ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" червня 2019 р. Cправа № 902/330/17

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали по справі

за заявою: Колективного сільськогосподарського підприємства "Іллінецьке" (вул.Центральна, буд. 15, с. Іллінецьке, Іллінецький район, Вінницька область, 22712, )

про визнання банкрутом

без виклику представників учасників справи

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) знаходиться справа № 902/330/17 за заявою КСП "Іллінецьке" про визнання банкрутом.

Ухвалою суду від 29.05.2017 року відкрито провадження у справі про банкрутство КСП "Іллінецьке"; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Назаренка С.А..

Ухвалою суду від 01.10.2018 року, окрім іншого, продовжено строк процедури розпорядження майном КСП "Іллінецьке" до 04.12.2018 року. Усунуто арбітражного керуючого Назаренка С.А від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке" у справі № 902/330/17. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гонту О.А..

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 року апеляційні скарги арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича (вх. № 617/18) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" (вх. № 753/18) на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 року по справі № 902/330/17 в частині пунктів 2 - 8 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 року по справі № 902/330/17 в частині пунктів 2 - 8 залишено без змін.

Однак, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі № 902/330/17 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 року та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 року, в частині усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна у справі № 902/330/17 скасовано. Справу № 902/330/17 в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

10.05.2019 року матеріали справи № 902/330/17 повернулися до Господарського суду Вінницької області.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2019 року справа № 902/330/17 в частині усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке" розподілена для розгляду судді Лабунській Т.І..

З огляду на викладене, ухвалою суду від 15.05.2019 року справу № 902/330/17 в частині усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке" прийнято до свого провадження суддею Лабунською Т.І. та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.05.2019 року.

Водночас, ухвалою суду від 20.05.2019 року (суддя Тісецький С.С.) поновлено провадження у справі № 902/330/17 та призначено справу № 902/330/17 до розгляду в підсумковому судовому засіданні на 19.06.2019 року.

04.06.2019 року від представника ТОВ "Іллінецьке" до суду надійшла заява б/н від 31.05.2019 року про відвід судді Тісецького С.С. по справі № 902/330/17.

Водночас, у поданій заяві заявник вказав про розгляд відповідної заяви за відсутності кредитора ТОВ "Іллінецьке" та його представника Гончара Олександра Івановича .

Згідно до ч. 8 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про розгляд заяви про відвід за відсутності заявника.

Як вбачається із змісту зазначеної вище заяви, заявник вказав наступні підстави:

- вважає, що звіт про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 10.05.2019 року не містить жодних зазначень, що справу № 902/330/17 передано на розгляд судді Лабунській Т.І. лише у скасованій частині;

- посилається на цілком обґрунтований на його думку сумнів: як таке можливо, що:

- в один і той же період два різних судді Лабунська Тетяна Іванівна та Тісецький Сергій Сергійович у не розділеній жодним чином справі № 902/330/17 приймають ухвали про прийняття цієї справи до свого провадження?;

- спершу суддя Лабунська Тетяна Іванівна ухвалою від 15.05.2019 року, оформленою 20.05.2019 року приймає до свого розгляду № 902/330/17 жодним чином не розділену справу 902/330/17, а потім після цього інший суддя Тісецький Сергій Сергійович цього ж дня 20.05.2019 року, коли справа у нього не перебувала приймає ухвалу про поновлення провадження і приймає до свого розгляду № 902/330/17 жодним чином не розділену справу 902/330/17?;

- суддя Лабунська Тетяна Іванівна призначає справу № 902/330/17 в частині усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке" та при цьому запрошує на це засідання абсолютно до цього питання не причетну сторону справи - арбітражного керуючого Гонту Оксану Анатоліївну?;

- суддя Тісецький Сергій Сергійович призначає справу № 902/330/17 до розгляду і запрошує на це засідання обох арбітражних керуючих: арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича та арбітражного керуючого Гонту Оксану Анатоліївну і при цьому в резолютивній частині дає вказівку лише одному невідомому арбітражному керуючому, зазначаючи його в однині, даючи лише одному вказівку на виконання ухвали суду?;

- суддя Тісецький Сергій Сергійович уже наперед знає, що виконувати його ухвалу повинен лише один арбітражний керуючий?

Також, заявник вважає, що суддя Лабунська Тетяна Іванівна та суддя Тісецький Сергій Сергійович уже наперед домовились про повторне усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке"?;

Окрім того, у заяві вказується про наявність у заявника обґрунтованого сумніву : чи правильно суддя Тісецький С.С. зрозумів п.п. 35, 36, 43, 53, 54 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі № 902/330/17 та чи правильно суддя зрозумів, що саме суддя Тісецький С.С. не застосував норму матеріального права - частини 2 статті 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не вирішив питання про судову процедуру, а тому він не може приймати участь у цій справі через допущені саме ним порушення законодавства?

Таким чином, обґрунтовуючи заяву про відвід судді Тісецького С.С. у справі №902/330/17 вищенаведеними підставами, заявник у заяві наголошує на тому, що зазначені підстави свідчать про можливість настання негативних наслідків від допущених помилкових суджень, в тому числі через невірну чи неповну інтерпретацію постанови Верховного Суду.

Суд розглянувши заяву про відвід б/н від 31.05.2019 року, дійшов висновку про неогрунтованість заявленого відводу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

За змістом рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 вищевказаного рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 р. у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Слід зазначити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у необ`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

З приводу обставин заявника про те, що звіт про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 10.05.2019 року не містить жодних зазначень, що справу №902/330/17 передано на розгляд судді Лабунській Т.І. лише у скасованій частині, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ГПК України, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

За змістом ч. 16, ч. 17, ч. 18 ст. 32 ГПК України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом. Протокол має містити такі відомості: 1) дата, час початку та закінчення автоматизованого розподілу; 2) номер судової справи, категорія та коефіцієнт її складності, ім`я (найменування) учасників справи; 3) інформація про визначення списку суддів для участі (підстави, за яких судді не беруть участі) в автоматизованому розподілі; інформація про визначення судді, судді-доповідача; 4) підстави здійснення автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу); 5) прізвище, ініціали та посада уповноваженої особи апарату суду, відповідальної за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Копія такого протоколу в електронній чи паперовій формі підписується уповноваженими особами апарату суду та видається (надсилається) заінтересованій особі не пізніше наступного дня після подання до суду відповідної заяви.

З наведених правових норм вбачається, що суддя безпосереднього відношення до автоматизованого розподілу справ та документів, які оформлюються за результатом його проведення немає, такими повноваженнями наділені відповідальні працівники суду. Тому, надавати оцінку правильності оформлення звіту про автоматизований розподіл судової справи № 902/330/17 між суддями від 10.05.2019 року не відноситься до повноважень судді.

Стосовно тверджень заявника про те, як таке можливо, що в один і той же період два різних судді Лабунська Т.І. та Тісецький С.С. у не розділеній жодним чином справі №902/330/17 приймають ухвали про прийняття цієї справи до свого провадження, суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи № 902/330/17, остання була прийнята суддею Тісецьким С.С. до свого провадження, ще 18.04.2017 року, про що свідчить ухвала суду по даній справі від 18.04.2017 року.

При цьому, ухвалою суду від 20.05.2019 року суддя Тісецький С.С. справу №902/330/17 не приймав до свого провадження, а поновлював, оскільки остання ухвалою суду від 19.02.2019 року була зупинена до перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду ухвали Господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 року та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 року по справі № 902/330/17 та повернення зазначеної справи до Господарського суду Вінницької області.

Отже, на момент прийняття суддею Тісецьким С.С. ухвали від 20.05.2019 року про поновлення провадження у справі № 902/330/17, відповідна справа перебувала у його провадженні згідно наведених вище обставин, а тому твердження заявника про не розділення жодним чином справи та прийняття ухвали про прийняття цієї справи до свого провадження, ґрунтуються на власних необґрунтованих припущеннях та переконаннях заявника.

З приводу прийняття суддею Лабунською Т.І. до свого провадження справи №902/330/17 в частині усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке", суд звертає увагу на таке.

Як вказувалося вище, відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2019 року, справу № 902/330/17 у скасованій частині передано на розгляд судді Лабунській Т.І..

Так, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі № 902/330/17 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 року та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 року, в частині усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна у справі № 902/330/17 скасовано. Справу № 902/330/17 в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Згідно п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/606/2013 від 28.03.2013 року "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212 - VI від 22.12.2011 року) зазначено, що у разі оскарження судових рішень, які опосередковують рух справи про банкрутство (ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство, ухвали про введення процедури санації, ухвали про затвердження плану санації, постанови про визнання боржника банкрутом тощо), провадження у справі про банкрутство підлягає зупиненню. У разі ж скасування зазначених судових рішень, у тому числі ухвали про припинення провадження у справі, ухвали про відмову в порушенні справи про банкрутство, справа (заява) передається на розгляд (новий розгляд) до відповідного господарського суду в іншому складі суду.

Якщо ж скасовуються інші судові рішення, то справа передається на розгляд (новий розгляд) до відповідного господарського суду в іншому складі суду лише у відповідній частині (наприклад, у частині розгляду грошових вимог кредитора, розгляду заяви про визнання правочину недійсним тощо). Після розгляду (нового розгляду) справи у відповідній частині іншим складом суду, дані матеріали приєднуються до основної справи для подальшого розгляду.

За наслідками скасування в апеляційному та касаційному порядку судових рішень суд апеляційної та касаційної інстанцій у своїй постанові має обов`язково зазначати, що справа (або справа у відповідній частині) передається на розгляд (новий розгляд) до відповідного господарського суду в іншому складі суду.

Зазначене не стосується ухвал, які пов`язані виключно з рухом справи та якими провадження у справі не закінчується (ухвали про передачу справи за підсудністю, про повернення або відмову в прийнятті заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, про зупинення провадження у справі, про залишення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство без розгляду тощо), оскільки у разі їх скасування справа може бути передана на розгляд судді, яким винесено відповідну ухвалу.

Отже, з наведеного вбачається, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 01.10.2018 року у справі № 902/330/17 пов`язана з рухом даної справи, провадження у справі цією ухвалою не закінчувалося та її оскарження опосередковувало рух справи і провадження по ній, у зв`язку з цим зупинялося, а подальше скасування відповідної ухвали в частині усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна у справі № 902/330/17 тягне за собою новий розгляд справи в скасованій частині іншим складом суду, що цілком відповідає вищенаведеним приписам та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 року по справі № 902/330/17.

Тому, цілком правомірним та обґрунтованим є те, що сама справа № 902/330/17 в цілому залишалась в провадженні судді Тісецького С.С., а в скасованій частині була передана за результатами автоматизованого розподілу судді Лабунській Т.І. та прийнята нею до свого провадження.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 01.10.2018 року (суддя Тісецький С.С) арбітражного керуючого Гонту О.А. призначено розпорядником майна у справі № 902/330/17. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 року у даній справі, відповідну ухвалу в цій частині не скасовано, а тому участь у справі арбітражного керуючого Гонти О.А. є цілком правомірною.

Водночас, у резолютивній частині ухвали суду від 20.05.2019 року про поновлення провадження у справі № 902/330/17, визнано обов`язковою участь в підсумковому судовому засіданні розпорядника майна, представників кредиторів та боржника і зобов`язано розпорядника майна надати суду: докази щодо проведення інвентаризації майна КСП "Іллінецьке"; протокольне рішення комітету кредиторів КСП "Іллінецьке" щодо подальшої судової процедури у справі №902/330/17.

Слід зазначити, що суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами.

Таким чином, вимоги суду щодо явки в судове засідання представників сторін та зобов`язання до вчинення дій, не може свідчити про упередженість судді Тісецького С.С у справі № 902/330/17 та є його виключним правом, як головуючого у даній справі.

Також, суд звертає увагу на те, що суддя Тісецький С.С. є незалежним при здійсненні правосуддя і не допускає стороннього впливу з боку інших осіб при прийнятті ним судових рішень, а тому твердження заявника щодо заздалегідь спільної домовленості судді Лабунської Т.І. та судді Тісецького С.С. про повторне усунення арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича від виконання повноважень розпорядника майна КСП "Іллінецьке" є безпідставним та необґрунтованим.

Стосовно тверджень заявника про наявність у нього обґрунтованого сумніву чи правильно суддя Тісецький С.С. зрозумів п.п. 35, 36, 43, 53, 54 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі № 902/330/17, суд зазначає наступне.

Відповідні підстави є необґрунтованими, оскільки заявник не тільки не наділений правом надавати оцінку тому, як суддя Тісецький С.С. зрозумів висновки суду касаційної інстанції, викладені у постанові, але й взагалі не може володіти такою інформацією.

За приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.ч. 1, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд вважає, що обставин, які б свідчили про упередженість судді стосовно заявника чи інших учасників справи, зацікавленість суду в певному судовому рішенні в цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не довів належними письмовими доказами.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що наведені в заяві б/н від 31.05.2019 року про відвід обставини щодо необ`єктивності та упередженості судді Тісецького С.С. при розгляді справи № 902/330/17, не можуть бути підставою для відводу, в зв`язку з чим, заява про відвід визнається судом необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі №902/330/17 до вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 8, 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, ч. 6 ст. 12, 13, 18, 35, 36, 39, 42, п. 5 ч. 1 ст. 228, 232, 233, 234, ч. 2 ст. 235, 236, 255, 256, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви представника ТОВ "Іллінецьке" б/н від 31.05.2019 року про відвід судді Тісецького С.С. по справі № 902/330/17.

2. Зупинити провадження у справі № 902/330/17 до вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

3. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

За приписами ч. 1 ст. 255 ГПК України, дана ухвала в частині відмови в задоволенні відводу оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції не підлягає.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України, дану ухвалу в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана суддею - 05.06.2019 року.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 8 прим.:

1 - до справи;

2 - КСП "Іллінецьке", вул. Центральна, 15, с. Іллінецьке, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22712;

3 - Аграрний фонд, вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001;

4 - ТОВ "Агросем", просп. Героїв Сталінграда, 6А, м. Київ, 04210;

5 - Вінницький національний аграрний університет, вул. Сонячна, 3, м. Вінниця, 21008;

6 - ТОВ "Іллінецьке", вул. Центральна, 15, с. Іллінецьке, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22712;

7 - Арбітражний керуючий Гонта О.А., а/с 331, м. Вінниця, 21028;

8 - Арбітражний керуючий Назаренко С.А., вул. Сумгаївська, буд. 7, м. Черкаси, 18029.