ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.06.2019 справа № 908/1315/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Носівець В.В., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції» (юридична адреса: 36034, м. Полтава, вул. Половки, 72; адреса для листування: 61019, місто Харків, вул. Костянтина Калініна, 79)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (69006, місто Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207)

про стягнення 514495,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції» 28.05.2019 заявлено до господарського суду Запорізької області позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» 514495,16 грн. основного боргу по оплаті за поставлений товар за договором поставки № 32 від 01.10.2018.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 справу № 908/1315/19 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами ст. 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 2 ст. 80 ГПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, у позовній заяві ТОВ «Фабрика миловарні традиції» зазначає про порушення відповідачем порядку розрахунку, встановленого договором поставки № 32 від 01.10.2018, внаслідок чого у останнього існує заборгованість по сплаті за поставлений товар на суму 514495,16 грн. Заявляючи вимогу про стягнення 514495,16 грн. основного боргу, позивач посилається на поставку товару згідно видаткових накладних № 9 від 12.11.20192018, №14 від 10.12.2018 та № 1 від 22.12.2018, здійснення відповідачем часткової оплати за поставлений товар в сумі 10000,00 грн. згідно платіжного доручення № від 28.01.2019, проте, обґрунтованого розрахунку суми основного боргу не надає.

Слід зазначити, що загальна сума за зазначеними позивачем видатковими накладними (№ 9 від 12.11.20192018, №14 від 10.12.2018 та № 1 від 22.12.2018) складає 514495,16 грн., таку ж суму позивачем заявлено до стягнення, при цьому позивач посилається також на здійснення часткової оплати у сумі 10000,00 грн. згідно платіжного доручення № від 28.01.2019, проте копії платіжного доручення позивачем до матеріалів позовної заяви не надано.

Суд також звертає увагу позивача, що акт звірки взаєморозрахунків за 4 квартал 2018 року, на який посилається позивач у позовній заяві, не підтверджує існування у відповідача заборгованості у визначеному позивачем розмірі. Згідно з чинним законодавством України, акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов`язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов`язку. В розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні вказані акти є лише зведеними обліковими документами, які відображають стан розрахунків між сторонами на певну дату.

Відсутність обґрунтованого розрахунку суми основного боргу з посиланням на конкретні первинні бухгалтерські документи щодо поставки товару (номер, дата, сума), суми та дати часткової оплати вартості поставленого товару за конкретними поставками у разі наявності (в тому числі на документи щодо зарахування зобов`язань) з наданням відповідних документів позбавляє суд можливості перевірити, чи є такі вимоги обґрунтованими.

Отже, позивачу необхідно надати докладний обґрунтований розрахунок суми основного боргу у табличному вигляді із зазначенням:

1) підстав виникнення боргу (видаткова накладна, номер, дата);

2) суми нарахування згідно видаткової накладної;

3) документів, якими підтверджуються часткові оплати (взаємозалік, платіжні доручення тощо, їх дата/номер/сума);

4) залишок заборгованості по кожній видатковій накладній;

5) загальні суми: поставки за видатковими накладними, оплат/взаємозаліків, залишку заборгованості.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на додаток № 6 до договору поставки № 32 від 01.10.2018, зокрема, на п. 3 Додатку № 6, яким встановлено порядок оплати товару, а також на направлення відповідачу претензії (досудове попередження) на суму 524914,56 грн., проте копії Додатку № 6 до договору поставки та копії претензії з доказами направлення до позовних матеріалів не надає.

Виходячи з зазначеного слідує, що позовні матеріали не містять належних доказів дотримання позивачем вищезазначених норм Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як вбачається з позовної заяви № 2/6/2019 від 21.05.2019, товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції» в додатках до позову перелічені всі документи, які були надані ним разом з позовною заявою до суду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог пункту 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, ні в позовній заяві, ні в додатках до неї не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції» та надання позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків у термін 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 18.06.2019.

Згідно ч. 1 ст. 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 176, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» 514495,16 грн. залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю «Фабрика миловарні традиції» строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 18.06.2019, шляхом надання суду:

- обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу;

- належним чином завірених копій: платіжного доручення № від 28.01.2019, додатку № 6 до договору поставки № 32 від 01.10.2018 та претензії, на яку є посилання у позовній заяві, з доказами направлення;

- письмової інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви,

- оригінали доказів направлення відповідачу запитуваних документів у зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви (фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист) надати до суду у вказаний вище строк.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Контактні дані господарського суду Запорізької області: веб-сайт https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; телефони: контакт-центр: 0-800-501-492 (безкоштовно по всій території України).

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала підписана 03.06.2019.

Суддя В.В. Носівець