ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1274/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О., за участю секретаря судового засідання Нечепоренко Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Дніпро)

до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (м. Павлоград, Дніпропетровська область)

про стягнення штрафу у розмірі 15535грн

Представники:

від позивача: Хлабистін Д.М.

від відповідача: Носенко Т.Г.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 15535грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- при перевезенні вантажу у вагоні № 53413506 встановлений факт заниження маси такого вантажу на 3400кг від зазначеної в документах;

- згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за невірно зазначену масу вантажу з відправника стягується штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення;

- провізна плата становила 3107грн, а тому з відповідача належить стягнути штраф в сумі 15535грн.

Відповідач заперечує проти позову посилаючись на те, що:

- вагон № 53413506 був прийнятий до перевезення станцією відправлення Ароматна Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній № 46715140 маса вантажу не була визнана залізницею іншою ніж 64000кг;

- відповідач у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагах, а тому внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим.

Також, відповідач звернувся із заявою про зменшення розміру штрафу до 3107грн.

Заява обґрунтована тим, що:

- спірна сума штрафу є завищеною;

- штраф не має компенсаторного характеру, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача і залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу, оскільки відповідач здійснив оплату провізної плати та додаткових зборів за надлишкову масу вантажу;

- у позивача відсутні будь-які збитки внаслідок зазначення відповідачем у залізничній накладній неправильної маси вантажу;

- відповідач має важливе стратегічне та соціальне значення, оскільки вносить значний вклад у забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, є містоутворюючим підприємством, інвестує в соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області.

В судовому засіданні 28.05.2019 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

В матеріалах справи міститься копія накладної № 46715140 від 02.12.2018 згідно з якою, у вагоні № 53413506 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» було направлено на станцію Добропілля Донецької області вугілля кам`яне марки г-газований Г (Г1) Р (0-200) масою 64000кг.

Відповідно до комерційного акту № 454502/126/91 від 02.12.2018 при контрольному переважуванні встановлено, що маса вантажу у вагоні № 53413506 на 3400кг менше ніж зазначено у перевізних документах.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

В ході вирішення спору встановлена невідповідність маси вантажу, зазначеної відповідачем в перевізних документах фактичній масі такого вантажу, що був перевезений позивачем у вагоні № 53413506. Як зазначалось вище, маса вантажу була на 3400кг менше ніж вказано у накладній № 46715140.

Згідно з ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з положенням ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Пунктом 2.1 вказаних Правил визначено, що вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з п. 11 Правил приймання вантажів до перевезення, у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування.

Таким чином, відповідач мав можливість зазначати у перевізних документах вірну інформацію.

В силу приписів частин 1 і 2 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Згідно з ч. 3 п. 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 29.05.2002 №334, у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Як вбачається зі змісту комерційного акту № 454502/126/91 від 02.12.2018 у встановленому порядку було засвідчено факт завантаження вагону № 53413506 вантажем вагою меншою, ніж зазначено у накладній на 3400кг.

Таким чином, за вказаних обставин, всі наслідки за неправильності відомостей, зазначених у накладній, мають бути покладені на відповідача.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У відповідності до ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем наданий обґрунтований розрахунок штрафу в розмірі 15535грн (3107 х 5 = 15535грн, де 3107грн - провізна плата за вагон від станції Ароматна Придніпровської залізниці до станції Добропілля Донецької області, 5 - кількість провізних плат).

З урахуванням викладеного є правомірною вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 15535грн.

Суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача.

Зокрема, комерційний акт № 454502/126/91 від 02.12.2018, який засвідчив невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладній вантажовідправником, складений відповідно до Правил складання актів та є чинним.

Твердження відповідача про зважування спірного вагону перед відправкою на справних, повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах не спростовує факту внесення в накладну № 46715140 неправильних відомостей щодо ваги вантажу, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафу до 3107грн суд зазначає наступне.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків і можливість його зменшення Статутом не передбачена.

Наведене узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1921грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення штрафу у розмірі 15535грн задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (51400 Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ідентифікаційний код 00178353) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680 м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602 м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) 15535грн - штрафу, 1921грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 03.06.2019.

Суддя В.О. Татарчук