ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

29 травня 2019 року Справа № 915/698/18
м.Одеса, пр-т Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А .Мишкіної

суддів К.В. Богатиря, І.Г. Філінюка

Розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" про відвід судді Філінюка І.Г. при розгляді апеляційних скарг Приходька Володимира Володимировича та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 27 листопада 2018 року

у справі №915/698/18

за позовом ОСОБА_3

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

- Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців управління надання адміністративних послуг апарату Виконавчого комітету Вознесенської міської ради, державний реєстратор Бойко Ірина Іванівна;

до

- державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Пекаря Андрія Львовича;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- державний реєстратор Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Капелюш Тетяна Дмитрівна ;

- Приходько Володимир Володимирович

про визнання недійсними рішень, оформлених протоколами загальних зборів учасників товариства та скасування відповідних реєстраційних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,-

(склад учасників процесу зазначений згідно оскаржуваного рішення)

встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.11.2018р. (суддя Коваль С.М..) позов ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Пекаря Андрія Львовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" задоволено : визнано недійсними рішення, оформлені протоколом від 15.03.2018 за № 1/18, загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000"; скасовано відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" реєстраційні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.03.2018 за № 3009818; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" на користь ОСОБА_5 , грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 5286грн.

26.12.2018р. безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 ., в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

26.12.2018р. до суду апеляційної інстанції через господарський суд Миколаївської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 , в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.12.2018р. апеляційну скаргу залишено без руху; ухвалою від 14.01.2019р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5

26.12.2018р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВа "КОНКОРДПЛАСТ 2000", в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.12.2018р. апеляційну скаргу залишено без руху; ухвалою від 14.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Конкордпласт 2000".

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019р. апеляційні скарги призначено до сумісного розгляду на 26.02.2019р.

У зв`язку із перебуванням суддів Л.В.Поліщук та С.В. Таран у відпустці 15.03.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №153 від 14.03.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/698/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2019р. прийнято справу №915/698/18 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир; розпочато повторно розгляд справи по суті та призначено справу до розгляду.

У зв`язку із перебуванням судді В.В.Бєляновського з 07.05.2019р. по 07.06.2019р. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду №211 від 06.05.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/698/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, І.Г. Філінюк.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2019р. справу прийнято до провадження у новому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: К.В. Богатир, І.Г. Філінюк; постановлено розпочати повторно розгляд справи №915/698/18 по суті; призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 28.05.2019р..

28.05.2019р. від ТОВа "КОНКОРДПЛАСТ 2000" надійшла заява про відвід судді Філінюка І.Г., в обґрунтування якої заявник зазначив, що 25.05.2019р. Товариство дізналося з офіційного інтернет ресурсу «Судова влада», що суддю Бєляновського В.В. замінено суддею Філінюком І.Г. Вказаний факт заміни судді викликає сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді.

З посиланням на норми ч.1 ст.35 ГПК України ТОВ "КОНКОРДПЛАСТ 2000" зазначає, що новопризначений суддя колегії до 2012 року працював в одному суді - господарському суді Миколаївської області разом із головуючим суддею, що розглядав справу в суді першої інстанції, та ухвалив рішення, що оскаржується - ОСОБА_6 та з 2009 року знаходиться з ним в дружніх відносинах. Переглядаючи рішення, яке ухвалив близький колега та товариш, якого знає особисто та працював разом понад п`ять років, є підстави вважати, що думка окремого судді буде упередженою та впливатиме на думку колегії в цілому. Аналогічної правової позиції дотримується Європейський суд з прав людини, та деякі судді ВСУ.

Вивчивши доводи заяви ТОВа "КОНКОРДПЛАСТ 2000" про відвід судді Філінюка І.Г., колегія суддів дійшла наступного.

Згідно із ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 7-8,11 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2000 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Колегія суддів зазначає, що сама та обставина, що суддя Філінюк І.Г. працював в господарському суді Миколаївської області, де наразі працює суддя Коваль С.М., не є підставою для відводу у розумінні норм ст. 35 ГПК України, перебування вказаних суддів у дружніх стосунках також не може вважатись такою підставою, існування впливу цих обставин на думку судді Філінюка І.Г. є припущенням заявника відводу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає відсутніми підстави для визнання відводу судді Філінюка І.Г. обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 35,38, 39, 232-236, 240 ГПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Визнати необґрунтованим відвід судді Філінюка І.Г.., заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНКОРДПЛАСТ 2000" у справі №915/698/18.

Справу №915/698/18 передати на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку ч.3 ст.39 ГПК України для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями згідно ст.235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя К.В. Богатир

Суддя І.Г. Філінюк