ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/170/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор»

до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

прo стягнення 133 4337,34 грн. (збільшено до 2 061 172,68 грн.)

Суддя А.Ю.Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Омельченко І.В., Лошаков Д.С.

вiдповiдача: Маркушев Я.С.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор» (надалі позивач) до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (надалі відповідач) прo стягнення 133 4337,34 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.01.2019 року відкрито провадження у справі № 911/170/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.02.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 04.02.2019 року представником позивача подано заяву № 15/02 від 31.01.2019 року про доповнення та уточнення позову.

До канцелярії Господарського суду Київської області 06.02.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву б/н від 05.02.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 07.02.2019 року представником відповідача подано заяву б/н від 07.02.2019 року про перенесення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 07.02.2019 року оголошувалась перерва на 19.02.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 18.02.2019 року представником відповідача подано доповнення до відзиву б/н від 18.02.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 19.02.2019 року представником позивача подано клопотання б/н від 19.02.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 21.03.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 21.03.2019 року представником відповідача подано клопотання б/н від 20.03.2019 року про приєднання доказів до матеріалів справи та заяву б/н від 20.03.2019 року про розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2019 року відкладено підготовче засідання на 11.04.2019 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 03.04.2019 року представником відповідача подано клопотання б/н від 02.04.2019 року про приєднання доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 11.04.2019 року представник відповідача проти позову заперечував.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 11.04.2019 року не з`явився.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 11.04.2019 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по сутіна 25.04.2019 року

В судовому засіданні 25.04.2019 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 14.05.2019 року.

В судовому засіданні 14.05.2019 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти позову заперечував.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 14.05.2019 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що є споживачем електроенергії на підставі укладеного з Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» Договору про постачання електроенергії №105 від 11.05.2010 року, який виконується ТОВ «Вектор» в повному обсязі, прострочена заборгованість за спожиту електроенергію у ТОВ «Вектор» відсутня.

В той же час, у справі Господарського суду Київської області № 911/337/18 розглядався спір щодо оскарження позивачем застосованої Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії в сумі 952 383,54 грн. на підставі рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» з розгляду Акту №033897 від 24.10.2017 року про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання комісії №167 від 08.02.2018 року.

За наслідками розгляду спору в суді першої інстанції рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/337/18 від 08.06.2018 року, залишеним в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 року в задоволенні позовної заяви ТОВ «Вектор» до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про скасування оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії в сумі 952 383,54 грн., застосованої рішенням комісії ПрАТ «Київобленерго» з розгляду Акту №033897 від 24.10.2017 року про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання комісії №167 від 08.02.2018 року, відмовлено.

Згідно з Попередженням № від 05.12.2018 року Тетіївського РП ПрАТ «Київобленегро» про відключення електроенергії позивачу стало відомо що представники Тетіївського Районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» мають намір відключити подачу електроенергії до майнового комплексу що використовує ТОВ «Вектор» у зв`язку з несплатою рахунків на суму 952383,54 грн. згідно Акту про порушення №033897 від 24.10.2017 року.

В той же час, ухвалою Північного апеляційного суду від 17.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/337/18 від 08.06.2018 року та зупинено дію оскаржуваного рішення. Тобто з моменту відкриття апеляційного провадження ухвалою від 17.12.2018 року, були відсутні підстави вважати про існування судового рішення щодо без облікового споживання електричної енергії на користь оператора системи.

Згідно з ч.4 п.7.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Однак, 27.12.2018 року представники Тетіївського РП ПрАТ «Київобленегро» протиправно, не зважаючи на наявність ухвали Північного апеляційного суду від 17.12.2018 року у справі № 911/337/18, здійснили відключення електроенергії до Єдиного майнового комплексу ТОВ «Вектор», розташованого за адресою: Київська область, Тетіївський район, місто Тетіїв, вул. Плоханівська, 76.

Відповідне відключення відбулось безпідставно, оскільки спір за позовом споживача про застосування оперативно-господарської санкції у зв`язку з не обліковим використанням електроенергії не вирішено, відповідно, були відсутні підстави стверджувати про наявність заборгованості з електропостачання та факту її прострочення. Крім того, виконання рішення суду у справі № 911/337/18 (на користь відповідача) було зупинено відповідною ухвалою апеляційної інстанції від 17.12.2018 року у справі № 911/337/18.

Позивач в позові зазначив, що відповідні протиправня дії відповідача щодо передчасного та безпідставного відключення електроенергії об`єктів позивача призвели до зупинення діяльності підприємства, а саме: заблоковано контроль автоматичної термометрії зерна в елеваторі: зупинено діяльність комбікормового цеху, який забезпечує комбікормами ТОВ «Агрітрейд України» (32тис. поголів`я свиней), зерносховищ, котельні, охоронної системи, системи відеонагляду, автоматичної системи сповіщення про пожежну безпеку. Також, на даху силосника знаходяться вишки мобільних операторів припинено постачання мобільного зв`язку на значну частину м.Тетіїв.

Як наслідок, заблоковано відпуск зерна замовникам, зірвано контракт на поставку комбікорму; наявна небезпека розморожування автоматичного котельного обладнання. Більше того, виведення з ладу контролю автоматичної термометрії зерна створило загрозу вибуху елеватора та масштабної аварії, що могло вплинути на життя громадян м.Тетієва.

При цьому, позивач пояснив, що негативні наслідки припинення електропостачання могли бути попереджені виключно належним функціонуванням вищенаведених автоматизованих систем, які мають електричне живлення, що не можливо без електропостачання.

Однак, відповідач всупереч ч.4 п.7.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, без достатніх підстав та усвідомлюючи можливі вкрай негативні наслідки, припинив електропостачання вищенаведених об`єктів позивача, та не дивлячись на наявність невирішеного спору у справі № 911/337/18, не відновив електропостачання, що свічить про протиправність дій відповідача та створення загрози заподіяння значних неспівмірних збитків підприємству та навколишньому середовищу.

Також, позивач зазначає, що відповідні неправомірні дії відповідача були спрямовані на змушення позивача визнати розмір штрафних санкцій по Акту про порушення №033897 від 24.10.2017 року, що додатково свідчить про існування невирішених спірних питань та відсутність достатніх законодавчих підстав стверджувати про існування простроченої заборгованості.

Крім того, позивач зауважив, що результати розгляду справи № 911/337/18 навіть на користь відповідача, не є достатньою підставою для встановлення обгрунтованотсті грошового обсягу донарахувань, оскільки у відповідній судовій справі оскаржувався лише факт порушення та наявність підстав для відповідальності.

В той же час, дійсний обсяг донарахувань за недовраховану електроенергію має бути встановлений при судовому розгляді справи про стягнення постачальником вартості недоврахованої електроенергії.

Відповідно до абзацу 2 п. 6.43 ПКЕЕ, споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку. Сплив саме цього терміну і є моментом виникнення права та обов`язку постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на здійснення припинення постачання електроенергії з підстав, встановлених підпунктом 4) частини 1 п. 7.5 ПКЕЕ, а саме - у випадку несплати за недовраховану електроенергію, визначену відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 44 ПКЕЕ у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної побутовому споживачу електричної енергії.

Постановою Верховного Суду України від 29.03.2017 року по справі 6-73цс17 підтверджено право споживача, якого незаконно відключили від постачання електроенергії, вимагати від енергопостачальної організації штрафні санкції у розмірі двократної вартості невідпущеної споживачу енергії.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з заявами №1/01 від 02.01.2019 року та №2/01 від 03.01.2019 року про відновлення енергопостачання, які були залишені без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У зв`язку з чим, позивач позав позов, в якому просить стягнути з відповідача двократну вартість невідпущеної споживачу електричної енергії за період з 27.12.2018 року по 09.01.2019 року на загальну суму 215314,57 грн. з ПДВ, тобто за 13 днів виходячи з 1260 кВт споживання за годину згідно додатку №3 до Договору, при 16 годинному графіку роботи на добу (у 2 зміни) та діючого тарифу 2,12139 грн., що у двократному розмірі (з ПДВ) складає 1 334 337,34 грн.

Враховуючи, що порушення прав позивача відповідачем тривало і після подачі позову до суду, виникла необхідність уточнити позов та збільшити розмір позовних вимог на суму 718489,34 грн., яка складається з нарахування двократної вартості невідпущеної споживачу електричної енергії за період з 10.01.2019 року по 17.01.2019 року в загальній сумі 718 489,34 грн. з ПДВ (ще за 16 днів).

Крім того, позивач зазначив, що ним було здійснено на рахунок Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області авансовий внесок розміром 8346 грн. за примусове виконання ухвали суду, на підставі якої було відновлено електропостачання. Тобто, відповідні витрати були пов`язані з необхідністю захисту порушеного права.

Таким чином, з урахуванням первинних позовних вимог, що становили 1334337,34 грн. та уточнених позовних вимог на суму 718489,34 грн., а також витрачених ТОВ «Вектор» на примусове виконання ухвали суду про забезпечення позову 8346 грн., всього позивач просить стягнути з відповідача 2 061 172,68 грн. збитків, завданих безпідставним та неправомірним припиненням електропостачання.

Відповідач в ході розгляду спору подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, зазначив про неправомірність посилань позивача на Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 (далі ПКЕЕ), які втратили чинність з 11.06.2018 року на підставі постанови НКРБКП від 14.03.2018 року №312.

Також, відповідачем у відзиві наведні інші зауваження щодо наведених позивачем норм законодавства, які на момент виникнення спірних правовідносин втратили чинність і правовідносини регулювалися іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, основним документом, який регулював правовідносини у спірний період відключення електроенергії були Закон України «Про ринок електричної енергії» (набрання чинності - 11.06.2017 року) та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, іцо здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312 (набрання чинності - 11.06.2018 року відповідно до пункту 13 вказаної постанови) (надалі ПРРЕЕ).

Щодо правомірності припинення постачання електроенергії відповідач зазначив, що п.п. 1 п. 7.5. ПРРЕЕ визначено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи).

При цьому, відповідач стверджує, що умова про прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи дотримана за наслідками розгляду спору у справі № 911/337/18, в якій відхилено позов споживача про оскарження оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії в сумі 952 383,54 грн., застосованої рішенням комісії ПрАТ «Київобленерго» з розгляду Акту №033897 від 24.10.2017 року про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання комісії №167 від 08.02.2018 року.

Відповідач наголошує, що ПРРЕЕ не визначено конкретної форми судового спору щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи, відповідно, достатнім є результат судового розгляду як за насліками виконання п. 8.2.7. ПРРЕЕ, який визначає обов`язок оператора системи розподілу звертатись до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії, так і за наслідками реалізації права споживача щодо оскарження дій, рішень оператора системи розподілу (п. 7.11. ПРРЕЕ).

Також відповідач зазначив, що Попередження про припинення постачання електроенергії вручено у відповідності до вимог пункту 7.5. ПРРЕЕ і у відповідності до п. 7.8. ПРРЕЕ після отримання повідомлення про припинення електропостачання споживач зобов`язаний ужити комплекс заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі людей та тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам.

Щодо ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 року у справі № 911/337/18 пунктом 6 резолютивної частини якої зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2018 у справі № 911/337/18, відповідач зазначив, що у справі №911/337/18 немає рішення Господарського суду Київської області від 03.12.2018 року. У зв`язку з чим, відповідач стверджує, що не порушив ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 року.

Також, відповідач зазначив, що ПрАТ «Київобленерго» здійснювало діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та на підставі Договору про постачання електричної енергії №105 від 11.05.2010 року до 01.01.2019 року.

З 01.01.2019 року ПрАТ «Київобленерго» не здійснює діяльності з постачання електричної енергії.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» ліцензії на провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом підлягають анулюванню з 01.01.2019 року.

З 01.01.2019 року ПрАТ «Київобленерго» здійснює лише діяльність з розподілу електричної енергії, що підтверджується постановою НКРЕКП від 08.11.2018 року №1382 «Про видачу ПрАТ «Київобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 постанови НКРЕКП №1382 ПрАТ «Київобленерго» зобов`язано до 01.01.2019 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії ПрАТ «Київобленерго», та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з електропостачальниками, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживачам, із відкладальною умовою набрання ними чинності з 01.01.2019 року.

Відповідач зазначає, що у відповідності до вимог законодавства між позивачем та відповідачем укладено та з 01.01.2019 року діє публічний договір приєднання - договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що підтверджується заявою - приєднання ТОВ «Вектор» до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Типова форма договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є додатком 3 до ПРРЕЕ.

Отже, з 01.01.2019 року відносини між позивачем та відповідачем регулюються договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, який почав діяти з 01.01.2019 року. Вказаним договором не передбачено відповідальності у вигляді двократної вартості недовідпущенної електричної енергії.

Також, відповідач заперечував розрахунки розміру недовідпущенної електричної енергії, надані позивачем, зазначив, що відповідно до п. 1.1.2. ПРРЕЕ недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений, що визначається на підставі обсягу споживання електричної енергії у попередньому розрахунковому періоді, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за поточний період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, а також при відключеннях та обмеженнях, здійснених з порушенням цих Правил, крім випадків відключення та обмеження з ініціативи або внаслідок дій (бездіяльності) споживача.

Згідно абз. 4 п. 8.2.3. ПРРЕЕ обсяг недовідпущеної електричної енергії споживачу протягом розрахункового періоду визначається як добуток середньодобового споживання, визначеного за фактом споживання в попередньому розрахунковому періоді, а за його відсутності - за профілем споживання, на час перерви (обмеження) електропостачання з вини оператора системи.

Згідно з п. 1.1.2. ПРРЕЕ середньодобовий обсяг споживання - середня величина обсягу електричної енергії, яка спожита протягом однієї доби, визначена на підставі фактичного споживання за певний період часу.

Розрахунковий період - це період часу, зазначений у договорі, за який визначається обсяг спожитої та/або розподіленої електричної енергії, величина потужності та здійснюються відповідні розрахунки (п. 1.1.2. ПРРЕЕ).

Розрахунковий період визначений для ТОВ «Вектор» в пункті 1.1. додатку №4 до Договору про постачання електричної енергії від 11.05.2010 року №105 (в редакції додаткової угоди від 19.03.2018 року) - розрахунковий період встановлено споживачу з 16 числа попереднього місяця до 16 числа розрахункового місяця. Отже, розрахунковий період: жовтень 2018 року - з 16 вересня по 15 жовтня включно; листопад 2018 року - з 16 жовтня по 15 листопада включно; грудень 2018 року - з 16 листопада по 15 грудня включно.

Також, відповідач заперечував наведений позивачем в розрахунку обсяг споживання електричної енергії, оскільки згідно з умовами додаткової угоди від 20.10.2017 року до договору про постачання електричної енергії від 11.05.2010 року №105 договірні величини споживання електричної енергії на 2018 рік становлять 10-15 тис. кВт/год на місяць.

В обґрунтування наведених заперечень відповідач посилається на дані Звітів по використаній електроенергії за розрахункові періоди жовтень - грудень 2018 року, які надались споживачем згідно Договору №105, рахунки-фактури за спожиту електроенергію, згідно з даними яких позивач спожив в розрахунковому періоді: жовтень 2018 року - 37 600 кВт/год, листопад 2018 року - 59 400 кВт/год, грудень 2018 року - 18 400 кВт/год.

Відповідно, виходячи з наведеного в позові період нарахування - з 27.12.2018 року по 09.01.2019 року, тобто січня 2019 року, відповідному періоду передував розрахунковий період - грудень 2018 року (з 16.11.2018 року по 15.12.2018 року), в якому спожито 18 400 кВт/год, де середньодобове споживання складає 593,54 кВт/год.

Відповідач заперечував наведену в розрахунку величину 1260 кВт, яка не є кількістю кількістю споживання електричної енергії, а є приєднаною потужністю згідно з п. 2.2.2. Договору №105 та додатку №3 до Договору №105.

Щодо періоду 01.01.2019 року - 09.01.2019 року, відповідач зазначив, що з 01.01.2019 року відносини між позивачем та відповідачем регулюються Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який почав діяти з 01.01.2019 року, яким не передбачено відповідальності у вигляді двократної вартості недовідпущенної електричної енергії.

Також, відповідач заперечував включення до позовних вимог авансового внеску в сумі 8 346,00 грн., який позивач сплатив до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у зв`язку з пред`явленням до виконання ухвали Господарського суду Київської області від 11.01.2019 року про забезпечення позову шляхом відновлення електропостачання, оскільки було вжито заходів з метою виконання даної ухвали в добровільному порядку відразу після її отримання.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач просив також долучити до матеріалів справи Висновок комплексної експертизи № 9270 від 19.03.2019 року, проведеної за заявою ПрАТ «Київобленерго» з метою визначення правомірності наведеного в позові розрахунку двократної вартості недовідпущеної електроенергії, за результатами проведення якої встановлено невідповідність розрахунку умовам Договору електропостачання №105 та ПРРЕЕ.

Також, в ході розгляду спору відповідач повідомив про відхилення апеляційної скарги Світовенко Н.М. у справі №911/337/18 постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року, що свідчить про підтвердженість факту допущення позивачем порушення.

В додаткових поясненнях позивач надав заперечення на відзив відповідача, в яких наголошував, що відповідач не звертався до суду з позовом до ТОВ «Вектор» про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, що свідчить про відсутність підстав для висновку про прострочення позивачем сплати наведених в Попередженні про відключення рахунків.

Також, позивач надав пояснення та уточнення щодо наведених в позові норм законодавства, зазначив, що норми ПКЕЕ №28 зазначались ним у зв`язку з тим, що Договір електропостачання укладався №105, та оскаржуване порушення мало місце під час дії ПКЕЕ, спірне відключення відбувалось під час дії ПРРЕЕ.

Позивач стверджує, що положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії чітко передбачено порядок та алгоритм припинення постачання споживачу електричної енергії у випадку, якщо споживач незгоден сплачувати вартість необлікованої електричної енергії, а саме, звернення до суду, чого ПрАТ «Київобленерго» не було дотримано.

Зазначив, що за результати розгляду спору у справі Господарського суду Київської області № 911/337/18 не стосуються питань визначення розміру вартості необлікованої електричної енергії. Разом з тим, зазначив, що на момент відключення ТОВ «Вектор» від електричної енергії, а саме 27.12.2018 року, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 року, було зупинено рішення у справі № 911/337/18, яким відхилено позовні вимоги позивача. При цьому, не зважаючи на помилки в резолютивній частині ухвали, зі зімсту та мотивів, якими керувався суд, відповідач усвідомлював про яке рішення йде мова.

Враховуючи наведені обставини, позивач стверджує, що відповідачем було не тільки порушено порядок припинення постачання електричної енергії споживачу, а й повністю проігноровано, не дотримано та порушено ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 року, якою зупинено дію судового рішення, на яке відповідач посилається як на підставу відключення ТОВ «Вектор» від електричної енергії.

Щодо відповідальності ПрАТ «Київобленерго» за недовідпущення електричної енергії після 01.01.2019 року, позивач зазначив, що цілісний майновий комплекс ТОВ «Вектор» (розташований за адресою: Київська область, Тетіївський район, місто Тетіїв, вул. Плоханівська , 76) був відключений від електричної енергії в період з 27.12.2018 року по 17.01.2019 року. При цьому, відповідач в момент припинення Договору № 105 від 11.05.2010 року не відновив електропостачання, тому з огляду на п. 6 ПРРЕЕ у відповідній частині правовідносин, які виникли за старими договорам, зокрема, щодо заборгованості/переплати, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо, продовжують свою дію попередні договори.

Щодо розрахунку необлікованої електричної енергії позивач пояснив, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини еиергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

Таким чином, припинення постачання електричної енергії на користь позивача відбувалося в період з 27.12.2018 по 17.01.2019 року. Беручи до уваги наведене, з метою стягнення двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, позивачем здійснено відповідний розрахунок розміру позовних вимог на основі тарифу, за яким позивач сплачував за споживання електричної енергії, на підставі Договору № 105 від 11.05.2010 року, а також періоду протягом якого електроенергія не постачалася позивачу.

Дослідивши наведені позивачем обставини та заперечення відповідача, надані ними докази та пояснення, з врахуванням чинних норм законодавства, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 7.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, під час дії яких відбувалось спірне відключення (далі ПРРЕЕ), електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Пунтом 7.5. ПРРЕЕ визначено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється:

1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи);

2) електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Як вбачається з обставин спору та наявних у справі доказів, відповідачем на підставі п. 7.5.2 ПРРЕЕ винесено Попередження від 05.12.2018 року та 13.12.2018 року, якими попереджено позивача за 5 робочих днів про припинення електропостачання у зв`язку з заборгованістю з оплати за спожиту електроенергію зважаючи на закінчення терміну сплати рахунків в сумі 952383,54 грн. згідно акту про порушення ПКЕЕ №к033897 від 24.10.2017 року.

При цьому, у відповідних Попередженнях не визначено налжених та законних підстав припинення електропостачання, оскільки не зазначено про які саме рахунки на суму 952383,54 грн. йде мова, відповідна сума визначена саме як заборгованість з оплати за спожиту електроенергію, а не вартість необлікованої електричної енергії.

В той же час, ПРРЕЕ не містить п. 7.5.2, ймовірно, мова йде про п.п. 2 п. 7.5.ПРРЕЕ, який регулює порядок припинення постачання електричної енергії споживачу електропостачальником, передбачає попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, з підстав наявності заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником. Однак, відповідачем не доведено наявності заборгованості позивача саме з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.

В той же час, підставиа для відключення електропостачання, про яку мова йде у спорі, а саме несплата вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства, наведена у відповідному п.п.1 п. 7.5. ПРРЕЕ.

Абзацом 4 п. 7.11. ПРРЕЕ визначено, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Враховуючи, що на момент виставлення Попереджень та відключення електропостачання тривав спір у справі Господарського суду Київської області № 911/337/18 щодо оскарження споживачем оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії в сумі 952 383,54 грн., застосованої рішенням комісії ПрАТ «Київобленерго» з розгляду Акту №033897 від 24.10.2017 року про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання комісії №167 від 08.02.2018 року, і були відсутні підстави вважати відповідний спір вирішеним на користь (відповідача), оскільки дію судового рішення про відхилення позовних вимог Постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 року, було зупинено Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 року.

Таким чином, на момент відключення електроенергії не діяло судове рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи.

Обставини щодо відхилення апеляційної скарги Світовенко Н.М. у справі №911/337/18 постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року не мають значення для вирішення спору, оскільки стосуються іншого часового проміжку після 12.02.2019 року.

Крім того, розділом VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року № 312, врегульовано та деталізовано загальний порядок дій учасників роздрібного ринку електричної енергії під час розгляду звернень, скарг та претензій споживачів

Зокрема, п. 8.2.6. ПРРЕЕ визначено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Пунктом 8.2.7. ПРРЕЕ визначено, що кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Таким чином, наведений п. 8.2.7. ПРРЕЕ передбачає строк для оплати розрахункових документів за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. При цьому, передбачається безспірність відповідного рахунку.

У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії (про що позивач неодноразово заявляв у своїх листах до відповідача) п. 8.2.7. ПРРЕЕ вказує оператору системи звернутись до суду з позовом для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

При цьому, відповідна вказівка є частиною визначеного законодавчо порядку і не передбачає альтернативи. Крім того, визначено, що в судовому порядку підлягають вирішенню спірні питання, які виникають між сторонами не лише при складанні акта про порушення, а й при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів.

Таким чином, у відповідача не було достатніх та законних підстав для припинення електропостачання до об`єктів позивача у грудні 2018 року, тому відключення електроенергії вважається таким, що відбулось з вини еиергопостачальника.

Пунктом 5.2.4.ПРРЕЕ визначено, що постачальник електричної енергії несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або оператору системи збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил.

Згідно з п. 5.2.6. ПРРЕЕ постачальник електричної енергії не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок припинення або обмеження електропостачання, здійсненого у порядку, встановленому цими Правилами.

Таким чином, оскільки припинення електропостачання об`єктів позивача відбулось з порушенням встановленого ПРРЕЕ та умовами Договору № 105 порядку, відповідач, як постачальник електричної енергії, з вини якого сталось переривання електропостачання, несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або оператору системи збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини еиергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

Пунктом 4.1.2 Договору №105 передбачено відповідальність постачальника електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електроенергії у разі переривання з його вини в постачанні електричної енергії споживачу понад терміни, встановлені для струмоприймачів відповідної категорії.

Як вбачається зі змісту наведеного в Правилах користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року № 28 визначення «недовідпущена електрична енергія», зміст якого покладався в основу домовленостей сторін в момент укладення Договору електропостачання № 105 в 2010 році, недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях та обмеженнях.

Відповідно до пункту 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

Щодо наведених відповідачем заперечень проти розрахунку позову, які відображені у Висновку експертизи, суд зазначає, що відповідні заперечення є не обґрунтованими, оскільки за основу контррозрахунку прийнято лише дані Звітів споживача, з яких не можливо встановити дійсний обсяг спожитої електроенергії в попередньому періоді. При цьому, конррозрахунок не містить достатніх даних щодо дійсних обсягів електроспоживання з посиланням на дані контрольного обліку електроенергії. Крім того, наведені відповідачем обсяги споживання за грудень 2018 року викликають сумнів, оскільки у відповідному періоді холодної пори року навантаження електроспоживання збільшується, в той час, як за даними відповідача, обсяги електроспоживання позивача зменшились в порівнянні з осінніми місяцями майже втричі.

Крім того, відповідачем не надано жодних пояснень щодо встановлення позивачу 1260 кВт приєднаної потужності, зокрема, чим був обумовлений відповідний показник і яка потужність приєднаних електроустановок позивача.

Як визначено ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Таким чином, враховуючи, що постачання електроенергії здійснюється суб`єктом господарювання на підставі договору, на який поширюються норми господарського та цивільного законодавства щодо купівлі-продажу, безпідставне та неправомірне відключення електроенергії фактично є порушенням господарського зобов`язання, що є підставою для стягнення збитків, розмір яких визначається у відповідності до умов Договору № 105, дія якого поширюється на спірні правовідносини.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується факт переривання електропостачання об`єктів позивача в період з 27.12.2018 року по 17.01.2019 року з вини енергопостачальника відповідача, чим завдано споживачу збитки внаслідок незабезпечення електропостачання його електроустановок з визначеною Договором приєднаною потужністю, які визначається у відповідності до умов Договору №105 та Закону України «Про електроенергетику» виходячи з розміру двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, що за розрахунком позивача складає всього 2052826,68 грн. і відповідачем не спростовано належними доказами. Також матеріалами справи підтверджується факт понесення позивачем збитків в сумі 8346 грн. витрат, необхідних для відновлення порушеного права. Таким чином, загальну сума збитків складає 2 061 172,68 грн.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування понесених позивачем витрат по сплаті судового збору у відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача в повному обсязі. Понесені відповідачем судові витрати не підлягають відшкодуванню у зв`язку з прийняттям рішення на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор» до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» прo стягнення 2 061 172,68 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор» (09800, Київська обл. Тетіївський р-н, м. Тетіїв, вул. Плоханівська, 76, ) 2 061 172,68 грн. збитків та 30917,59 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повне рішення складено 31.05.2019 року