РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2019Справа №910/1132/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Він ХХІ»
до Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1»
простягнення 795957,16 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаВалєєва М.В.
від відповідачане з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуд Він ХХІ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» 795957,16 грн, з яких: 628345,43 грн основної заборгованості, 106995,02 грн пені, 15677,18 грн 3% річних та 44939,53 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору на виконання робіт №0202/01 мп від 02.02.2018 в частині здійснення розрахунків за виконані позивачем роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/1132/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/1132/19 на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2019.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач представників у судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №104.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуд Він ХХІ» (виконавець) та Обслуговуючим кооперативом «Єнісейська садиба-1» (замовник) було укладено Договір №0202/01 мп на виконання робіт (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати у відповідності до умов цього Договору та вказівок замовника роботи по виготовленню та монтажу (далі за текстом - роботи) блоків віконних та дверних з ПВХ (далі за текстом - блоки), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи.

Згідно з п. 1.2 Договору загальний обсяг робіт, ціна та загальна вартість робіт, строки та адреса виконання робіт зазначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна та загальна вартість робіт за цим договором зазначається в Специфікаціях. Загальна вартість цього договору складається з сум усіх Специфікацій до цього договору.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що оплата за цим договором здійснюється в порядку передоплати в розмірі 70% вартості товару та монтажу, зазначених у відповідній специфікації протягом 3 (трьох) банківських (робочих) днів з моменту виставлення рахунку на оплату. Доплата залишку загальної вартості товару та монтажу у розмірі 30% здійснюється після монтажу блоків, що підтверджується підписаними видатковими накладеними і Актами здачі-прийняття робіт, на протязі 5 (п`яти) календарних днів. За згодою сторін для партії товару може бути передбачений інший порядок і строки оплати, що буде відображено у відповідній Специфікації. При цьому умови, зазначені в Специфікації, матимуть пріоритет перед умовами цього пункту договору.

Згідно з п. 2.3 Договору оплата за роботи здійснюється у гривні України на підставі рахунку, виставленого виконавцем, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок, зазначений в реквізитах виконавця.

Відповідно до п. 2.4 Договору датою оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п. 3.11 Договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами по факту виконання робіт та оформлюється видатковою накладною та Актом виконаних робіт. Підписанням Акту виконаних робіт сторони засвідчують, що роботи виконані в повному обсязі і прийняті без зауважень.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №0202/01 мп від 02.02.2018 є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору та підписаних сторонами Специфікацій №1 від 02.02.2018, №2 від 14.02.2018 та №3 від 21.02.2018 позивачем було виконано роботи по виготовленню та монтажу блоків на загальну суму 1245610,43 грн.

Факт виконання робіт підтверджується наявними у справі видатковими накладними №1202/0212 від 12.02.2018 на суму 391735,86 грн, №2202/002 від 22.02.2018 на суму 392725,24 грн, №0103/016 від 01.03.2018 на суму 385029,68 грн, відповідними товарно-транспортними накладними, а також актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №30 від 28.02.2018 на суму 25529,14 грн, №38 від 28.02.2018 на суму 25530,19 грн, №75 від 16.03.2018 на суму 25060,32 грн.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем було здійснено лише часткову оплату виконаних позивачем робіт на суму 617265,00 грн.

Решта виконаних робіт оплачена Обслуговуючим кооперативом «Єнісейська садиба-1» не була, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 628345,43 грн (з яких: 218255,43 грн - заборгованість за Специфікацією №2 та 410090,00 грн - заборгованість за Специфікацією №3).

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обслуговуючим кооперативом «Єнісейська садиба-1» заперечень проти позову не наведено, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 628345,43 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 106995,02 грн пені, 15677,18 грн 3% річних та 44939,53 грн інфляційних втрат.

Так, за прострочення виконання зобов`язань з оплати виконаних робіт позивачем нараховано відповідачу:

- по зобов`язаннях за специфікацією №2: пеню у розмірі 37324,67 грн за період з 06.03.2018 по 05.09.2018, 3% річних у розмірі 5632,78 грн за період з 06.03.2018 по 14.01.2019, інфляційні втрати у розмірі 16418,43 грн за період з 06.03.2018 по 31.12.2018;

- по зобов`язаннях за специфікацією №3: пеню у розмірі 69670,35 грн за період з 22.03.2018 по 20.09.2018, 3% річних у розмірі 10044,40 грн за період з 22.03.2018 по 14.01.2019, інфляційні втрати у розмірі 28521,10 грн за період з 22.03.2018 по 31.12.2018.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст.230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як зазначено в п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Зважаючи на те, що умовами Договору на виконання робіт №0202/01 мп від 02.02.2018 сторони не передбачили нарахування пені за несвоєчасну сплату відповідачем грошових коштів за виконані роботи (розмір та базу нарахування пені), та у зв`язку з відсутністю спеціального законодавчого акту, яким би встановлювались розмір та база нарахування пені у відповідних правовідносинах, підстави для нарахування пені за прострочення оплати відповідачем робіт, виконаних за Договором №0202/01 мп від 02.02.2018, відсутні.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 106995,02 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 15677,18 грн та інфляційних втрат у розмірі 44939,53 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6000,00 грн, суд відзначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2019 між адвокатом Валєєвою Мариною Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуд Він ХХІ» (клієнт) був укладений Договір про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на захист прав та представництво інтересів клієнта у питаннях, що виникли з договору на виконання робіт №0202/01ип від 02.02.2018, укладеного між клієнтом та Обслуговуючим кооперативом «Єнісейська садиба-1».

Відповідно до п. 7 Договору про надання правової допомоги від 14.01.2019 розмір та порядок сплати гонорара, порядок відшкодування фактичних витрат адвоката, пов`язаних з виконанням цього договору узгоджується сторонами протоколом узгодження гонорару та відшкодування фактичних витрат.

В протоколі узгодження гонорару до договору на надання правової допомоги №б/н від 14.01.2019 адвокат та клієнт погодили, що гонорар адвоката за надання клієнту юридичної допомоги у питаннях, що виникли з договору на виконання робіт №0202/01мп від 02.02.2018, укладеного між клієнтом та Обслуговуючим кооперативом «Єнісейська садиба-1» складає 6000,00 грн.

У п. 2 вказаного протоколу визначено, що правова допомога включає: аналіз правовідносин, що виникли у клієнта з договору, зазначеного у п. 1 цього протоколу; складання та підписання позовної заяви та усіх необхідних процесуальних документів; звернення до суду з позовною заявою; представництво інтересів клієнта в суді у судових засіданнях; інші передбачені процесуальним законодавством України дії під час судового розгляду справи.

В п. 3 протоколі узгодження гонорару до договору на надання правової допомоги №б/н від 14.01.2019 визначено, що сплата гонорару здійснюється в готівковій формі під час підписання даного договору і охоплює вартість роботи адвоката у Господарському суді міста Києва.

Судом встановлено, що позивач сплатив на користь адвоката Валєєвої Марини Володимирівни 6000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 17.01.2019.

Як передбачено ч. ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у встановленому процесуальним законом порядку відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не подав, водночас судом встановлено співмірність витрат позивача на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, у зв`язку з чим витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 5193,60 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська садиба-1» (03057, м.Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 1, ідентифікаційний код 39470580) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Він ХХІ» (62495, Харківська обл., Харківський район, селище міського типу Васищеве, вулиця Овочева, будинок 1 А, ідентифікаційний код 34016825) заборгованість у розмірі 628345 (шістсот двадцять вісім тисяч триста сорок п`ять) грн 43 коп., 3% річних у розмірі 15677 (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 18 коп., інфляційні втрати у розмірі 44939 (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 53 коп., судовий збір у розмірі 10334 (десять тисяч триста тридцять чотири) грн 71 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5193 (п`ять тисяч сто дев`яносто три) грн 60 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 28.05.2019.

Суддя Ю.М. Смирнова