ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/99/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання Герасименко Ю.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк м. Київ

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 09.04.2019 р.

по справі № 923/99/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банку Приватбанк м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІОН КОРПОРЕШН м. Херсон

про стягнення 155 273 432, 51 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу

суддя суду першої інстанції: Литвинова В.В.

час та місце постановлення ухвали: 09.04.2019 р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області,

повний текст складено та підписано: 10.04.2019 р.

за участю представників сторін:

від Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк м. Київ: Закуренко Т.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м. Київ на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 09.04.2019 р. по справі № 923/99/19 та призначено її до розгляду. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м. Київ розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 2 ст. 273 ГПК України.

В лютому 2019 р. Акціонерне товариство Комерційний банку Приватбанк м. Київ звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРІОН КОРПОРЕШН м. Херсон про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу від 20.08.2016 р. № 4П16074ЛИ в сумі 155 273 432,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору фінансового лізингу від 20.08.2016 р. № 4П16074ЛИ щодо сплати лізингових платежів та відсоткової винагороди за користування майном.

01.04.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю ПРІОН КОРПОРЕШН м. Херсон звернулось до Господарського суду Херсонської області з клопотанням про призначення у справі судово-економічної експертизи, проведення якої просить доручити Одеському науково - дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та поставити на вирішення експертів наступні питання:

- чи підтверджується документально розрахунок заборгованості за договором фінансового лізингу від 20.08.2016 р. № 4П16074ЛИ щодо нарахування Акціонерним товариством Комерційний банку "Приватнбанк" м. Київ суми заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в сумі 71 358 726,30 грн., якщо не підтверджується навести правильний розрахунок;

- чи підтверджується документально розрахунок заборгованості за договором фінансового лізингу від 20.08.2016 р. № 4П16074ЛИ щодо нарахування Акціонерним товариством Комерційний банку "Приватбанк" м. Київ суми заборгованості з винагороди за користуванням майном в сумі 57 755 141,87 грн., якщо не підтверджується, навести правильний розрахунок;

- чи підтверджується документально розрахунок заборгованості за договором фінансового лізингу від 20.08.2016 р. № 4П16074ЛИ щодо нарахування Акціонерним товариством Комерційний банку "Приватбанк" м. Київ пені за порушення грошового зобов`язання в сумі 26 159 564,34 грн., якщо не підтверджується, навести правильний розрахунок.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.04.2019 р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" м. Херсон про призначення у справі № 923/99/19 судової економічної експертизи.

Призначено у справі № 923/99/19 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (73000, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6). Зупинено провадження у справі № 923/99/19 до закінчення проведення судової експертизи. Не погодившись з наведеною ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк м. Київ оскаржило її до Південно західного апеляційного господарського суду.

В поданій апеляційній скарзі позивач посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Банк в апеляційній скарзі зазначає про відсутність підстав для призначення судової економічної експертизи через відсутність дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування.

Винесені на вирішення експерта питання, можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки умовам договору в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

За результатами розгляду матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м. Київ підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 № 4038 ХІІ (зі змани та доповненнями) судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Частиною 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з пунктом 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5) одним з основних видів (підвидів) експертиз є економічна експертиза, яка включає дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

Питання про призначення судової економічної експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід, зокрема:

- визначити об`єкти, що підлягають експертному дослідженню;

- максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз`ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності;

- визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів;

- здійснити перевірку (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, в тому числі з урахуванням належного відображення ознак об`єктів і зразків, а за невідповідності матеріалів цим критеріям - вжити заходів до усунення недоліків матеріалів шляхом витребування додаткових документів і матеріалів у сторін та інших осіб;

- у разі потреби забезпечити відібрання зразків, у тому числі за необхідності - з участю спеціаліста;

- у необхідних випадках розглянути можливість виклику судового експерта для уточнення питань, які ним мають бути роз`яснені, а також для перевірки матеріалів з точки зору їх повноти, достатності та придатності для проведення експертизи;

- з`ясувати усі інші обставини, пов`язані з проведенням судової експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

За приписами ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок,особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів,що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 234 ГПК України ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, призначаючи судову економічну експертизу, послався на наявність великого обсягу цифрової інформації та необхідність виключення помилок в розрахунках позивача.

Разом з тим, суд першої інстанції не обґрунтував, чому вказаний аналіз не може бути зроблений безпосередньо судом на підставі наявних у даній справі доказів, шляхом проведення власного аналізу наявних у даній справі доказів, зокрема договору фінансового лізингу від 20.08.2016 р. № 4П16074ЛИ у сукупності з іншими наданими позивачем доказами.

Крім того, як зазначалося вище судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому, матеріали справи не містять доказів (контррозрахунків), наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРІОН КОРПОРЕЙШН" м. Херсон щодо спростування заявленої позивачем до стягнення суми.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що матеріали справи не містять взаємно суперечливих доказів, наявність яких є основною підставою для призначення експертизи.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі не навів обґрунтувань необхідності призначення у справі судової експертизи та не визначив, які саме спеціальні знання необхідні для перевірки поставлених відповідачем на вирішення судового експерта питань.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає висновки суду першої інстанції стосовно необхідності призначення судової економічної експертизи по справі № 923/99/19 помилковими.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що призначення судової експертизи в даному випадку призвело до зупинення провадження у справі.

Пунктом 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду Херсонської області від 09.04.2019 р. у справі № 923/99/19 підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267-282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м. Київ задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 09.04.2019 р. по справі № 923/99/19 скасувати.

Справу № 923/99/19 повернути до Господарського суду Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.05.2019 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк