ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/1671/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Кушніра І. В., Чумака Ю. Я.,

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 (судді: Плахов О. В., Пуль О. А., Шутенко І. А.) і рішення Господарського суду Донецької області від 13.11.2018 (суддя Лейба М. О.)

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерра"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго"

про стягнення 761 858,63 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Катерра" (далі - ТОВ "Катерра") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (далі - ТОВ "ДТЕК Східенерго") про стягнення 720 000,00 грн боргу, 36 000,00 грн неустойки, 5 858,63 грн - 3 % річних.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки від 24.10.2016 № 1167-ВЭ (далі - договір від 24.10.2016) у частині вчасного та повного проведення розрахунків за отриману продукцію.

1.2. У зв`язку з тим, що відзив на позовну заяву від ТОВ "ДТЕК Східенерго" подано із пропуском наданого судом строку і правових підстав для його поновлення суд не установив, такий відзив відповідача місцевий господарський суд залишив без розгляду.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Донецької області від 13.11.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ДТЕК Східенерго" на користь ТОВ "Катерра" 720 000,00 грн заборгованості, 5 799,45 грн - 3 % річних, 36 000,00 грн неустойки у виді пені, та 11 426,99 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд виходив із доведеності матеріалами справи факту несплати відповідачем вартості отриманої за спірним договором продукції у заявленій до стягнення сумі та, здійснивши перерахунок суми 3 % річних і пені, визнав арифметично правильним стягнення з відповідача 5 799,45 грн - 3 % річних і 36 000,00 грн пені.

2.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 рішення Господарського суду Донецької області від 13.11.2018 залишено без змін із тих самих підстав.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечення на неї

3.1. Не погоджуючись із висновками господарських судів попередніх інстанцій, ТОВ "ДТЕК Східенерго" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 13.11.2018 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Підставами для скасування оскаржених судових рішень у справі ТОВ "ДТЕК Східенерго" вважає незастосування норм матеріального права, а саме статті 230 Цивільного кодексу України; зазначає, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки наявності правових підстав для визнання недійсним договору від 24.10.2016, а саме введення позивачем відповідача в оману щодо предмета договору (якостей паливної добавки).

3.2. Від ТОВ "Катерра" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство просить залишити без змін судові рішення у справі як законні та обґрунтовані, а касаційну скаргу - без задоволення. Позивач зазначає, що відповідач, нехтуючи своїми процесуальними правами під час розгляду справи у суді першої інстанції, у встановлені судом і процесуальним законом строки не надав суду відзиву на позовну заяву, внаслідок чого втратив право на вчинення такої процесуальної дії, та наголошує, що визнання недійсним спірного договору поставки не було предметом спору, а суд касаційної інстанції не приймає і не розглядає вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Переглянувши оскаржені у справі постанову та рішення, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і заперечення на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Як установлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, 24.10.2016 між ТОВ "ДТЕК Східенерго" - покупцем і ТОВ "Катерра" - постачальником укладено договір поставки, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, добавку технологічну до вуглецевого палива (продукція) в асортименті, кількості, у строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, які є невід`ємними його частинами.

Згідно з пунктом 1.2 зазначеного договору покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену продукцію відповідно до умов договору.

За змістом пункту 2.2 договору від 24.10.2016 приймання продукції здійснюється на підставі фактичних даних якості та кількості відповідно до звичаїв ділового обороту. Під звичаєм ділового обороту сторони розуміють перевірку дотримання постачальником умов цього договору стосовно кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та/або упаковки продукції відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 (зі змінами та доповненнями), та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 (зі змінами та доповненнями), у частині, що не суперечить умовам договору.

Пунктом 4.1 договору від 24.10.2016 передбачено, що поставка продукції здійснюється партіями, в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, погоджені сторонами у специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, що супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.

Умови поставки продукції - DDP, згідно з Інкотермс-2010, з урахуванням умов і застережень, що наведених у цьому договорі та/або відповідних специфікаціях до нього. Погоджене місце призначення поставки зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, пов`язані з поставкою продукції, до моменту її поставки в погоджене місце призначення поставки (пункт 4.2 договору).

Згідно з пунктом 4.7 договору від 24.10.2016 датою поставки є дата, зазначена представником покупця у відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником.

У пункті 5.1 договору сторони погодили, що загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору. У разі відхилення кількості фактично поставленої продукції від узгодженої до поставки кількості, загальна вартість договору змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції з розрахунку її ціни, зазначеної у відповідних специфікаціях до договору. Толеранс (відхилення від кількості) поставки продукції становить +/-10 відсотків, якщо інше не обумовлено сторонами у відповідних специфікаціях до нього. У будь-якому випадку загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати 1 000 000,00 євро з ПДВ на дату укладання договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на то органу управління покупця.

Ціна на продукцію, яка постачається постачальником, визначається у відповідних специфікаціях до договору (пункт 5.2 спірного договору).

За змістом пункту 5.4 договору розрахунки за продукцію, яка постачається постачальником, здійснюються покупцем у порядку та строки, узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів із поточного рахунка покупця.

Кінцеві взаєморозрахунки між покупцем і постачальником здійснюються на підставі даних про якість, кількість, асортимент і комплектність продукції, визначених відповідно до розділу 2 договору (пункт 5.5 договору від 24.10.2016).

Відповідно до пункту 6.8 договору у разі несвоєчасної оплати продукції покупець на письмову вимогу постачальника сплачує постачальникові неустойку у виді пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції, однак не більше 5 % від вартості своєчасно не оплаченої продукції.

Цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до 31.12.2017, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами грошових зобов`язань (пункт 8.1 договору).

22.12.2017 між сторонами укладено додаткову угоду до договору № 1, згідно з пунктом 1 якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2018.

4.3. Під час розгляду спору господарські суди попередніх інстанцій установили та підтверджено матеріалами справи, що 24.10.2016 сторони підписали специфікацію до договору від 24.10.2016, в якій визначено найменування, кількість, ціну, умови поставки, строки поставки та оплати продукції.

Зокрема, у цій специфікації сторони узгодили, що позивач (постачальник) постачає покупцеві (відповідачеві) продукцію (добавку технологічну до вуглецевого палива "KATWILL") загальною вартістю 12 480 000,00 грн з ПДВ; строки поставки: грудень 2016 року - грудень 2017 року протягом 15 днів з моменту направлення заявки покупцем. Умови поставки, місце призначення поставки: DDP, згідно з Інкотермс-2010, ДТЕК "Луганська ТЕС" 91482, м. Щастя, Луганська область обл., вул. Гагарина, 1 "О". Розрахунки за поставлену продукцію покупець здійснює шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника упродовж 5 робочих днів зі 120 календарного дня від дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунка та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної і документів, передбачених умовами договору.

4.4. Суди попередніх інстанцій також установили, що позивач на виконання умов договору від 24.10.2016 за видатковою накладною від 04.01.2018 № РН-0000001 поставив, а відповідач прийняв добавку технологічну до вуглецевого палива "KATWILL" на суму 720 000,00 грн. Факт отримання спірної продукції представником відповідача підтверджується підписом представника отримувача (відповідача) на відповідній видатковій накладній (без зауважень і заперечень); повноваження особи, яка приймала та підписувала зазначену видаткову накладну з боку відповідача, підтверджуються наявним у матеріалах справи нарядом на отримання ТМЦ від 02.01.2018 № 3.1 на ім`я фахівця ВЗ Рєпухова А. В.

Отже, як з`ясували попередні судові інстанції, зазначену продукцію було поставлено постачальником і прийнято відповідачем без застережень про недоліки за кількістю, якістю та про відсутність необхідних товаросупровідних документів на неї; доказів наявності претензій, звернень до позивача щодо кількості, якості отриманого товару згідно з вимогами розділу 2 договору відповідач не надав.

Проте отримавши продукцію за спірним договором, відповідач за неї не розрахувався.

У листі від 11.06.2018 № 1106-1 позивач просив погасити упродовж 10 банківських днів з моменту отримання цього листа заборгованість, у тому числі за видатковою накладною від 04.01.2018 № РН-0000001 на суму 720 000,00 грн. Факт направлення та отримання цього листа 15.06.2018 підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 11.06.2018, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповіді на зазначений лист у матеріалах справи немає.

Крім того, 19.07.2018 позивач направив відповідачеві претензію-вимогу вих. № 1167-01 щодо порушення умов договору від 24.10.2016, в якій позивач просив упродовж 10 банківських днів погасити наявну заборгованість. Факт направлення та отримання такої претензії 25.07.2018 підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 19.07.2018, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

4.5. Оскільки заборгованості за спірним договором відповідач не погасив, позивач звернувся із позовом у цій справі.

4.6. Ухвалюючи судові рішення у справі, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Колегія суддів вважає, що оскаржені рішення і постанову ухвалено відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, тому їх необхідно залишити без змін із таких підстав.

5.2. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 662 зазначеного Кодексу продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведена норма кореспондує положенням пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 610, 611 зазначеного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (стаття 549 зазначеного Кодексу).

Відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

5.3. Господарські суди попередніх інстанцій, дослідивши обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, установили, що позивач за умовами договору від 24.10.2016 поставив відповідачеві продукцію, яку відповідач прийняв без зауважень і заперечень; про недоліки щодо кількості, якості та про відсутність необхідних товаросупровідних документів на неї відповідач не зазначав; доказів наявності претензій, звернень до позивача щодо кількості, якості отриманого товару згідно з вимогами розділу 2 договору, як наголосили суди, відповідачем надано не було. Отримавши спірну продукцію, відповідач за неї не розрахувався, його заборгованість становить 720 000,00 грн, тобто суму заявлену до стягнення. Водночас перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум 3 % річних і неустойки, період їх нарахування, та здійснивши власний перерахунок, господарські суди установили, що з відповідача належить стягнути, окрім заявленої суми заборгованості, 3 % річних у сумі 5 858,63 грн і 36 000,00 грн неустойки.

5.4. Ураховуючи установлений судами факт виконання позивачем договірних зобов`язань за спірним договором, настання строку їх оплати, зважаючи на несплату відповідачем вартості отриманого, колегія суддів погоджується із висновками попередніх судових інстанцій про наявність підстав для стягнення з відповідача несплаченої суми боргу, а також 3 % річних і неустойки, нарахованих у зв`язку із простроченням оплати у перерахованій судами сумі.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Колегія суддів відхиляє аргументи відповідача, викладені у касаційній скарзі, щодо ненадання судами попередніх інстанцій правової оцінки наявності підстав для визнання спірного договору недійсним згідно зі статтею 230 Цивільного кодексу України, оскільки предметом цього спору не є визнання недійсним договору, відповідач у передбачений процесуальним законом строк із зустрічним позовом у цій справі про визнання договору недійсним не звертався, а за змістом частин 2, 3 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Колегія суддів зазначає, що у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частина 3 статті 300 цього Кодексу); доводи, наведені у касаційній скарзі відповідача, не спростовують обґрунтованих висновків судів і фактично стосуються переоцінки обставин, належно та повно встановлених судами, що перебуває поза межами компетенції суду касаційної інстанції.

6.2. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки підстав для скасування постанови і рішення та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" залишити без задоволення.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 і рішення Господарського суду Донецької області від 13.11.2018 у справі № 905/1671/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді І. В. Кушнір

Ю. Я. Чумак