ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Справа № 906/835/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Берчук С.Г.

відповідача: Алхімова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.12.2018р. у справі № 906/835/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім А.М.Кузьміна

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 1174777,54 грн.

В вересні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Електрометалургічний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М.Кузьміна звернулось до господарського суду Житомирської області із позовом до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» про стягнення 1 174 777, 54 грн., з яких: 1 134 285,12 грн. - основний борг, 37 322,64 грн. - пеня, 3 169,78 грн. - 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення умов Договору поставки № 18113 від 20.04.2018 року відповідачем в частині сплати повної вартості готової продукції /а.с. 3-7/.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.12.2018 року у справі № 906/835/18, позов Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М.Кузьміна до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 134 285,12 грн. - основного боргу, 37 322,64 грн. - пені, 3 169,78 грн. - 3% річних та 17 621,66 грн. - судового збору.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього обов`язку згідно з договором, своє зобов`язання щодо повного розрахунку за товар не виконав, а тому з урахуванням перевіреного судом розрахунку пені та 3% річних, останній дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю /а.с. 133-137/.

Відповідач Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2018 року у справі № 906/835/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- умови укладеного між сторонами Договору значно відрізняються від тендерної пропозиції за результатами аукціону (тендеру) № 2330681, в частині умов поставки, оплати та якості Продукції, що є порушенням ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- відповідач неодноразово звертався до місцевого господарського суду із клопотаннями про зупинення провадження у даній справі до вирішення іншого спору, зокрема у справі № 908/2386/18 про визнання недійсним укладеного між сторонами Договору поставки № 18113 від 20.04.2018 року, проте зазначені клопотання місцевим судом залишалися без задоволення. Стаття 227 ГПК України не містить обмежень в частині часу подачі клопотання про зупинення розгляду справи, а вказує на обов`язок суду зупинити провадження по справі, у випадку об`єктивної неможливості розгляду однієї справи до вирішення іншої справи. Таким чином, судом першої інстанції було порушено право відповідача на об`єктивний та всебічний розгляд даної судової справи, оскільки в господарському суді Запорізької області у справі № 908/2386/18 представник ПрАТ «Дніпроспецсталь» наголошує на безпідставність позовних вимог, адже вказує на рішення у даній справі про стягнення заборгованості за укладеним Договором № 18113 від 20.04.2018 року;

- по Договору та Специфікації № 1 позивач зобов`язаний виготовити товар на загальну суму 2 716 200,00 грн., тоді як останній не виконав зобов`язання з виготовлення та передачі відповідачу товару на повну суму, станом на час подачі позову до суду, товар готовий до відвантаження на 223 914,88 грн. менше, отже товар позивачем не виготовлений у повному обсязі і як наслідок обов`язок доплати виникне після виготовлення товару.

Таким чином, на думку скаржника, наявні усі правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду від 19.12.2018 року у справі № 906/835/18, оскільки судом першої інстанції не враховані всі обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, окрім того порушені норми як процесуального так і матеріального права /а.с. 148-155/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Коломис В.В, суддя Тимошенко О.М.) від 28.02.2019 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» на рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2018 року у справі № 906/835/18, призначено справу до розгляду на 09.04.2019 року об 10:30 год. /а.с. 175/.

На підставі розпорядження керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року № 01-04/142, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді (судді-доповідача) по справі № 906/835/18 - Савченко Г.І., проведено повторний автоматизований розподіл справи, яким визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Коломис В.В./а.с. 187-188/.

01.04.2019 року Приватним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М. Кузьміна подано до суду клопотання (вх. № 12625/19 від 01.04.2019 року) про проведення судового засідання у справі № 906/835/18 у режимі відеоконференції, зокрема із Заводським районним судом м. Запоріжжя (69009, м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 65) /а.с. 189-190/.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 02.04.2019 року № 01-04/155 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Тимошенка О.М. у період з 26.03.2019 року по 09.04.2019 року (включно) та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 906/835/18 /а.с. 195/.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019 року для розгляду справи визначено колегію суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., Коломис В.В. /а.с. 196/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» на рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2018 року у справі №906/835/18, яке призначено до розгляду на 09.04.2019 року, прийнято у новому складі суду: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., Коломис В.В.; доручено забезпечення проведення відеоконференції Заводському районному суду м.Запоріжжя /а.с. 197-198/.

08.04.2019 року ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М. Кузьміна подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 13554/19 від 08.04.2019 року), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги та просить оскаржуване рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2018 року залишити без змін.

09.04.2019 року судове засідання у справі № 906/835/18 в режимі відеоконференції не відбулося у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Коломис В.В. Учасники справи повідомлені про неможливість проведення судового засідання телефонограмою та шляхом розміщення відповідної інформації на сторінці суду офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет /а.с. 227-229/.

Після усунення обставин, які унеможливлювали проведення судового засідання, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 року призначено справу № 906/835/18 до розгляду на 29.05.2019 року об 10:00 год. в режимі відеоконференції із Заводським районним судом м. Запоріжжя /а.с. 230-231/.

В судовому засіданні 29.05.2019 року представник ДП «Житомирський бронетанковий завод» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати, а в позові ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М. Кузьміна відмовити.

Представник ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М. Кузьміна заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 19.12.2018 року у справі № 906/835/18 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна (надалі - постачальник, позивач) та Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод» (надалі - покупець, відповідач) укладено Договір поставки № 18113, у відповідності до п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити металопродукцію (товар) в кількості передбаченій специфікаціями. Строк та умови поставки, номенклатура, технічні вимоги до товару, кількість, ціна, визначається специфікацією - замовленням (надалі іменується специфікація/специфікації), що є Додатком №1 до даного Договору та є його невід`ємною частиною. Ціни вказані в специфікації є дійсними протягом 7 робочих днів від дати її оформлення.

Пунктом 2.1.2 Договору сторони погодили: FCА - склад ПрАТ «Дніпроспецсталь», м. Запоріжжя, вул.Теплічна, 8 - для поставок автомобільним транспортом. Покупець зобов`язаний надати транспорт для завантаження протягом 10 робочих днів з моменту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження. Відвантаження товару здійснюється за умови повної оплати товару. Датою поставки вважається дата передачі товару на складі постачальника, що вказана в автотранспортній накладній.

За приписами п.2.1.3 Договору, умови поставки, що вказані у специфікації мають перевагу перед умовами, що вказані у Договорі.

Пунктом 3.1 Договору визначено, якщо інший порядок не узгоджений сторонами, розрахунки за цим Договором здійснюються в наступному порядку: після узгодження та підписання сторонами специфікації, постачальник виставляє рахунок із зазначенням суми загальної вартості партії товару. В рахунку постачальник вказує номер специфікації, найменування товару, припустиму до постачання кількість товару, ціну за 1 тн. по позиції, загальну вартість по позиції та суму до оплати. Протягом 7 (семи) банківських днів від дати виставлення рахунку покупець зобов`язаний здійснити авансовий платіж в розмірі 100% суми, зазначеної в рахунку простим банківським переказом на поточний рахунок постачальника, що вказаний в рахунку.

За умовами п.3.3 Договору, ціна за одиницю виміру товару узгоджується специфікаціями, які є невід`ємною частиною Договору. Загальна сума договору складається з суми вартості усіх узгоджених сторонами специфікацій.

Згідно з п.4.4 Договору, розмір толерансу поставки визначається у відповідній специфікації. Сторони розуміють під толерансом допустиме відступлення між кількістю, вартістю товару, вказаного в специфікації, і кількістю і вартістю фактично поставленого товару, що вказана в товаросупроводжувальних документах. При постачанні товару в мехаж толерансу зобов`язання постачальника вважаються виконаними належним чином.

У пункті 6.3 Договору сторони передбачили, що за прострочення в оплаті товару покупець виплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення оплати, а постачальник не несе відповідальність за прострочення поставки товару. Пеня нараховується за весь період прострочення.

Згідно з п.8.1 Договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 включно.

Даний Договір підписаний та скріплений печатками з боку обох сторін /а.с. 10-13/.

20.04.2018року сторонами підписано Специфікацію-замовлення № (Додаток № 1 до Договору № 18113 від 20.04.2018 року).

Вказаною специфікацією сторони погодили загальну кількість товару, яка становить 45,000 т. та загальну вартість товару, яка становить 2 716 200,00 грн.

Пунктом 2 Специфікації сторони погодили, що допускається відхилення ваги по показниках у межі +5/-5% від погодженої кількості металопродукції.

За пунктом 3 специфікації термін постачання: впродовж 3-х календарних днів від дати здійснення покупцем остаточного розрахунку за продукцію Умова оплати - 50 % передплата, 50 % по факту готовності матеріалу перед відвантаженням /а.с. 14/.

20.04.2018 позивачем виставлено відповідачу рахунок за № 62141 на оплату попередньої оплати в сумі 1 358 100,00 грн. /а.с. 15/.

Згідно з платіжним дорученням № 2356 від 04.05.2018 року на суму 1 358 100,00 грн. відповідач здійснив оплату виставленого позивачем рахунку № 62141, що стверджується відповідним «призначенням платежу» /а.с. 17/.

14.06.2018 року позивачем виставлено відповідачу рахунок на доплату за № 62940 в сумі 1 134 285,12 грн. Зазначено, що загальна вартість товару складає 2 492 385,12 грн., а загальна маса товару - 41 292 т. /а.с. 16/.

Відповідач вищевказаний рахунок не оплатив та товару на складі постачальника не забрав.

30.07.2018 позивачем на адресу відповідача направлено лист (вимогу), в якому зазначено про те, що товар згідно Додатку № 1 (Специфікації № ) виготовлений постачальником у травні 2018 року, про що покупця повідомлено листом № 141-6374 від 29.05.2018 року та виставлено рахунок на оплату № 62940 від 14.06.2018 року на суму 1 134 285,12 грн. Вказаним листом позивач вимагав у відповідача негайно погасити заборгованість за Договором у розмірі 1 134 285,12 грн.

З огляду на те, що претензія позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення, ПрАТ «Електрометалургічний завод «Дніпроспецсталь» ім А.М. Кузьміна, звернулось до господарського суду Житомирської області із позовом про стягнення 1 134 285,12 грн. основного боргу за Договором.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань позивачем на підставі п.6.3 Договору також нараховано відповідачу 37 322,64 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України 3 169,78 грн. 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № 118113 від 20.04.2018 року, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст.662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Нормами ст.663 ЦК України визначено, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно з ст.689 ЦК України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як вбачається з умов укладеного між сторонами Договору, у Специфікації-замовленні № від 20.04.2018 року сторони погодили, що термін постачання - впродовж 3-х календарних днів від дати здійснення покупцем остаточного розрахунку за продукцію. Зокрема, умова оплати наступні: 50 % передоплати та 50 % по факту готовності матеріалу перед відвантаженням.

Відповідач здійснив на умовах укладеного Договору попередню оплату в розмірі 1 358 100,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 2356 від 04.05.2018 року.

Водночас, 14.06.2018 року позивачем виставлено відповідачу рахунок на доплату за № 62940 в сумі 1 134 285,12 грн. При цьому, вказано, що загальна вартість товару складає 2 492 385,12 грн., а загальна маса товару - 41 292 т.

Проте відповідач вищевказаний рахунок не оплатив та товару на складі постачальника не забрав.

Аналізуючи встановлені обставини, апеляційний суд не розцінює вищевказаний рахунок позивача, як належне повідомлення відповідача про готовність продукції та необхідність здійснення оплати товару у повному обсязі, оскільки позивачем до матеріалів справи не додано доказів направлення останнього відповідачу.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги, що 30.07.2018 року позивачем на адресу відповідача направлено лист (вимогу), в якому зазначено про те, що товар згідно Додатку № 1 (Специфікації № ) був виготовлений постачальником у травні 2018 року, про що покупця було повідомлено листом № 141-6374 від 29.05.2018 року та виставлено рахунок на оплату № 62940 від 14.06.2018 року на суму 1134285,12 грн., в результаті чого позивач вимагав у відповідача негайно погасити заборгованість за Договором у розмірі 1 134 285,12 грн. Зазначений лист відповідач отримав 07.08.2018, що стверджується реєстром відправлення рекомендованих листів позивача та витягом (відстеження) із офіційного сайту «Укрпошта» /а. с. 18-22/.

Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зважаючи, що сторонами у договорі не обумовлено строків здійснення остаточного розрахунку за товар по факту готовності матеріалу перед відвантаженням та беручи до уваги пред`явлену позивачем вимогу від 30.07.2018 року, у відповідача виник обов`язок здійснити остаточний розрахунок за товар по факту готовності продукції перед відвантаженням в розмірі 1 134 285,12 грн. у строк до 14.08.2018 (07.08.2018 - дата отримання вимоги +7 пільгових днів згідно з претензією).

В силу приписів статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем зобов`язань по Договору поставки, а доказів про сплату суми боргу відповідачем не надано, а тому вимога про стягнення основної заборгованості в розмірі 1 134 285,12 грн. правомірно була задоволена господарським судом Житомирської області.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 37 322,64 грн. нарахованої за період з 15.08.2018 року по 17.09.2018 року.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з умов Договору № 18113 від 20.04.2018 року, сторонами у п.6.3 погоджено, що за прострочення в оплаті товару покупець виплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення оплати, а постачальник не несе відповідальність за прострочення поставки товару. Пеня нараховується за весь період прострочення.

Поскільки прострочення відповідача по оплаті продукції має місце, тому вимога позивача про стягнення пені є підставною та правомірно задоволена місцевим господарським судом у розмірі 37 322,64 грн. за розрахунком позивача.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3 169,78 грн. 3 % річних за період прострочення з 15.08.2018 року по 17.09.2018 року.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

З огляду на наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання місцевий суд, здійснивши перерахунок, перевірений апеляційним судом, слушно задовольнив вимоги позивача про стягнення 3 % річних у розмірі 3 169,78 грн.

Доводи апелянта щодо того, що позивачем виготовлено товар не у повному обсязі, судом апеляційної інстанції оцінюється критично.

Так, приписами ч.1 ст. 688 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Натомість матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач повідомляв позивача про порушення умов договору в частині виготовленого товару.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений був права вимагати у позивача виготовлення товару у кількості, визначеній у специфікації, або відмовитись від договору та вимагати повернення попередньої оплати.

За таких обставин, зазначені доводи апелянта відхиляються апеляційним судом за безпідставністю.

Щодо посилань апелянта про те, що укладений між сторонами Договір № 18113 від 20.04.2018 року не відповідає положенням ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та суперечить змісту тендерної пропозиції ПрАТ «Дніпроспецталь», колегія суддів зазначає, що 12.03.2019 року господарським судом Запорізької області по справі № 908/2386/18 було прийнято рішення про відмову у задоволенні позову ДП «Житомирський бронетанковий завод» та визнання Договору № 18113 від 20.04.2018 року недійсним, відтак зазначені доводи скаржника також є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Житомирської області від 19.12.2018р. у справі № 906/835/18 - залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/835/18 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "03" червня 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Коломис В.В.