ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"29" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1199/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №916/1199/19

за позовом Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28-Б, )

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 (66300, Одеська обл., м. Подільськ, вул. Мала Деповська, буд. 54, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про стягнення 7101,70 грн., -

за участю представників:

від позивача: Притула А.С., довіреність №207 від 17.05.2019;

від відповідача: Квачук А.В., довіреність №409 від 22.05.2019;

Суть спору: Акціонерне товариство «Одесаобленерго» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 14246,75 грн., з яких: 12610,42 грн. основного боргу, 1231,32 грн. пені, 102,37 грн. 3% річних та 302,64 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги АТ «Одесаобленерго» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №Кт-348 від 06.02.2007.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи №916/1199/19 у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 29.05.2019р. об 11:00; явку уповноважених представників учасників справи визнано обов`язковою.

23.05.2019 за вх.№10286/19 до суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує наявність боргу та просить суд врахувати часткову оплату ним суми основного боргу, про що надає платіжне доручення №292 від 10.05.2019 на суму 6530,13 грн. та посилається на врахування позивачем суми часткової оплати боргу в підписаному сторонами акті звірки від 19.03.2019.

23.05.2019 за вх.№10289/19 до суду від позивача - АТ «Одесаобленерго» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та розрахунки сум, що заявлені позивачем до стягнення. У поданій позивачем та прийнятій судом до розгляду заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач посилається на часткову сплату відповідачем боргу за спожиту активну електричну енергію за грудень 2018 року на суму 6530,13 грн. та просить суд стягнути з відповідача 7101,70 грн., з яких: 6080,29 грн. боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у листопаді 2018 року, 737,81 грн. пені, 61,58 грн. 3% річних та 222,02 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, визнав наявність боргу за договором про постачання електричної енергії №Кт-348 від 06.02.2007, контррозрахунків заявлених до стягнення сум ані в додатку до відзиву, ані у судовому засіданні не надав.

Відповідно до вимог ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:
06.02.2007 між ВАТ «ЕК «Одесаобленерго», правонаступником якого є АТ «Одесаобленерго» (постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) було укладено договір №Кт-348 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» між постачальником та споживачем або інша обумовлена окремим додатком до договору (розділ 1 договору).

Згідно з п.2.2.2 договору постачальник зобов`язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу»).

Пунктами 2.3.2, 2.3.3 договору передбачено, що споживач зобов`язується: дотримуватись режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

У відповідності до п.4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що узгоджені обсяги споживання електричної енергії оформлені додатком до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» є договірними величинами споживання електричної енергії.

За умовами п.9.4 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2007. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої ізсторін у порядку, визначеному законодавством України.

В Додатку 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» встановлений обсяг електроенергії, зокрема, договірна величина споживання електричної енергії по об`єкту споживача на розрахунковий період листопада місяця 2018 року була встановлена на рівні 2,5 тис. кВт./год.

У відповідності до п.2 Додатку 1 до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» споживач має право протягом розрахункового періоду, але не пізніше, ніж за день до зазначеного у додатку «Порядок розрахунків» до договору розрахункового дня, звернутися до постачальника електричної енергії із заявою на коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Пунктом 3 Додатку 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» визначено, що договірна величина споживання електричної енергії на кожен місяць, визначена цим додатком, може бути скоригована постачальником не вище максимально припустимого обсягу споживання електричної енергії при виконанні споживачем наступних умов: надання постачальнику електричної енергії письмового звернення згідно п.2; відсутність дебіторської заборгованості за спожиту електроенергію за попередні розрахункові періоди на дату звернення.

Відповідно до п.1 Додатку 2 «Графік зняття показів засобі обліку електричної енергії» до договору покази засобів обліку, відповідно до Додатку «Перелік об`єктів Споживача», фіксуються 31 числа кожного місяця.

Пунктом 2 Додатку 2 «Графік зняття показів засобі обліку електричної енергії» до договору передбачено, що споживач зобов`язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити «Акт про обсяги спожитої електричної енергії» у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно постачальнику за адресою: вул. 40 років Перемоги, 12.

Згідно з п.4 Додатку 5 «Порядок розрахунків» до договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за «Актом про обсяги спожитої електроенергії» за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів.

На підставі п.5 Додатку 5 «Порядок розрахунків» до договору розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем «Акту про обсяги спожитої електроенергії» як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії.

Зі змісту п.7 Додатку 5 «Порядок розрахунків» до договору вбачається, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

Додатковою угодою від 19.09.2016 внесено зміни до договору про постачання електричної енергії від 06.02.2007: змінено найменування та місцезнаходження виробничого структурного підрозділу постачальника - Котовський район електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» на Подільський район електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго», місцезнаходженням якого за адресою є: 66300, Одеська обл., м. Подільськ, вул. Енергетиків, 12-Б.

У листі Військової частини НОМЕР_1 до АТ «Одесаобленерго» від 15.11.2018 заявник просив скоригувати договірну величину споживання електричної енергії у листопаді 2018 року в сторону збільшення на 2 тис. кВт/год до рівня 4,5 тис. кВт/год фактично сплаченої величини.

У листі про коригування договірної величини споживання електричної енергії від 16.11.2018 АТ «Одесаобленерго» повідомило Військову частину НОМЕР_1 про проведення коригування договірної величини на розрахунковий період листопада 2018 року до 4,5 тис. кВт/год.

Як вбачається з акту про обсяги спожитої енергії, Військовою частиною НОМЕР_1 у листопаді 2018 року спожито 7267 кВт/год., тобто допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії на 2767 кВт./год.

АТ «Одесаобленерго» у листі від 04.12.2018 повідомило Військову частину НОМЕР_1 про допущення перевищення договірних величин споживання електричної енергії у листопаді 2018 року на 2767 кВт/год.

За перевищення у листопаді 2018 року договірних величин споживання електроенергії на 2767 кВт./год. АТ «Одесаобленерго» виставило споживачу рахунок-фактуру №348/1 від 29.12.2018 на суму 6080,29 грн., який відповідачем не сплачений.

Як вбачається з акту про обсяги спожитої електроенергії за грудень 2018 року, Військовою частиною НОМЕР_1 було спожито 4500 кВт./год електричної енергії на суму 9888,44 грн., з яких станом на момент звернення позивача до суду несплаченими залишались 6530,13 грн. Сума боргу відповідача у розмірі 6530,13 грн. вартості спожитої електроенергії була сплачена відповідачем в процесі розгляду справи, у зв`язку з чим позивач зменшив позовні вимоги та наразі просить суд стягнути з відповідача борг за перевищення у листопаді 2018 року договірних величин споживання електроенергії та нараховані на суму сплаченого боргу у розмірі 6530,13 грн. пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Згідно з п.4.21 Правил оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п.5.2.1 Правил електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії №Кт-348 від 06.02.2007 в частині сплати двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величин споживання електроенергії, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги АТ «Одесаобленерго» про стягнення з відповідача 6080,29 грн. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Щодо заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.4.2.1 укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення оплати відповідачем боргу за спожиту електричну енергію, перевіривши розрахунки позивача та приймаючи до уваги ненадання відповідачем контррозрахунків заявлених до стягнення сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених АТ «Одесаобленерго» позовних вимог про стягнення з відповідача 737,81 грн. пені, 61,58 грн. 3% річних та 222,02 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:
1.Позов Акціонерного товариства «Одесаобленерго» задовольнити повністю.

2.Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28-Б, ) 6080 /шість тисяч вісімдесят/ грн. 29 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 737 /сімсот тридцять сім/ грн. 81 коп. пені, 61 /шістдесят одну/ грн. 58 коп. 3% річних, 222 /двісті двадцять дві/ грн. 02 коп. інфляційних втрат та 1921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одну/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 03 червня 2019 р.

Суддя Ю.С. Бездоля