РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2019Справа № 910/3770/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Івко Юрія Володимировича

до Житлово-будівельного кооперативу «Токсиколог»

про стягнення 25 679,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Івко Юрій Володимирович (надалі - ФОП Івко Ю.В.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Токсиколог» (надалі - ЖБК «Токсиколог») про стягнення 25 679,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, гарячого і холодного водопостачання, водовідведення №32/18 від 01.04.2018, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 21 990,00 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 091,63 грн., 3% річних у розмірі 234,36 грн. та інфляційних у розмірі 1 363,38 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

22.04.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ЖБК «Токсиколог» заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на відсутність заборгованості за заявлений період та відсутність доказів надання позивачем послуг.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.04.2018 між ФОП Івко Ю.В. (виконавець) та ЖБК «Токсиколог» (замовник) був укладений договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, гарячого і холодного водопостачання, водовідведення №32/18 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи по технічному та аварійному обслуговуванню внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, житлового будинку ЖБК «Токсиколог» за адресою: вул. Березняківська, 24.

Згідно з п. 2.5 Договору після надання послуг (виконання робіт) за договором або кожним з етапів виконавець виготовляє, підписує та надає замовнику акт у 2 примірниках. Замовник завіряє підписом уповноваженої особи і печаткою та повертає 1 примірник такого акту виконавцю протягом 5 календарних днів з дня його отримання від виконавця або у цей же строк надає виконавцю мотивовану відмову від підписання такого акту з переліком виявлених недоліків.

Виконавець зобов`язаний власними силами та за свій рахунок усунути недоліки, які виникли з вини виконавця, протягом 5 робочих днів з моменту підписання акту-претензії або у інший строк за погодженням сторін. Приймання-передача наданих послуг (виконаних робіт) після усунення недоліків здійснюється у порядку, встановленому п. 2.6 договору (п. 2.6 Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що вартість за обслуговування внутрішньобудинкових систем, до даного договору становить 3 000 грн. 00 коп. (три тисячі грн. 00 коп.) на місяць.

Плата вноситься на рахунок виконавця кожний місяць, але не пізніше 20-го числа, що наступає за розрахунковим (п. 3.3 Договору).

За твердженням позивача, на виконання умов Договору за період з квітня 2018 року по січень 2019 року ФОП Івко Ю.В. було надано відповідачу послуги з технічного та аварійного обслуговування внутрішньобудинкових систем на загальну суму 30 000,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 (18/18) за квітень 2018 року від 30.04.2018, №2 (18/18) за травень 2018 року від 31.05.2018, №3 (32/18) за червень 2018 року від 30.06.2018, №4 (32/18) за липень 2018 року від 31.07.2018, №5 (32/18) за серпень 2018 року від 31.08.2018, №6 (32/18) за вересень 2018 року від 30.09.2018, №7 (32/18) за жовтень 2018 року від 31.10.2018, №8 (32/18) за листопад 2018 року від 30.11.2018, №9 (32/18) за грудень 2018 року від 31.12.2018, №1 (32/18) за січень 2019 року від 31.01.2019.

В свою чергу, відповідачем частково оплачено надані на підставі Договору послуги на суму 8 010,00 грн., на підтвердження чого позивачем надані платіжні доручення №196 від 02.07.2018, №180 від 23.05.2018 та №161 від 12.04.2018.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих на підставі Договору послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 21 990,00 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, останнім оплачено надані на підставі Договору послуги на суму 8 010,00 грн., на підтвердження чого позивачем надано платіжні доручення №196 від 02.07.2018, №180 від 23.05.2018 та №161 від 12.04.2018.

Разом з тим, судом досліджено надані позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та встановлено, що вони не підписані відповідачем, а докази виконання ФОП Івко Ю.В . умов п. 2.5 Договору, щодо надання актів замовнику, в матеріалах справи не міститься.

Стосовно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 (18/18) за квітень 2018 року від 30.04.2018, №2 (18/18) за травень 2018 року від 31.05.2018 суд відзначає, що вони не можуть бути доказом надання послуг за Договором з огляду на те, що вони складені з посиланням на інший договір, а саме договір №18/18 від 01.04.2018, в той час як заборгованість заявлена позивачем за договором за №32/18 від 01.04.2018.

При цьому, відповідач заперечує надання позивачем послуг на підставі Договору за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які не підписані ЖБК «Токсиколог» та зазначає про те, що такі акти йому не надавались.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, приписи вказаної норми та ст. 901 Цивільного кодексу України передбачають обов`язок замовника оплатити послуги за умови їх надання виконавцем.

В той же час, факт надання послуг має бути підтверджений належними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази надання позивачем послуг на заявлену до стягнення суму у спірний період.

По перше, в матеріалах справи відсутні підписані сторонами акти надання послуг.

По друге, відсутні первинні докази надання послуг, які передбачені додатком №1 до Договору, мешканцям будинку.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив під час вирішення позову.

Наведені норми зобов`язують суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, на основі вичерпних і підтверджених висновків.

В той же час, всупереч вказаним нормам позивач не подав жодних належних та допустимих доказів в підтвердження надання послуг на підставі Договору за заявлений період.

За таких обставин, позовні вимоги ФОП Івко Ю.В. про стягнення з ЖБК «Токсиколог» заборгованості у розмірі 21 990,00 грн. є неправомірними та необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення основної суми боргу, підстави для задоволення позову в частині стягнення пені у розмірі 2 091,63 грн., 3% річних у розмірі 234,36 грн. та інфляційних у розмірі 1 363,38 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання у суду відсутні.

За таких обставин, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Враховуючи викладене, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Івко Юрія Володимировича відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий