.

2. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03 листопада 2017 року, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року, позов задоволено частково.

2.1. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" 629 318, 33 грн. заборгованості за послуги транспортування природного газу, 8 097, 05 грн. 3% річних, 34 519, 74 грн. інфляційних, 10 079, 03 грн. витрат на оплату судового збору. У задоволенні позову в частині стягнення 593, 14 грн. 3% річних, 3 873, 28 грн. інфляційних, 70 110, 65 грн. пені відмовлено.

3. Постановою Верховного Суду від 24 травня 2018 року рішення Господарського суду Житомирської області від 03 листопада 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року у даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 70 110, 65 грн. пені скасовано.

3.1. Справу № 906/768/17 у скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

4. За наслідками нового розгляду рішенням Господарського суду Житомирської області від 18 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 70 110, 65 грн. пені відмовлено.

5. Розглядаючи справу суди дійшли висновку про те, що непогодження сторонами у договорі строків оплати за послуги фізичного транспортування унеможливлює стягнення пені згідно пунктом 13.5 такого договору, адже відповідно до вимог цього пункту умовою застосування пені, як виду відповідальності є саме порушення строків оплати, які передбачені договором і застосування у спірних правовідносинах частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України є помилковим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, Акціонерним товариством "Укртрансгаз" до Верховного Суду подано касаційну скаргу у якій скаржник просить рішення Господарського суду Житомирської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 лютого 2019 року у даній справі скасувати, прийнявши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи скаржника (узагальнено)

7. Суди неправильно застосували приписи частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України і як наслідком дійшли помилкового висновку про те, що такі приписи не поширюються на спірні правовідносини.

8. Судами порушено положення статей 7, 73, 86, 91, 236 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві (узагальнено)

9. Рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, прийнятими з правильними застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їхнього скасування не має.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів попередніх інстанцій

10. Судами встановлено, що починаючи з 01 грудня 2015 року відносини між сторонами даної справи регулюються договором транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року, за умовами якого, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг .

11. В період з вересня по грудень 2016 року та з січня по червень 2017 року позивач надав відповідачу послуги з транспортування магістральними газопроводами природного газу на загальну суму 629 318, 33 грн., про що складені акти наданих послуг з транспортування природного газу за вказаний період.

11.1. Однак відповідач надані позивачем послуги не оплатив.

12. В зв`язку цим позивач звернувся до суду. Рішенням господарського суду Житомирської області від 03 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року стягнуто з відповідача на користь позивача 629 318, 33 грн. заборгованості за транспортування природного газу, 8 097, 05 грн. річних та 34 519, 74 грн. інфляційних. Відмовлено в частині стягнення пені в сумі 70 110, 65 грн. за несвоєчасно проведені розрахунки.

13. Скасовуючи рішення Господарського суду Житомирської області від 03 листопада 2017 року та постанову Рівненського господарського суду від 17 січня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 70 110, 65 грн. пені, Верховний Суд зазначив, що суди не надали в повному обсязі оцінку зібраним у справі доказам і не встановили обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, зокрема, суди попередніх інстанцій не дослідили пункт 8.3 договору № від 17 грудня 2015 року і не надали відповіді на аргумент позивача про те, що в зазначеному пункті договору сторони погодили строки оплати за надані позивачем відповідачеві послуги.

14. Так, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

15. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

16. Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

17. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

18. Суди встановили, що пунктом 13.5 договору сторони погодили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

19. Згідно з пунктом 2.3 договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуга фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

20. Позивач надав відповідачу послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій, що підтверджується актами наданих послуг з транспортування природного газу за період вересень-грудень 2016 року та січень-червень 2017 року.

21. За умовами пункту 8.3 договору, на який звернув увагу Верховний Суд, у випадку, коли споживачі замовника розраховуються з ним через поточний рахунок із спеціальним режимом використання, оплата замовником послуг транспортування (у тому числі замовлення розподілу потужності) здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором та зараховується як плата за послуги транспортування (розподілу потужності) в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

22. Однак, як встановлено судами, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11 червня 2015 року № 1732 анульовано ліцензію АЕ № 642427, видану Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз", на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

23. За таких обставин, абсолютно правильним є висновок судів про те, що приймаючи до уваги анулювання ліцензії на постачання природного газу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз", відповідач не здійснював поставку природного газу кінцевим споживачам, які б мали проводити розрахунки через поточний рахунок із спеціальним режимом використання, а тому умова щодо проведення розрахунків за транспортування природного газу до двадцятого числа не застосовується у правовідносинах, які склались між сторонами у справі.

24. А тому, сторони не передбачили у договорі № від 17 грудня 2015 року строків проведення розрахунків за послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою.

24.1. З вказаним висновком погоджується і сам скаржник, зокрема, вказуючи, що у пункті 8.3 договору мова йде про оплату послуг договірної потужності, а не послуг фізичного транспортування.

25. Натомість, у пункті 13.5 договору сторони встановили, що умовою застосування пені як виду відповідальності є порушення строків оплати, які передбачені договором.

26. Отже, наведене спростовує посилання скаржника (пункт 7 цієї постанови) про те, що оскільки відповідачем не були виконані зобов`язання щодо оплати послуг в строк, передбачений частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, позивачем було здійснено нарахування пені у відповідності до умов договору, починаючи з 8-го дня, після отримання відповідачем актів про надання послуг за весь період прострочення.

27. Таким чином, правильним є висновок судів, що непогодження сторонами у договорі строків оплати за послуги фізичного транспортування унеможливлює стягнення пені згідно пункту 13.5 договору у спірних правовідносинах та відповідно задоволення позовних вимог у вказаній частині.

28. Стосовно ж посилань скаржника на порушення судами приписів Господарського процесуального кодексу України Суд зазначає таке.

29. При новому розгляді справи судами повністю дотримано вимог статті 316 Господарського процесуального кодексу України.

29.1. Суди виконали вказівки Верховного Суду щодо дослідження пункту 8.3. договору № від 17 грудня 2015 року та надали відповідь на доводи позивача щодо того, що в зазначеному пункті сторони погодили строки оплати за надані послуги.

30. Посилання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на приписи статей 7, 73, 86, 91, 236 Господарського процесуального кодексу України Суд визнає формальними, оскільки такі посилання не містять жодного аргументованого доводу, що міг би бути розглянутий Судом, а простого цитування таких норм у касаційній скарзі не достатньо для того, що б у Суду були підстави вважати, що такі приписи порушено судами попередніх інстанцій.

31. Статтею 300 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

31.1. Переглядаючи, в межах свої повноважень, судові рішення у даній справі, Верховним Судом не встановлено будь-яких порушень балансу прийняття доводів сторін.

31.2. Крім цього, Суд вважає за необхідне зазначити, що і Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнаються джерелом права в України, неодноразово вказував, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (справа "Трофимчук проти України" від 28 жовтня 2010 року).

32. В іншому подана скарга зводиться виключно до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями.

32.1. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Щодо відзиву

33. Всі доводи відповідача, наведені ним у відзиві оцінені Судом під час розгляду касаційної скарги, а висновки за результатами розгляду викладені у пунктах 10 - 30 цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Під час касаційного розгляду Верховним Судом не встановлено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права. Оскаржувані судові рішення прийняті за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для їх зміни чи відміни, за мотивів наведених у касаційній скарзі, судова колегія Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, не вбачає.

35. Судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 лютого 2019 року та рішення Господарського суду Житомирської області від 18 жовтня 2018 року у справі № 906/768/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.