ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29.05.2019м. ДніпроСправа № 904/2155/19

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брунгіс", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контроль-Сервіс", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів в сумі 1 566 877,73 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брунгіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 566 877,73 грн., що складають суму грошових коштів за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1909/01 від 19.09.2014.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобовязані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог вказаної вище статті, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є:

- примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв`язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку);

- розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція). Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009№ 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Як вбачається із поданої позовної заяви, остання містить опис вкладення у цінний лист № 2846 від 24.05.2019, отримувачем за яким є ТОВ "Контроль-Сервіс", проте, розрахункового документа (касового чека, розрахункової квитанції) подана позовна заява не містить.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, в тому числі сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921 гривня.

Таким чином, ставка судового збору за подання даного позову складає 23 353,17 грн.

Доказів сплати судового збору на вказану вище суму матеріали позовної заяви не містять.

Разом з тим, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Вказане вище клопотання позивач обґрунтовує тим, що сума судового збору за подання даного позову є дуже значною, та такою, що не має можливості сплатити через важке фінансове становище та відсутність коштів на банківському рахунку підприємства останнього.

В підтвердження вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Брунгіс" надає довідку Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" № 08.7.0.0.0/08 від 28.12.2018, із якої вбачається, що залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 , що належить підприємству позивача, становить 0,00 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

г) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, до позивача не можуть бути застосовані підстави, наведені у статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпними при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору, оскільки, зазначених позивачем підстав для відстрочки сплати судового збору вказана норма Закону України "Про судовий збір" не містить.

Крім того, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" суд зазначив, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю правовою природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору у справі не підлягає задоволенню, виходячи із принципу рівності сторін.

До того ж, як вбачається із доданих до клопотання доказів, а саме, довідки № 08.7.0.0.0/08, то остання датована 28.12.2018, та відповідно не свідчить про те, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду, сума грошових коштів на рахунку була недостатньою для сплати судового збору.

Крім того, господарський суд акцентує увагу позивача на тому, що він не позбавлений права звернутись до суду із вимогою про стягнення частини боргу. що буде мати наслідком сплату судового збору в меншому розмірі.

До того ж, згідно з пунктом 5 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що ним перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "Контроль-Сервіс" грошові кошті в сумі 1 556 877,73 грн., проте, подана позовна заява не містить первинних документів (банківських виписок), які б підтверджували вказані обставини.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брунгіс" залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів (фіскальний чек, розрахункова квитанція) на адресу відповідача - ТОВ "Контроль-Сервіс";

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

- надати належні докази перерахування спірних грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Контроль-Сервіс" (банківські виписки).

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Брунгіс", що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ф. Мельниченко