РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2019Справа № 910/1470/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Яценко Я. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторсько-будівельний центр" (вул.Червоноткацька, буд.27/2, м.Київ, 02094, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Групабудівельників-Інжиніринг" (б-р Верховної Ради буд. 22, м.Київ, 02094, )

про стягнення 64 421,64 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Конструкторсько-будівельний центр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Групабудівельників-Інжиніринг" про стягнення суми 50 673,00 грн основного боргу, 1056,95 грн 3% річних, 3 244,70 грн інфлійних, 9 446,99 грн пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору підряду №18-07 від 18.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

05.03.2019 через відділ діловодства суду позивач подав клопотання, у якому просив витрати на правничу допомогу покласти на відповідача у разі задоволення позову.

05.03.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав клопотання, у якому просив проводити розгляд справи № 910/1470/19 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 постановлено справу № 910/1470/19 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 продовжено строки підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі № 910/1470/19 на 25.04.2019.

Ухвалою від 25.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.05.2019.

23.05.2019 через відділ діловодства суду після початку розгляду справи по суті позивачем подано додаткові пояснення до позову, зазначене пояснення суд залишає без розгляду на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 06.03.2019 отримана відповідачем - 12.03.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 23.05.2019 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні 23.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2017 між ТОВ «Конструкторсько-будивельний центр» (далі - підрядник, позивач) та ТОВ «Групабудівельників-Інжиніринг» (далі - замовник, відповідач) укладено договір підряду №18-07, відповідно до якого замовник поручає, а підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи по влаштуванню монолітних залізобетонних конструкцій на об`єкті замовника «Будівництво торгово-розважального комплексу з підземним торговими та технічними приміщеннями на перехресті Оболонського проспекту та вул.. Героїв Дніпра в Оболонському р-н».

Як вказує позивач, на виконання договору замовником здійснювалось авансування та часткова оплата виконаних робіт на загальну суму 687 500,00 грн. Підрядником за договором виконувалися роботи та замовником підписувалися акти виконаних робіт на загальну суму 738 173,00 грн.

Заборгованість замовника за виконані роботи станом на 30.04.2018 склала 68 173,00 грн.

Як вказує позивач, підрядником в червні 2018 було направлено замовнику вимогу про сплату заборгованості та отримано листа від 13.06.2018, згідно з яким замовник зобов`язується сплатити борг за договором № 18-07 в сумі 60 673,00 грн до 31.12.2018. Проте, ним було сплачено 10 000,00 грн. та надано новий гарантійний лист від 14.12.2018 вих.№ 14/12-1, яким гарантував оплату до 01.07.2019.

Отже, заборгованість замовника за виконані роботи складає 50 673,00 грн.

За доводами позивача, спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання за договором, а саме в частині здійснення своєчасної та повної оплати виконаних підрядних робіт, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості за договором підряду №18-07 від 18.07.2017 у розмірі 50 673,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду.

Відповідно до п. 3.2. договору, оплата робіт здійснюється замовником підрядчику в порядку та у формі не забороненій чинним законодавством України.

Як встановлено ч.1 ст.854 Цивільного кодексу якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих його етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі робіт за умови, що роботи виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника -достроково.

Таке положення ст..854 Цивільного кодексу України не встановлює обов`язку здійснити платіж негайно, однак згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, ч. 2 ст. 252 ЦК України визначено, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. (ст.252, 253 ЦК України).

При цьому, подія у розумінні вказаних статей - це явище які хоч і виникають з волею суб`єктів, але розвиваються і проходять не залежно від їх волі.

Таким чином суд приходить до висновку, що сторонами Договору, не визначено строк виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт. Обумовлення в договорі настання обов`язку з оплати не є такою подією. Позивач не звертався до відповідача з вимогою про оплату вартості виконаних робіт на суму 50 673,00 грн., тому строк виконання відповідачем таких зобов`язань щодо оплати виконаних робіт, з врахуванням положень ч.2 ст. 530 ЦК України, не настав.

Позивачем до матеріалів справи долучено лист відповідача вих..№13/06-1 від 13.06.2018, яким останній гарантував оплату у розмірі 142 220,65 грн до 31.12.2018. та лист вих..№14/12-1 від 14.12.2018, яким гарантував оплату у розмірі 71 547,65 грн до 01.07.2019.

Проте, гарантійний лист - це офіційний лист підприємства, установи, організації, що є юридичним гарантом виконання підприємством викладених у ньому зобов`язань, що не може слугувати доказом встановлення строків оплати.

Вимоги про стягнення пені, інфляційних та 3% річних, не підлягають задоволенню, оскільки, є похідними від вимог про стягнення суми основного боргу, крім того, судом не встановлено строк прострочення зобов`язань відповідачем.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, позивач, у порушення наведених приписів процесуального законодавства, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність заявлених ним позовних вимог.

Позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати виконання робіт, в зв`язку з чим суд зазначає, що поданий позов є передчасним, а тому не вбачає наявності підстав для його задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір та витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 28.05.2019.

Суддя Н.І. Ягічева