ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2019 р. Справа№ 925/1170/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства «Груп-Агро»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 (повний текст складено 18.02.2019)

у справі №925/1170/18 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Приватного підприємства «Агропоставка-Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Фермерське господарство «Груп-Агро»

про стягнення 33 847,90 грн. заборгованості та штрафу

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство «Агропоставка-Сервіс» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фермерське господарство «Груп-Агро», про стягнення заборгованості за надані послуги зі сприяння укладення договорів згідно агентського договору №20/12/17 від 20.12.2017 в розмірі 33 847,90 грн., з яких: 2 447,90 грн. за фактично надані послуги, 1 400,00 грн. за додаткові послуги, 30 000,00 грн. штрафу.

В обґрунтування заявленого позову ПП «Агропоставка-Сервіс» зазначало, що на виконання умов Агентського договору №20/12/17 від 20.12.2017 та додаткової угоди від 02.08.2018 до нього позивачем було надано відповідачу наступні послуги:

- організовано подання 03.08.2018 залученим перевізником ТОВ «Фенікс Транс Груп» (код. 40223996) транспортних засобів автомобілів МАЗ 6305 ДНЗ НОМЕР_1 (причіп ДНЗ НОМЕР_2 ) та МАЗ 6305 ДНЗ НОМЕР_3 (причіп НОМЕР_5) для завантаження товару (пшениця) за адресою: Кіровоградська обл., Новомиргородський р-н., с. Коробчине (місцезнаходження господарства ФГ «ГРУП-АГРО»);

- організовано завантаження 03.08.2018 та розвантаження 05.08.2018 (у зв`язку із поверненням неприйнятого по якості товару) з автомобіля МАЗ 630305 ДНЗ НОМЕР_1 (причіп ДНЗ НОМЕР_2 ) пшениці в кількості 37,04 тонн;

- організовано завантаження 03.08.2018р. та розвантаження 05.08.2018р. (у зв`язку із поверненням неприйнятого по якості товару) з автомобіля МАЗ 6305 ДНЗ НОМЕР_4 (причіп НОМЕР_5) пшениці в кількості 32,9 тонн;

- організовано оформлення ТТН на перевезення товару.

Крім того, позивач зазначав, що ним за власні кошти було оплачено представнику ФГ «ГРУП-АГРО» ОСОБА_4. від імені ТОВ «КТД» готівкою кошти в розмірі 1400,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою.

Дані кошти були передані на вимогу ФГ «ГРУП-АГРО» як компенсація за витрати по завантаженню товару особі, яка назвалась ОСОБА_4. (відповідальний за навантажувально-розвантажувальні роботи в ФГ «Груп-Агро»). Без оплати даних коштів представник Постачальника (ФГ «Груп-Агро») відмовився отримувати назад товар.

На думку позивача, він належним чином виконав свої зобов`язання, а тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу кошти в сумі 3 847,90 грн., з яких 2 447,90 грн. за фактично надані послуги згідно Агентського Договору, та 1 400,00 грн. за додаткові послуги, а також штраф у розмірі 30 000,00 грн. на підставі пункту 5.6. Агентського договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18 у позові відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що в Агентському договорі від 20.12.2017 №20/12/17, з урахуванням додаткової угоди від 02.08.2018 до нього, за умовами якої сторони узгодили, що з метою належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім» умов договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім» та Фермерським господарством «Груп-Агро» (Кіровоградська область, Новомиргородський район, село Коробчине, вулиця Кірова, будинок 16-Г, ) та укладеної до нього Специфікації №1 від 02.08.2018, ПП «Агропоставка-Сервіс» (Агент) зобов`язується надати Замовнику (ТОВ «Катеринопільський торговий дім») наступні послуги: організація подання транспортних засобів для завантаження товару (пшениця 6 кл.) умовах РСА Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Коробчине; Організація та контроль за оформленням документів на товар (в т.ч. первинних, бухгалтерських), забезпечення їх надходження до Замовника», сторонами було узгоджено, що замовник сплачує агенту винагороду, яка залежить від кількості поставленого належним чином замовнику товару. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що при відсутності фактичної поставки товару на замовлення покупця відсутній обов`язок відповідача оплачувати послуги агенту (позивачу).

У мотивувальній частині рішення суд зазначив, що 02.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім» (Покупцем - Відповідач по справі) та Фермерським господарством «Груп-Агро» (Постачальником - третя особа у справі) укладено договір поставки №18/08/78 (далі - Договір поставки, а.с. 13-14), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, та підписаних сторонами специфікацій, які є додатками до цього договору, Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує сільськогосподарську продукцію (надалі - товар).

Суд зазначив, що договір поставки був укладений між відповідачем та третьою особою шляхом обміну листами за допомогою офіційних скриньок електронної пошти та підписання єдиного документу - договору поставки від 02.08.2018 №18/08/78. Належне листування з третьою особою відповідач підтвердив шляхом надання суду скрін-шотів листів з посиланням на джерело.

В розділі ІІ Договору поставки закріплено, що товари за цим договором поставляється на умовах РСА (правила ІНКОТЕРМС) в місці та строки, вказані в специфікаціях (п.2.1); Постачальник не пізніше ніж за одну добу до дати передання товару Покупцю повідомляє Покупця на електронну пошту чи факсу про готовність товару до передання (відвантаження), про строки і місце поставки (п.2.2); Покупець зобов`язаний подати власні чи залучені за договором транспортні засоби під завантаження та визначити місце розвантаження товару, надати необхідну інформацію водіям, скласти товарно-транспортну накладну (ТТН) (п.2.3); Постачальник зобов`язується в місці поставки завантажити товаром поданий Покупцем автомобільний транспорт в день його прибуття, та відпустити товар, підписавши акт (форма акту - додаток до даного договору) (п.2.4.); Остаточна якість товару визначається незалежною акредитованою лабораторією в місці його розвантаження визначеному Покупцем (п.2.5); Після визначення якості товару, погодження/коригування ціни (при необхідності) Постачальник зобов`язаний: скласти видаткову накладну та скласти податкову накладну і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з чинним законодавством України (п.2.6); Покупець зобов`язується своєчасно і належним чином прийняти товар від Постачальника та оплатити його на умовах цього Договору (п.2.7).

Згідно Специфікації №1 від 02.08.2018 сторони Договору поставки узгодили, що Постачальник має поставити Покупцю пшеницю 6 кл., що відповідає ДСТУ 3768:2010 на умовах FСА «Франко - перевізник» (правила ІНКОТЕРМС) (Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Коробчине) в кількості 200 тонн (+/-10%) по ціні 4583,33 грн. без урахування ПДВ 20% за 1 тонну у строк 02.08.2018р.-12.08.2018р. (а.с. 15).

У Договорі поставки від 02.08.2018 №18/08/78, а саме в пункті 1.3., сторони погодили, що право власності та перехід ризиків випадкового знищення або пошкодження товару переходить від Постачальника до Покупця в момент передання товару. Моментом передання (поставки) товару вважається момент підписання сторонами видаткової накладної, складеної Постачальником.

Таким чином, за висновками місцевого господарського суду, у відповідача виникли б зобов`язання по оплаті послуг позивача виключно у випадку фактичної поставки товару у строк з 02.08.2018-12.08.2018, що мало підтверджуватися тільки первинним бухгалтерським документом - відповідною видатковою накладною, складеною ФГ «Груп-Агро» та підписаною ТОВ «КТД» про прийняття товару.

Суд встановив, що на виконання умов агентського договору та додаткової угоди позивачем було:

- Організовано подання 03.08.2018р. залученим перевізником ТОВ «Фенікс Транс Груп» (код 40223996) транспортних засобів автомобілів МАЗ 6305 ДНЗ НОМЕР_1 (причіп ДНЗ НОМЕР_2 ) та МАЗ 6305 ДНЗ НОМЕР_3 (причіп НОМЕР_5) для завантаження товару (пшениця) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Коробчине (місцезнаходження господарства ФГ «ГРУП-АГРО»);

- Організовано завантаження 03.08.2018р. та розвантаження 05.08.2018р. (у зв`язку із поверненням не прийнятого по якості товару) з автомобіля МАЗ 630305 ДНЗ НОМЕР_1 (причіп ДНЗ НОМЕР_2 ) пшениці в кількості 37,04 тонн;

- Організовано завантаження 03.08.2018р. та розвантаження 05.08.2018р. (у зв`язку із поверненням не прийнятого по якості товару) з автомобіля МАЗ 6305 ДНЗ НОМЕР_3 (причіп НОМЕР_5) пшениці в кількості 32,9 тонн;

- Організовано оформлення ТТН на перевезення товару.

Отже, товар (пшениця) ФГ «Груп-Агро» в кількості 69,94 тонн не був поставлений на замовлення ТОВ «КТД», відповідна видаткова накладна не була підписана між ФГ «Груп-Агро» та ТОВ «КТД».

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що при відсутності фактичної поставки товару на замовлення покупця - відсутній обов`язок відповідача оплачувати послуги агенту (позивачу).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 400,00 грн. за додаткові послуги, суд відмовив у її задоволенні, оскільки таке не передбачено агентським договором та суперечить пункту 2.4. Договору поставки від 02.08.2018 №18/08/78, в якому закріплено, що Постачальник зобов`язується в місці поставки завантажити товаром поданий Покупцем автомобільний транспорт в день його прибуття, та відпустити товар, підписавши акт (форма акту - додаток до даного договору).

Стосовно позовної вимоги про стягнення штрафу, суд також відмовив у її задоволенні, оскільки позивач не довів порушення відповідачем умов Агентського договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 05.03.2019 (про що свідчить поштовий штемпель на конверті) Фермерське господарство «Груп-Агро» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18, виключивши з вступної, мотивувальної, резолютивної частин рішення посилання на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виключити з мотивувальної частини рішення посилання на укладення договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 шляхом обміну листами з допомогою офіційних скриньок електронної пошти та підписання єдиного документу.

У апеляційній скарзі апелянтом також викладені клопотання про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги; про розгляд справи №925/1170/18 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, забезпечення участі представника ФГ «Груп-Агро» у справі №925/1170/18 в режимі відеоконференції на увесь період розгляду справи в усіх засіданнях, доручити проведення відеоконференції Господарському суду Кіровоградської області, який знаходиться за адресою: м. Кропивницький вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права при прийнятті рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги Фермерського господарства «Груп-Агро» зводяться до наступного:

- Фермерське господарство «Груп-Агро» до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у відповідності з вимогами частин 1, 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучене не було, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції з виключенням із вступної, мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ФГ «Груп-Агро»;

- суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на укладення договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 шляхом обміну листами за допомогою офіційних скриньок електронної пошти та підписання єдиного документу. Про належне листування з третьою особою відповідач підтвердив шляхом надання суду скрін-шотів листів з посиланням на джерело, при цьому, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не вказав правові підстави для визнання скриньок електронної пошти як офіційних - ФГ «Груп-Агро» та ТОВ «Катеринопільський торговий дім». За даними веб-сайту Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - usr.minjust.gov.ua (роздруківки додані позивачем до позовної заяви) в графі інформації про здійснення зв`язку з юридичною особою щодо ФГ «Груп-Агро» та ТОВ «Катеринопільський торговий дім» відомості про офіційні скриньки електронної пошти відсутні. Отже, висновки суду першої інстанції щодо укладення договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 шляхом обміну листами за допомогою офіційних скриньок електронної пошти не підтверджені жодним доказом по справі, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції з виключенням з мотивувальної частини рішення посилання на вказану обставину.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

15.04.2019 відповідач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд залишити апеляційну скаргу ФГ «Груп-Агро» без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін. Відповідач у відзиві наголосив на тому, що місцевим господарським судом правомірно було визначено правовий статус ФГ «Груп-Агро» у справі як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, оскільки сам позивач в позовній заяві зазначив ФГ «Груп-Агро» як третю особу, а тому у суду не було підстав виносити окремим процесуальним документом ухвалу про залучення третьої особи, оскільки таке залучення фактично відбулося в ухвалі про відкриття провадження; доводи скаржника зводяться лише до формальних міркувань, які не впливають на обґрунтованість та законність прийнятого рішення; для вирішення спору по суті ключовим моментом, що підлягав з`ясуванню судом, було з`ясування питання того, чи був укладений між ТОВ «КТД» та ФГ «Груп-Агро» договір поставки №18/08/78 від 02.08.2018 та чи відбулася фактично поставка товару за цим договором; факт укладення договору поставки підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Позивачем письмового відзиву на апеляційну скаргу суду надано не було.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 апеляційну скаргу Фермерського господарства «Груп-Агро» у справі №925/1170/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Разіної Т.І., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 у справі №925/1170/18 відмовлено у задоволенні клопотання Фермерського господарства «Груп-Агро» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги (було додане до апеляційної скарги) на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18, апеляційну скаргу Фермерського господарства «Груп-Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18 залишено без руху. Роз`яснено Фермерському господарству «Груп-Агро», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2 643,00 грн.

28.03.2019 на виконання вимог зазначеної ухвали апелянтом через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду було подано оригінал квитанції №25 від 26.03.2019 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 643,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Фермерського господарства «Груп-Агро» про розгляд справи №925/1170/18 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, у зв`язку з чим клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не розглядалося, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Груп-Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі є вимоги про стягнення 33 847,90 грн., а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам строк для подання відзивів, заяв, клопотань.

10.04.2019 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім» подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про витребування доказів, у якому просив суд витребувати у Головного управління статистики у Кіровоградській області, як доказ належним чином завірену копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року (Форма 4-сг річна) поданого 24.05.2018 ФГ «Груп-Агро» через засоби електронної звітності до Головного управління статистики у Кіровоградській області, що підтверджується Квитанцією №2 від 24.05.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім» про витребування доказів.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

20.12.2017 між Приватним підприємством «Агропоставка-Сервіс» (Агентом - позивач у справі), в особі директора Білоуса Є.П., що діє на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський торговий дім» (Замовником - відповідач у справі) було укладено агентський договір №20/12/17 (далі - Агентський договір), за умовами якого Агент в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, за агентську винагороду взяв на себе зобов`язання від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок Замовника надати йому послуги зі сприяння укладенню Замовником угод/договорів, а при необхідності за погодження із Замовником в укладанні відповідних угод/договорів, з постачальниками товару для Замовника. Можливе надання інших суміжних послуг із супроводу господарських операцій Замовника стосовно придбаного Замовником за участю Агента товару.

Відповідно до пункту 1.2. Агентського договору під товаром сторони домовились розуміти продукцію сільськогосподарського призначення (в т.ч. зернові, бобові та олійні культури). Під партією товару сторони розуміють конкретно визначену кількість товару, яка може бути придбана за окремою додатковою угодою та за кількістю, яка може бути транспортована визначеною кількістю повністю завантажених автомобілів-зерновозів чи залізничних вагонів-зерновозів.

02.08.2018 між Замовником та Агентом було укладено додаткову угоду до Договору, за умовами якої сторони узгодили наступне: «З метою належного виконання Замовником умов договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018р., що укладений між Замовником та Фермерським господарством «Груп-Агро» (Кіровоградська область, Новомиргородський район, село Коробчине, вулиця Кірова, будинок 16-Г, ) та укладеної до нього Специфікації №1 від 02.08.2018р., Агент зобов`язується надати Замовнику наступні послуги: організація подання транспортних засобів для завантаження товару (пшениця 6 кл.) умовах РСА Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Коробчине; Організація та контроль за оформленням документів на товар (в т.ч. первинних, бухгалтерських), забезпечення їх надходження до Замовника».

За передбачені послуги, що надані належним чином, Замовник сплачує Агенту винагороду в загальному розмірі 35 (тридцять п`ять) грн. за 1 тонну товару.

Позивач у позові вказував, що на виконання Агентського договору та Договору поставки від 02.08.2018 позивач організував подання транспортних засобів для завантаження товару від ФГ «Груп Агро» в Новомиргородський р-н., с. Коробчине (Місце господарства ФГ «Груп Агро»), а також організував оформленням документів на товар (в т.ч. первинних, бухгалтерських).

З огляду на наведене, позивач вважав, що має право на винагороду згідно Агентського договору в сумі 2 447, 90 грн. (в розрахунку 35 грн. 00 коп. за 69,94 тонн поставленого Замовнику належним чином товару).

Крім того, позивач зазначав, що ним за власні кошти було оплачено представнику ФГ «ГРУП-АГРО» ОСОБА_4. від імені ТОВ «КТД» готівкою кошти в розмірі 1400,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою. Дані кошти були передані на вимогу ФГ «ГРУП-АГРО» як компенсація за витрати по завантаженню товару особі, яка назвалась ОСОБА_4. (відповідальний за навантажувально-розвантажувальні роботи в ФГ «Груп-Агро»). Без оплати даних коштів представник Постачальника (ФГ «Груп-Агро») відмовився отримувати назад товар.

На думку позивача, він належним чином виконав свої зобов`язання, а тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу кошти в сумі 3 847,90 грн., з яких 2 447,90 грн. за фактично надані послуги згідно Агентського Договору, та 1 400,00 грн. за додаткові послуги, а також штраф у розмірі 30 000,00 грн. на підставі пункту 5.6. Агентського договору.

На підтвердження факту надання вищезазначених послуг та понесених додаткових витрат позивач направив на адресу відповідача Акт надання послуг від 10.08.2018 №83/1 та Звіт від 10.08.2018 про надання послуг та про понесені додаткові витрати.

Акт надання послуг від 10.08.2018 відповідачем не був підписаний та повернувся на адресу позивача із запереченням від 13.08.2018, в якому зазначено, що фактичної поставки товару не відбулося і видаткової накладної не було підписано, то відповідно і послуги не вважаються наданими агентом і обов`язок оплати у замовника відсутній.

Позивач вважав заперечення безпідставними та не погодився із ними, оскільки, на його думку, свої обов`язки позивачем виконано належним чином, а єдиною метою заперечень є ухилення від оплати позивачу наданих послуг.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по Договору, позивач і звернувся до суду у даній справі за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу та санкцій.

Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції позовні вимоги заперечував та вказував, що з перевізником він самостійно укладав угоди на перевезення вантажів та замовляв транспорт. Позивач не підшукував перевізника на замовлення відповідача. Крім того, договір поставки зерна пшениці 6 класу не виконаний, товар не прийнятий, зобов`язання постачальника не припинено належним виконанням, хоча грошові кошти постачальник отримав в повному об`ємі.

Стосовно відносин з позивачем відповідач заперечив право на отримання оплати, оскільки послуги позивача не прийняті відповідачем і Агент не надав доказів належного та повного виконання зобов`язання перед відповідачем. Понесені ним витрати мають розцінюватися як ризики його господарської діяльності.

ФГ «Груп-Агро» під час розгляду справи в суді першої інстанції зазначало, що категорично заперечує факт підписання Договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018, умови якого на вимогу відповідача не погоджувалися. Підпис та печатка, виконані від імені ФГ «Груп-Агро» на копії договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018, є підробленими. Спір між позивачем та відповідачем у даній справі має очевидно штучний характер, оскільки оригінал договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 та специфікації №1 до цього договору у позивача або іншої особи відсутні, що виключає факт надання послуг по агентському договору та має на меті створення на підставі рішення суду преюдиційного факту, обов`язкового для ФГ «Груп-Агро» щодо укладення договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 та специфікації №1 до цього договору та подальшого стягнення штучних збитків з ФГ «Груп-Агро», створених шляхом сплати штрафів та послуг по агентському договору. Також, ФГ «Груп-Агро» наголошувало, що було залучене до участі у справі як третя особа всупереч вимогам статті 50 Господарського процесуального кодексу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як уже зазначалося вище, в апеляційній скарзі ФГ «Груп-Агро» просить суд апеляційної інстанції змінити рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18, виключивши з вступної, мотивувальної, резолютивної частин рішення посилання на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виключити з мотивувальної частини рішення посилання на укладення договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 шляхом обміну листами з допомогою офіційних скриньок електронної пошти та підписання єдиного документу.

Отже, у скарзі фактично зазначено дві підстави для зміни рішення місцевого господарського суду:

- порушення встановленого частинами 1, 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України порядку залучення Фермерського господарства «Груп-Агро» до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

- в мотивувальній частині рішення суд помилково посилається на укладення між ТОВ «КТД» та ФГ «Груп Агро» договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 шляхом обміну листами з допомогою офіційних скриньок електронної пошти та підписання єдиного документу.

Враховуючи положення вищенаведеної статті 269 Господарського процесуального кодексу України, доводи та вимоги апеляційної скарги ФГ «Груп-Агро», рішення суду першої інстанції у даній справі по суті заявлених позовних вимог не переглядається.

Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини постанови.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву відповідача на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга ФГ «Груп-Агро» не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві зобов`язаний зазначити повне найменування сторін та інших учасників справи.

Згідно частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ПП «Агропоставка-Сервіс», позивач, користуючись своїми правами та виконуючи обов`язки позивача, у позовній заяві самостійно визначив коло учасників справи, в тому числі, зазначивши ФГ «Груп Агро» як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. При цьому, копія позовної заяви з додатками була одночасно надіслана і ФГ «Груп Агро», докази чого додано до позовної заяви.

Тобто, зазначаючи ФГ «Груп Агро» у позовній заяві як третю особу, позивач фактично вказав на те, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки ФГ «Груп Агро».

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам закону, суд першої інстанції ухвалою від 09.11.2018 відкрив провадження у справі, зазначивши ФГ «Груп Агро» із процесуальним статусом саме як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

При цьому, як це зазначено вище, позивач вже в позовній заяві, зазначив ФГ «Груп Агро» як третю особу, а тому в даному випадку у суду не було підстав виносити окремим процесуальним документом ухвалу про залучення ФГ «Груп-Агро» як третьої особи на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України, оскільки фактично таке залучення відбулося в ухвалі про відкриття провадження.

Колегія суддів у даному контексті, проаналізувавши зміст позовної заяви та заперечень на неї, Агентського договору із додатковою угодою до нього від 02.08.2017 та спірні правовідносини між сторонами, дійшла висновку, що від того, чи був укладений між відповідачем у справі та ФГ «Груп-Агро» договір поставки №18/08/78 від 02.08.2018, чи відбулася або не відбулася поставка товару на його виконання, залежало вирішення спору по суті у даній справі. Встановлення вказаних обставин входило до предмета доказування у межах даної справи.

Відтак, незалучення ФГ «Груп-Агро» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору із зазначенням, при цьому, в мотивувальній частині рішення обставин, що стосуються ФГ «Груп-Агро», свідчило б про те, що судом було прийнято рішення, у тому числі, про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі.

При цьому посилання скаржника на частину 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України є помилковим, оскільки в даній статті йде мова про випадок коли позивач самостійно не визначив в позовній заяві певну особу як третю особо, а суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки такої особи, залучає таку особу до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета-спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для виключення із вступної, мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ФГ «Груп-Агро».

Стосовно тверджень скаржника про незаконність зазначення в мотивувальній частині оскарженого рішення про укладення між ТОВ «КТД» та ФГ «Груп-Агро» договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 шляхом обміну листами з допомогою офіційних скриньок електронної пошти та підписання єдиного документу, колегія суддів зазначає наступне.

Для вирішення даного спору одним із ключових моментів, що підлягав з`ясуванню судом було з`ясування наступних питань:

- чи був укладений Договір поставки №18/08/78 від 02.08.2018 між ТОВ «КТД» та ФГ «Груп-Агро»;

- чи відбулася фактично поставка товару за цим Договором, якщо так, то в якому обсязі.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положеннями частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Таким чином, законодавством передбачена можливість укладення договорів у спрощеному порядку через: ділову переписку - шляхом обміну документами, в тому числі через електронну пошту; у вигляді конклюдентних дій (прийняття замовлення до виконання). При цьому договори, укладені зазначеними способами, вважаються такими, що вчинені у письмовій формі.

Для того щоб документи (листи, електронні листи, телеграми, факсограмами, телефонограмами тощо) вважались документами, які підтверджують укладення договору, їх зміст повинен відповідати оферті та акцепту.

Укладення договору має місце, якщо зі змісту документів можливо встановити: виражений намір особи укласти конкретний договір та розуміння цією особою своїх зобов`язань у разі прийняття її пропозиції іншою особою; істотні умови майбутнього договору; адресата (адресатів) відповідної пропозиції; прийняття пропозиції на запропонованих умовах другою стороною або вчинення нею в межах строку для відповіді на оферту дій відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо).

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції у мотивувальній частині оскарженого рішення вірно встановив, що між ТОВ «КТД» та ФГ «Груп-Агро» шляхом обміну листами з допомогою офіційних скриньок електронної пошти було укладено Договір поставки від 02.08.2018 №18/08/78.

Такі висновки суду першої інстанції підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

1) перепискою за допомогою електронної пошти ТОВ «КТД», скріншотами з електронної пошти ТОВ «КТД» (том 1, а.с. 102-108);

Із матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 14.02.2019 на виконання ухвали суду від 24.01.2019 в порядку статті 82 Господарського процесуального кодексу України було оглянуто, як місце збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту, електронну пошту ТОВ «КТД» за період з 01.08.2018 по 10.08.2018 в частині електронного листування з адресою електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1. Про огляд доказів зазначено в протоколі судового засідання від 14.02.2019.

2) випискою з банківського рахунку ТОВ «КТД» (том 1, а.с. 126);

3) товарно-транспортними накладними №829626 та №752872 від 03.08.2018 на перевезення товару (том 1, а.с. 133-134);

4) податковою накладною №1 від 03.08.2018 та квитанцією №1 від 09.08.2018 про її надсилання в ДФС (том 1, а.с. 127-128);

5) актами від 04.08.2018 на повернення товару (том 1, а.с. 135-136);

6) нотаріально засвідченими заявами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Колесніченко Л.П. (том 1, а.с. 186-190).

Як на підставу для зміни рішення суду в частині виключення посилання на укладення договору поставки за допомогою електронної скриньки ФГ «Груп Агро» апелянт зазначає, що електронна скринька ІНФОРМАЦІЯ_1 (яку суд першої інстанції визнав належною саме ФГ «Груп-Агро») не належить скаржнику.

Оцінюючи вказані доводи скаржника, колегією суддів як доказ на підтвердження того, що електронна скринька ІНФОРМАЦІЯ_1 належить саме ФГ «Груп-Агро», взято до уваги наявну в матеріалах справи сканкопію Звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року (Форма 4-сг річна), подану 24.05.2018 ФГ «Груп-Агро» через засоби електронної звітності до Головного управління статистики у Кіровоградській області, що підтверджується Квитанцією №2 від 24.05.2018 (том 1, а.с. 121-122).

У даному Звіті після підпису керівника Пшеничного О.М. зазначено в розділі електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто саме ту електронну пошту, з якої на адресу ТОВ «КТД» надходили усі документи ФГ «Груп Агро», в т.ч. сканкопія підписаного та скріпленого печаткою ФГ «Груп-Агро» Договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 та Специфікації №1.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт укладення Договору поставки №18/08/78 від 02.08.2018 між ТОВ «КТД» та ФГ «Груп-Агро» у спрощений спосіб, за допомогою електронної пошти та шляхом конклюдентних дій (прийняття замовлення до виконання та його подальше виконання), а суд першої інстанції вірно визнав приналежність вищевказаної електронної скриньки апелянту.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Фермерського господарства «Груп-Агро» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Фермерське господарство «Груп-Агро».

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 276, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Груп-Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.02.2019 у справі №925/1170/18 залишити без змін.

Матеріали справи №925/1170/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко