РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/3513/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Лондрі Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акко Груп»

про стягнення 22 025,35 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Лондрі Сервіс» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акко Груп» про стягнення 22 025,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано зобов`язання зі сплати грошових коштів за послуги прання за договором № 110/16.08.18-Бр від 16.08.2018, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21 371,90 грн, а також пеню у розмірі 653,45 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження на підставі частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 26.03.2018 відповідачу було запропоновано у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.03.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 10.

Як вбачається з витягу ПАТ «Укрпошта» повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття провадження у справі була вручена відповідачу 28.03.2019. Однак, у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Також судом ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.03.2019 була направлена судом рекомендованими листом з повідомленням про вручення на адресу фактичного місцезнаходження відповідача, зазначену в договорі, а саме: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття провадження у справі була вручена відповідачу 05.04.2019. Однак, у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач не подав до суду відзив на позов.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Акко Груп» не скористалось наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Лондрі Сервіс» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акко Груп» (замовник) було укладено договір № 110/16.08.18-Бр про надання послуг з прання за умовами п. 1.1. якого виконавець зобов`язується за завданням замовника та відповідно до умов даного договору надати пральні послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

В пункті п. 2.1 договору зазначено, що виконавець надає замовнику наступні послуги:

прання білизни прямої;

прання білизни фасонної;

прання гардинно-тюлевих виробів;

крохмалення виробів;

прасування білизни;

пакування білизни та окремих виробів;

інші пральні послуги.

Перелік, кількість, вартість, терміни надання пральних послуг сторони погоджують у додатку № 1 до дійсного договору (п. 2.2 договору).

Сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 110/16.08.18-Бр, якою вони погодили: вид послуг, одиницю виміру, вартість за одиницю виміру та строк виконання замовлення.

Згідно п. 4.2. договору сторони домовилися, що оплата пральних послуг здійснюється у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Оплата послуг наданих виконавцем здійснюється за підсумками прання, за виставленими рахунками в термін 3 банківських дні з дня виставлення рахунку (п.4.3. договору).

Виконавець надає рахунки для оплати в електронному вигляді у відповідності до чинного законодавства, а саме ч. 1, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про електронноцифровий підпис», ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» ( п. 4.6. договору).

Як встановлено в п. 5.1. договору, виконавець вважається таким, що виконав свої обов`язки за цим договором з моменту підписання замовником акту приймання-передачі наданих послуг, а також у випадку п. 5.3. договору.

Відповідно до п. 5.2. договору виконавець надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний у 3 денний термін з моменту отримання акту приймання-передачі наданих послуг підписати і повернути його, або надати мотивовану відмову у його підписанні.

У разі неповернення акта приймання-передачі наданих послуг чи відсутності мотивованої відмови у підписанні зазначеного акта у терміни, передбачені п. 5.2. цього договору, вважається, що замовник прийняв послуги, які надані відповідно до умов договору і замовник не має претензій щодо якості наданих послуг (п. 5.3. договору).

Згідно з п. 8.1. договору, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 (при умові надіслання за один місяць до зазначеної дати однією зі сторін повідомлення щодо його припинення), а по грошовим зобов`язанням - до моменту повного виконання зобов`язання. Договір вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік у разі відсутності повідомлення від будь-якої сторони про бажання його припинити. (п. 8.1. договору).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ним на виконання умов договору надавалися відповідачу послуги з прання, згідно погодженого переліку, якісно, вчасно та у повному обсязі, про що він повідомляв відповідача та своєчасно надавав всі необхідні документи.

Після надання позивачем послуг відповідачу були надані рахунки та акти здачі-приймання робіт. Підписані акти на адресу позивача відповідачем повернуті не були, а рахунки залишилися несплаченими.

Позивач зазначає, що жодних претензій щодо якості, об`єму наданих послуг від відповідача не було, однак останній в порушення умов договору не оплатив вартість наданих йому послуг в розмірі 21 371,90 грн.

Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору, ним на адреси відповідача: АДРЕСА_1 ; 01010, м . Київ, вул. І. Мазепи, - 12.02.2018 було направлено акти наданих послуг та несплачені відповідачем рахунки, а також претензію щодо несплаченої заборгованості.

Факт направлення зазначених вище поштових повідомлень підтверджується відповідними копіями описів вкладення в цінний лист та фіскальними чеками, які наявні в матеріалах справи.

Проте підписані акти на адресу позивача відповідачем повернуті не були, а рахунки залишилися несплаченими.

Таким чином позивач вважає, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт отримання відповідачем послуг на загальну суму 21 371,90 грн згідно акту здачі-приймання робіт № 3135 від 22.01.2018 на суму 6 343,10 грн, акту здачі-приймання робіт № 3191 від 30.12.2018 на суму 8 983,80 грн, акту здачі-приймання робіт № 26 від 08.01.2019 на суму 6 045,00 грн.

Замовник підписані акти не повернув, борг не сплатив, відповіді на вимогу не надав.

З огляду на вищезазначене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акко Груп» 21 371,90 грн суми основного боргу та 653,45 грн пені.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст договору № 110/16.08.18-Бр про надання послуг з прання 16.08.2018, укладений між «Брайт Лондрі Сервіс» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акко Груп» (замовник), суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

У відповідності до ст. 173 ГК України, що кореспондується зі ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків , зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, п.п. 3.2.2. та п.п. 3.2.3. п. 3 договору встановлено, що замовник зобов`язується своєчасно та відповідно до умов цього договору приймати надані виконавцем пральні послуги та своєчасно оплатити пральні послуги.

Як встановлено в п. 5.1. договору виконавець вважається таким, що виконав свої обов`язки за цим договором з моменту підписання замовником акту приймання-передачі наданих послуг, а також у випадку п. 5.3. договору.

Відповідно до п. 5.2. договору виконавець надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний у 3 денний термін з моменту отримання акту приймання-передачі наданих послуг підписати і повернути його, або надати мотивовану відмову у його підписанні.

У разі неповернення акта приймання-передачі наданих послуг чи відсутності мотивованої відмови у підписанні зазначеного акта у терміни, передбачені п. 5.2. цього договору, вважається, що замовник прийняв послуги, які надані відповідно до умов договору і замовник не має претензій щодо якості наданих послуг. (п. 5.3. договору).

Судом встановлено, що позивачем 12.02.2019 на юридичну адресу відповідача: 01010, м. Київ, вул. І . Мазепи, 10 було направлено вимогу про погашення існуючої заборгованості до якої були додані акти здачі-приймання робіт № 3135 від 22.01.2018 на суму 6 343,10 грн, № 3191 від 30.12.2018 на суму 8 983,80 грн, № 26 від 08.01.2019 на суму 6 045,00 грн, а також рахунки на оплату наданих послуг.

Зазначений лист відповідачем було отримано 18.02.2019, що підтверджується поштовим відправленням за трек-номером 569.

Також позивачем на іншу адресу відповідача: АДРЕСА_1 було направлено вимогу про погашення існуючої заборгованості до якої були додані акти здачі-приймання робіт № 3135 від 22.01.2018 на суму 6 343,10 грн, № 3191 від 30.12.2018 на суму 8 983,80 грн, № 26 від 08.01.2019 на суму 6 045,00 грн, а також рахунки на оплату наданих послуг.

Зазначений лист відповідачем було отримано 15.02.2019, що підтверджується поштовим відправленням за трек-номером 585 .

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що вищезазначені акти на адресу позивача повернуті не було, так як і не направлено вмотивованої відмови від їх підписання.

З огляду на положення зазначені в п. 5.3 договору, за результатами дослідження представлених позивачем доказів судом встановлено, що наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт № 3135 від 22.01.2018 на суму 6 343,10 грн, № 3191 від 30.12.2018 на суму 8 983,80 грн, № 26 від 08.01.2019 на суму 6 045,00 грн є належними та допустимими доказами в розумінні присів ст. ст. 76, 77 ГПК України, які підтверджують обставини надання позивачем відповідачу послуг прання згідно умов договору № 110/16.08.18-Бр про надання послуг з прання 16.08.2018, який визначений позивачем як підстава позову та порушення його умов.

Пунктом 4.3. договору закріплено, що оплата послуг наданих виконавцем здійснюється за підсумками прання, за виставленими рахунками в термін 3 банківських дні з дня виставлення рахунку.

Позивач зазначає що ним на виконання умов договору в тому числі було направлено на адреси відповідача: 01010, м. Київ, вул. І. Мазепи (трек-номер поштового відправлення 569) та АДРЕСА_1 (трек-номер поштового відправлення 585) рахунок на оплату № 3112 від 22.12.2018 на суму 6 343,10 грн, рахунок на оплату № 3170 від 30.12.2018 на суму 8 983,80 грн, рахунок на оплату № 25 від 08.01.2019 на суму 6 045,00 грн.

Лист за трек-номером 585 ( АДРЕСА_1) відповідачем було отримано 15.02.2019, а лист за трек-номером 569 (01010 , м . Київ, вул. І. Мазепи, 10) - 18.02.2019.

Оскільки підтвердженим офіційним місцезнаходження відповідача є: 01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 10, то саме з моменту отримання відповідачем листа за зазначеною адресою обраховується строк на здійснення відповідачем проплати за надані послуги з прання по вищезазначених актах надання послуг.

З умов договору вбачається, що оплаті підлягають надані послуги, що мають підтверджуватись або підписаним відповідачем актом приймання-передачі або отриманими відповідачем актами приймання-передачі робіт та не повернутими відповідачем, при цьому строк оплати пов`язаний з моментом виставлення рахунків на оплату.

З урахуванням того, що рахунки на оплату відповідачем були отримані 18.02.2019, то з урахуванням умов п. 4.3 договору останній мав їх сплатити не пізніше 21.02.2019.

Відтак, з огляду на викладене вище, враховуючи загальну суму наданих позивачем відповідачеві послуг, судом встановлено, що сума заборгованості відповідача з основного боргу перед позивачем становить 21 371,90 грн.

Крім того, позивач за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором просить суд стягнути з останнього пеню у розмірі 653,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.7. договору передбачено, що за недотримання строків сплати зазначених в п. 4.3 договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що відповідач у визначений договором строк свого обов`язку з оплати поставленого товару не виконав, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позивачем невірно визначено початок прострочення виконання зобов`язання , у зв`язку з чим судом було здійснено власний розрахунок пені з урахуванням вірного початку прострочення виконання зобов`язання - 22.02.2019 в межах періоду визначеного позивачем.

Відповідно до здійсненого перерахунку пені, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню пеня у розмірі 569,14 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для частково задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Лондрі Сервіс».

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на сторін в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акко Груп» (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Лондрі Сервіс» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26, ) суму основного боргу у розмірі 21 371,90 грн, 569,14 грн пені та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1913,65 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Спичак О.М.