ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа № 911/480/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ХХІ СТОЛІТТЯ»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Березанська спецбаза матеріально-технічного постачання»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеція півночі»

про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності

за участю представників

позивачів: 1. Тихонов ОСОБА_1 керівник;

2. ОСОБА_2 керівник;

відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулись Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ХХІ СТОЛІТТЯ» (далі позивач 1, ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ») і Товариство з обмеженою відповідальністю «Березанська спецбаза матеріально-технічного постачання» (далі позивач 2, ТОВ «Березанська спецбаза МТП») із спільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеція півночі» (далі відповідач, ТОВ «Спеція півночі»), в якому просять суд:

- припинити право спільної часткової власності ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» на належні будівлі, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, буд. 42-Б, а саме: насосну площею 62,6 кв. м та пожводойму, що знаходяться на земельній ділянці, кадастровий номер :01:013: НОМЕР_1 та складають 14/100 Комплексу;

- визнати за ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» право власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, буд. 42-Б, а саме: насосну площею 62,6 кв. м та пожводойму, що знаходяться на земельній ділянці, кадастровий номер :01:013: НОМЕР_1 , як на окремий об`єкт нерухомого майна, що є єдиним цілим;

- припинити право спільної часткової власності ТОВ «Березанська спец база МТП» на належні будівлі, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, буд. 42-А, а саме: адмінбудинок, 1 А, площею 173,6 кв. м; мехмайстерня, 2 В, площею 113,50 кв. м; склад, 3 В, площею 44,80 кв. м, що знаходяться на земельній ділянці, кадастровий номер :01:013:0017, та складають 3/100 Комплексу;

- визнати за ТОВ «Березанська спец база МТП» право власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, буд. 42-А, а саме: адмінбудинок, 1 А, площею 173,6 кв. м; мехмайстерня, 2 В, площею 113,50 кв. м; склад, 3 В, площею 44,80 кв. м, що знаходяться на земельній ділянці, кадастровий номер :01:013: НОМЕР_2 , як на окремий об`єкт нерухомого майна, що є єдиним цілим.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що відповідач фактично відмовився від укладення договору про виділення в натурі частки майна позивача 1, у зв`язку з чим, своїми діями, обмежив право позивачів на виділ у натурі їх часток з майна спільної часткової власності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.02.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 25.03.2019.

22.03.2019 відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Спеція півночі».

Ухвалою господарського суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2019.

Ухвалою суду від 15.04.2019 розгляд справи по суті відкладено на 06.05.2019.

В судовому засіданні 06.05.2019 присутні представники позивачів обґрунтували в усному порядку заявлені вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

06.05.2019, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

На підставі Рішення виконкому Березанської міської ради від 01.07.2005 № 72 за ТОВ «Березанська спецбаза МТП» зареєстровано право власності на комплекс загальною площею 2331,6 кв. м, до складу якого увійшли: адмінбудинок, 1 А, площею 173,6 кв. м; мехмайстерня, 2 Б, площею 113,50 кв. м; склад, 3 В, площею 44,80 кв. м; насосна, 4 Г, площею 62,6 кв. м; пожводойма, 5 Д, склад, 6 Е площею 1777,90 кв. м; підвал, 7 Ж, площею 157,00 кв. м; вбиральня, 8 З, площею 2,20 кв. м; залізничний тупик, 9; огорожа, 10 (далі Комплекс), що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 13.07.2005, серія САА № 571137.

30.06.2006 між ТОВ «Березанська спецбаза МТП» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушнер» (далі ТОВ «Кушнер») (покупець) укладено договір купівлі продажу 80/100 частин комплексу, посвідчений нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Київської області Черниш О.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 1491 (далі договір № 1491), за умовами якого продавець зобов`язався передати 80/100 частин комплексу у власність покупцю, а покупець зобов`язався прийняти у власність 80/100 частин комплексу і сплатити за них суму у розмірі і в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору № 1491 комплекс, 80/100 частин якого (а саме: склад площею 1777,90, позначений в плані літерою Е (6), залізничний тупик 9 (9)) відчужуються за даним договором, розташований в місті Березань, по вулиці Маяковського, буд. 42-а (сорок два літера «а») Київської області, та має наступні характеристики: адмінбудинок площею 173,6 кв. м, позначений в плані літерою А (1), мехмайстерня площею 113,50 кв. м Б (2), склад площею 44,80 кв. м В (3), насосна площею 62,6 кв. м Г (4), пожводойма Д (5), склад площею 1777,90 кв. м Е (6), підвал площею 157,00 кв. м Ж (7), вбиральня площею 2,20 кв. м З (8), залізничний тупик 9 (9), огорожа 10 (10); Реєстраційний № в РПВН: 11381566.

Право власності на комплекс у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору (п. 8.7. договору № 1491).

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Кушнер» () здійснено державну реєстрацію, в тому числі, повного найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеція півночі», про що до реєстру внесено запис від 29.03.2018 за № 0003102.

Позивачі стверджують, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 09.03.2006 визнано частково недійсним Свідоцтво № 571137 про право власності ТОВ «Березанська спецбаза МТП», видане виконавчим комітетом Березанської міської ради народних депутатів від 13.07.2005, на цілісний майновий Комплекс по вул. Маяковського, 42 А, в м. Березань Київської області; визнано за ОСОБА_3 право власності на 17/100 Комплексу, а саме на насосну, пожводойму, підвал, що були складовими Комплексу.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 140564504 від 08.10.2018, станом на 14.07.2006 право власності на:

- 83/100 Комплексу зареєстровано за ТОВ «Кушнер», що виникло на підставі договору купівлі-продажу р. № 1614 від 07.07.2006 та договору купівлі-продажу р. №1491 від 30.06.2006, що посвідчені приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Черниш О.Д.;

- 14/100 Комплексу зареєстровано за ОСОБА_3 ;

- 3/100 Комплексу зареєстровано за ТОВ «Березанська спецбаза МТП».

31.07.2013 між ОСОБА_3 (продавець) та ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу 14/100 частин Комплексу, посвідчений приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Київської області Черниш О.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 645 (далі договір № 645), за умовами якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність 14/100 частин, а саме: пожводойму та насосну від комплексу, що розташований за адресою: місто Березань, вулиця Маяковського, буд. 42-б (сорок два літера «б») Київської області,/колишня адреса вул. Маяковського, буд. 42-а (сорок два літера «а»).

Згідно з п. 2 договору № 645 предмет договору належить продавцю на підставі рішення Березанського міського суду від 09.03.2006 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 09.06.2006, номер запису 340, в реєстрову книгу № 2, реєстраційний № 11381566.

Право власності на 14/100 частини комплексу у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього права (п. 17 договору № 645).

Постановою державного нотаріуса Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В. від 14.12.2018 № 900/02-31 відмовлено ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» у посвідченні договору купівлі-продажу 14/100 частин майнового комплексу, що розташований в м. Березані, вул. Маяковського, 42-б, Київської області, в зв`язку з відсутністю відомостей та документів, що підтверджували б, що ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» у письмовій формі повідомило усіх інших учасників спільної часткової власності (як фізичних, так і юридичних осіб) про свій намір продати свою частку іншій особі із зазначенням ціни та інших умов, на яких продається ця частка.

В подальшому ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» звернулось до ТОВ «Спеція півночі» та ТОВ «Березанська спецбаза МТП» з листом від 17.12.2018, в якому просив розглянути можливість щодо надання ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» згоди на укладення договору купівлі-продажу 14/100 частин Комплексу та/або щодо укладення між ТОВ «Спеція півночі», ТОВ «Березанська спецбаза МТП» та ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» договору про виділення у натурі часток майна кожного співвласника Комплексу та припинення у такий спосіб права спільної часткової власності на Комплекс.

У відповідь на вказане звернення ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» від 17.12.2018 ТОВ «Березанська спецбаза МТП» листом від 20.12.2018 повідомило про відсутність заперечень щодо укладення ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» договору купівлі-продажу 14/100 частин Комплексу та договору про виділення у натурі часток майна кожного співвласника Комплексу.

ТОВ «Спеція півночі», відповідаючи на звернення ТОВ «БК «ХХІ СТОЛІТТЯ» від 17.12.2018, листом за вих. № 92 від 21.12.2018 повідомило, що не має можливості надати згоду щодо укладення договору купівлі-продажу 14/100 частин Комплексу та/або договору про виділення у натурі часток Комплексу, оскільки належне ТОВ «Спеція півночі» на підставі договору від 30.06.2006 майно відчужене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК».

Так, судом встановлено, що 14.02.2018 між ТОВ «Кушнер» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» (покупець) укладено договір купівлі-продажу комплексу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Запорожець І.Г. та зареєстрованим в реєстрі за № 105 (далі договір № 105), відповідно до п. 1 якого продавець передає у власність покупця комплекс 1984 рік побудови, а покупець, в особі представника, приймає у власність комплекс 1984 рік побудови, і сплачує за нього обговорену грошову суму.

Згідно з п. 2 договору № 105 предметом цього договору є комплекс 1984 рік побудови, який знаходиться за адресою: Київська область, м. Березань, вулиця Маяковського, будинок 42-В (сорок два літера «В»), надалі іменований «комплекс».

Комплекс в цілому складається з: літ. « 2 Б» склад з підвалом, загальною площею 1934,9 кв. м; літ. « 3 В» залізничний тупик; літ. « 4 Г» склад, загальною площею 493,1 кв. м; літ. « 5 Д» склад з пандусом, загальною площею 833,2 кв. м; літ. « 6 Е» навіс; літ. « 6, № 1» огорожа (пп. 2.1. договору № 105).

Право власності на комплекс у покупця виникає згідно п. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, з дня державної реєстрації цих прав у встановленому законом порядку (п. 19 договору № 105).

Звертаючись з позовом до суду, позивачі зазначають, що оскільки з відповіді ТОВ «Спеція півночі» у листі за вих. № 92 від 21.12.2018 вбачається відмова відповідача від укладення договору про виділення у натурі частки майна позивача 1, на думку позивачів, відповідач своїми діями обмежив право їх права у виділ в натурі часток позивачів з майна спільної часткової власності.

Розглянувши подані матеріали в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. ст. 317, 328 Цивільного кодексу України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном; право власності придбавається з підстав, не заборонених законом, у тому числі на підставі угод; право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. ст. 355, 356 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників, в порядку ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України, має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності передбачено ст. 361 Цивільного кодексу України. В силу положень ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 4 статті 364 Цивільного кодексу України передбачено, що виділ такої частки здійснюється на підставі договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, який укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду (позиція Верховного Суду України у листі від 01.07.2013 «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ»).

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, відповідач на підставі договору купівлі-продажу комплексу від 14.02.2018 здійснив відчуження на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» складу з підвалом загальною площею 1934,9 кв. м, що є складовими частинами Комплексу, а саме: складу площею 1777,90 кв. м та підвалу площею 157,00 кв. м (1777,90 кв. м + 157,00 кв. м = 1934,90 кв. м), а також залізничного тупику (залізничний тупик, 9), що є складовою частиною Комплексу, та є спільною частковою власністю. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» стало співвласником частини Комплексу.

Як вказано у підпунктах 6.6, 6.8.,6.9, 6.11 пункту 6 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право. Одночасно з посвідченням договору про виділ частки в натурі (поділ) житлового будинку, будівлі або споруди нотаріусом посвідчується договір про виділ частки в натурі на місцевості земельної ділянки. Для посвідчення останнього разом з іншими документами нотаріусу подається нотаріально посвідчений договір про спільну часткову власність на земельну ділянку. Укладення договору про виділ частки в натурі припиняє спільну часткову власність для особи (осіб), частка якої виділяється за цим договором. Укладення договору про поділ спільного майна припиняє спільну власність для усіх співвласників. Якщо між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі (поділу), нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії і роз`яснює заінтересованим особам їх право звернутися до суду для вирішення цих спорів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що між сторонами у даній справі не виник спір щодо виділу в натурі частки із спільного майна.

Як встановлено судом, відповідач, у відповідь на пропозицію позивача 1 щодо укладення договору про виділення у натурі часток майна та припинення права спільної часткової власності, повідомив, що відчужив частину належної йому частки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК», у зв`язку з чим ТОВ «Спеція півночі» не має можливості надати згоди на укладення договору про виділення у натурі часток майна.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що позивачі звертались до Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» з пропозицією укласти договір про виділ у натурі часток з майна спільної часткової власності та, відповідно, відмови останнього в укладенні такого договору.

Доводи позивачів про те, що своїми діями щодо відчуження частини Комплексу за договором купівлі-продажу комплексу від 14.02.2018 відповідач порушив права позивачів як учасників спільної часткової власності не приймаються, оскільки встановлення зазначених обставин не входить до предмета спору в даній справі. Крім того сторонами не надано доказів оспорювання та визнання зазначеного договору недійсним.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За висновком суду матеріали справи не містять доказів існування спору щодо виділу часток, а позов є передчасним, з огляду на те, що позивачами не дотримано процедури, що передує зверненню до суду про вирішення спору щодо виділення у натурі часток майна та припинення права спільної часткової власності, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК», як власник частини Комплексу, не обізнаний про намір інших співвласників укласти договір про виділення у натурі часток майна та припинення в такий спосіб права спільної часткової власності.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.05.2019.

Суддя О.В. Щоткін