ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 червня 2019 року м.Тернопіль Справа №921/334/19

Суддя Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали №9-19-0.9-3038/2-19 від 23.05.2019 (вх.№407 від 28.05.2019) Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача: приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області

про зобов`язання повернути державі частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль звернувся 28.05.2019 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№407) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області, про зобов`язання відповідача повернути у володіння та користування держави в особі Головного управління Держгегокадатсру у Тернопільській області частину самовільно зайнятої частиини земельної ділянки сільськогосподарського призначення (землі запасу-пасовище) державної форми власності, площею 7,0га, кадастровий №:01:001 :1230 , що розташована на території Теофіпільської сільської ради Козівського району Тернопільської області.

Позовні вимоги обґрунтовано фактом самовільного використання відповідачем частини земельної ділянки без оформлення правовстановлюючих документів на землю, що підтверджується результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства (Акти перевірки №710-ДК/963/АП/09/01/-18 від 24.09.2018, Акти перевірки припису про усунення порушень земельного законодавства №242-ДК/0240/АП/09/01/-19 від 15.03.2019, №356-ДК/0357/АП/09/01/-19) від 22.04.2019). Оскільки вимоги припису щодо звільнення земельної ділянки підприємством не виконано, то наведене послугувало підставою до притягнення керівника підприємства до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та звернення з даним позовом для усунення порушень вимог земельного законодавства.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху.

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви визначено у ст.ст.162, 163, 164, 172 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.5, п.4 ч.2 ст.162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги та визначає спосіб захисту прав або інтересів, який не суперечить закону і, який просить суд визначити у рішенні.

В даному випадку позивач просить суд усунути порушення прав власника на земельну ділянку шляхом зобов`язання відповідача повернути її у володіння та користування. Утім позивачем не визначено у який спосіб слід відновити порушене право, тобто у який спосіб та строк здійснити повернення землі (за актом прийому-передачі тощо). Тому, виходячи із змісту позовних вимог, характеру спірних правовідносин заявнику необхідно визначити обраний спосіб захисту порушених прав власника землі.

У п.п.5, 8 ч.3 ст.162, ч.2 ст.164 ГПК України встановлено, що позивач повинен викласти в позовній заяві обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, додавши всі наявні в нього документи, що підтверджують викладені в заяві обставини та, одночасно, вказати докази, які не можуть бути ним подані з обґрунтуванням відповідної причини чи, які наявні в іншої особи.

В обґрунтування позову позивач посилається на факт виявлення порушення земельного законодавства (самовільне зайняття земельної ділянки) відповідачем - ПАП «Агропродсервіс», в підтвердження чого посилається на результати проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства по якій складено, зокрема Акт №710-ДК/963/АП/09/01/-18 від 24.09.2018, припис №710-ДК/553/ПР/03/01/-18 від 24.09.2018 про усунення порушень. Однак, даний Акт та припис складені стосовно іншого суб`єкта господарювання - товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» та в них зафіксовано факт самовільного заняття земельної ділянки іншої площі - 15га (проти заявлених у позові 7,0га), а тому такі докази не підтверджують обставину самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки, на яку посилається Управління в позові.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населеного пункту на території Теофіпільської сільської ради Козівського району.

Крім того, згідно з п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ч.2 ст.123 ГПК України).

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5% ціни позову (але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

В даному випадку Управлінням заявлено позовну вимогу про зобов`язання повернути у володіння та користування частину земельної ділянки, загальна площа якої становить 24,2624га, в розмірі 7,0га.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.163 ГПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, позовні вимоги про повернення земельної ділянки у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Утім, позивачем при зверненні з даним позовом сплачено судовий збір за ставкою, встановленою законом для немайнової вимоги, а саме у розмірі 1921грн.

Натомість, за подання позовної заяви про повернення земельної ділянки, площею 7,0га слід було сплатити судовий збір за ставкою, встановленою законом для вимог майнового характеру, тобто 1,5% від вартості такої земельної ділянки.

Судом також досліджено судову практику Верховного Суду з даного питання і з`ясовано, що у 2019 році Верховним Судом постановлено ухвали з питань сплати судового збору за аналогічними позовними вимогами. Так в ухвалах від 25.04.2019 у справі №915/636/18, від 04.03.2019 у справі №923/441/18, від 25.04.2019 у справі №921/657/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, вирішуючи питання про дотримання порядку подання касаційних скарг в частині сплати судового збору у справах, предметом розгляду в яких були вимоги про повернення земельних ділянок, зазначав про майновий характер таких вимог і здійснював розрахунок судового збору із застосуванням ставок, визначених як для майнових вимог, враховуючи, зокрема, нормативну грошову оцінку земель.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом підлягають врахуванню висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 ГПК України). Однак, за відсутності відповідної постанови щодо застосування норм права у правовідносинах, подібних тим, що виникли у даній справі, суд враховує практику, викладену у вищезгаданих ухвалах Верховного Суду, котрі прийняті останніми.

Наведені приклади застосування Верховним Судом Закону України «Про судовий збір» підтверджують необхідність надання Управлінням Держгеокадастру доказів на підтвердження вартості самовільно зайнятої земельної ділянки для визначення ставки судового збору, який підлягає сплаті за подання відповідної позовної заяви до господарського суду.

З урахуванням наведеного платіжне доручення №568 від 23.05.2019 про сплату 1921грн судового збору за звернення до господарського суду не може вважатися належним виконанням процесуального обов`язку заявника з надання доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку (п.2 ч.1 ст.164 ГПК України).

Відповідно до п.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недотримання заявником вимог п.4 ч.2, п.п.5, 8 ч.3 ст.162, п.2 ч.1, ч.2 ст.164 ГПК України при оформленні позовної заяви є підставою для залишення її без руху із встановленням заявнику десятиденного строку з дня вручення даної ухвали суду для їх усунення.

Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №9-19-0.9-3038/2-19 від 23.05.2019 (вх.№407 від 28.05.2019) до приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», с.Настасів Тернопільського району Тернопільської області, про зобов`язання повернути частину земельної ділянки, - залишити без руху.

2. Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення даної ухвали суду.

3. Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: документального підтвердження вартості спірної земельної ділянки; доказів, що земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності; доказів сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку; визначити чіткий спосіб захисту порушеного пава власності на землю; уточнити та документально підтвердити належними доказами обставини самовільного зайняття земельної ділянки, площею 7,0га та того, що земельна ділянка зайнята відповідачем у справі.

4. Копію ухвали направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області, вул.Лисенка, 20-А, м.Тернопіль, 46002.

Ухвала підписана, набирає законної сили 03.06.2019 відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Андрусик