РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/2604/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акура сервіс" (04080, місто Київ, Оболонський район, вулиця Корабельна, будинок 8, офіс 6; ідентифікаційний код 39996985)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" (01054, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2 літера "Б"; ідентифікаційний код 37855348)

про стягнення 198 356,62 грн,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Акура сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" про стягнення 198 356,62 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду №27/06/18-2 від 21.06.2018 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/2604/19, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 01.03.2019 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01054, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2 літера "Б".

Вказана поштова кореспонденція була вручена відповідачу 11.03.2019 відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 142.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами часини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частиною 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою від 01.03.2019 про відкриття провадження у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами статті 248 ГПК передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

За приписами частини 4 та 5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Акура сервіс" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" (замовник) було укладено договір підряду №27/06/18-2 від 27.06.2018 (далі - договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до Проектної документації, умов цього договору, чинних будівельних норм та правил, в обумовлений договором строк виконати комплекс робіт на об`єкті, та передати замовнику закінчені роботи. (пункт 2.1. договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору договірна ціна робіт визначається у відповідності із кошторисом та складає 218 356,62 грн, в тому числі ПДВ - 36 392,77 грн.

Відповідно до пункту 4.1.3. договору, розрахунок між замовником та виконавцем проводиться наступним чином:

- початок робіт виконавцем (демонтаж існуючого обладнання трубопроводів) на протязі 5-ти робочих днів після підписання договору, сплата за дані роботи - у 5-ти денний строк після підписання Акту №1 виконаних робіт, загальною сумою 20 000, 00 грн, в тому числі ПДВ - 3 333,34 грн;

- остаточна оплата за виконані роботи виконавцем (закупівля та монтаж нового обладнання трубопроводів і таке інше) на протязі 30-ти робочих днів після підписання та сплати Акту №1 виконаних робіт, сплата за дані роботи у 50-ти денний строк після підписання Акту №2 виконаних робіт, загальною сумою 198 356,62 грн, в тому числі ПДВ - 33 059,44 грн.

Оплата проводиться у вигляді безготівкового платежу на розрахунковий рахунок виконавця у національній валюті України (пункт 4.1.4. договору).

Пунктом 5.1. договору встановлено, що строки виконання робіт за даним договором становлять: червень-вересень 2018.

Положеннями пункту 7.1. договору сторони обумовили, що розрахунки здійснюються за фактично прийняті замовником роботи, оплачуються на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт форми КБ-2, Довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 протягом 5-ти робочих днів з дати їх підписання. При цьому оплата виконаних робіт здійснюється з урахуванням суми раніше сплачених авансів.

Договір є чинним з дати його належного підписання сторонами і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 15.2. договору).

На виконання умов договору підряду №27/06/18-2 від 21.06.2018 між сторонами складено та підписано Акт №1 від 18.07.2018 приймання виконаних будівельних робіт на суму 20 000,00 грн та Акт №2 від 27.08.2018 приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 198 356,63 грн.

Вказані акти підписані та скріплені печатками замовника та виконавця без зауважень та заперечень, що свідчить про фактичне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Акура сервіс" взятих на себе зобов`язань з виконання робіт в повному обсязі.

Відповідач же взяті на себе зобов`язання за договором підряду №27/06/18-2 від 21.06.2018 виконав частково, сплативши лише роботи, виконані позивачем на підставі Акту №1 від 18.07.2018.

З метою досудового врегулювання, позивач звертався до відповідача з претензією №8 від 22.01.2019, в якій просив відповідача оплатити 198 356,62 грн заборгованості за виконані роботи по Акту №2 від 27.08.2018. Оскільки вказані вимоги позивача не виконані, грошові кошти в рахунок погашення суми заборгованості на користь позивача не надходили, останній звернувся із даним позовом до суду.

Як вже зазначалось, відповідач своїм правом поданні відзиву суду не скористався.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вже зазначалось, пунктом 7.1. договору підряду №27/06/18-2 від 21.06.2018 сторони погодили, що розрахунки здійснюються за фактично прийняті замовником роботи, оплачуються на підставі підписаних сторонами Актів виконаних робіт форми КБ-2, Довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 протягом 5-ти робочих днів з дати їх підписання.

Оскільки Акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018, а також Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2018 на загальну суму 98 356,63 грн були підписані сторонами 27.08.2018, суд дійшов висновку, що вищевказані роботи повинні були бути оплачені відповідачем не пізніше 03.09.2018, тобто строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором настав.

Таким чином, внаслідок невиконання обов`язку з оплати виконаних будівельних робіт, за відповідачем обліковується заборгованість спірним договором в сумі 198 356,63 грн.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку з оплати виконаних позивачем робіт на підставі договору підряду №27/06/18-2 від 21.06.2018 за Актом №2 від 27.08.2018 настав, сума боргу відповідача, яка складає 198 356,63 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акура сервіс" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Акура сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" про стягнення 198 356,62 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна компанія "Новобуд" (01054, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2 літера "Б"; ідентифікаційний код 37855348) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акура сервіс" (04080, місто Київ, Оболонський район, вулиця Корабельна, будинок 8, офіс 6; ідентифікаційний код 39996985) 198 356,62 грн (сто дев`яносто вісім тисяч триста п`ятдесят шість гривень 62 копійки) заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 975,35 грн (дві тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 35 копійок).

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ