ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.05.2019 Справа № 902/160/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури (21011, місто Вінниця, провулок Цегельний, будинок №8) в інтересах держави в особі Вінницької міської ради (21050, місто Вінниця, вулиця Соборна, будинок №59; )

до товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» (87557, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Таганрозька, будинок № 341; )

про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 885427,27 гривень та визнання угоди укладеною

В С Т А Н О В И В

28.02.2019 року до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Азовнефтепродукт» про стягнення безпідставно збережених коштів за період з 05.09.2015 до 05.09.2018 в розмірі 885427,27 гривень та про визнання укладеною угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки № 57 від 27.08.2010 у редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використовує без правовстановлюючих документів земельну ділянку, площею 0,3202 га для обслуговування автомобільної заправної станції яка є власністю відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2007.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.03.2019 позовну заяву передано за підсудністю до господарського суду Донецької області.

27.03.2019 матеріали позовної заяви надійшли до господарського суду Донецької області та відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею для розгляду даної справи визначено Фурсову С.М.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2019 повернуто позовну заяву у зв`язку з недоведеністю підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави, на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 скасовано ухвалу господарського суду Донецької області від 28.03.2019 про повернення позовної заяви, справу передано на розгляд до господарського суду Донецької області.

Матеріали справи №902/160/19 передані судді Фурсовій С.М. для подальшого розгляду.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В силу приписів частин першої та третьої статті 36 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2019 повернуто позовну заяву у зв`язку з відсутністю підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави, на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Свою позицію суд обґрунтовував, зокрема і натупним.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Враховуючи вищезазначене та те, що судом вже викладено свою правову позицію щодо відсутності підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави, а також для об`єктивного повного, всебічного та неупередженого розгляду справи, самовідвід судді Фурсової С.М. є обґрунтованим, а тому матеріали справи № 902/160/19 підлягають передачі до автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області для автоматичного її розподілу між суддями.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В

1. Задовольнити заяву судді Фурсової С.М. про самовідвід.

2. Справу № 902/160/19 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання - 29.05.2019.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова