ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"29" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1391/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши, в порядку ст. 140 ГПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А (вх. № 2-2466/19 від 27.05.2019р.) про забезпечення позову до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційна частини району та Фермерського господарства „ТАВРІЯ-К шляхом заборони укладати будь-які договори, предметом яких буде здійснення господарської діяльності з використанням земель Тарутинського військового полігону, шляхом заборони здійснювати будь-яку господарську діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, яка вказана в договорі №1-2019 р.. укладеному 23.05.2019 року між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та Фермерським господарством «ТАВРІЯ-К» та шляхом заборони самостійно та спільно з іншими суб`єктами господарювання до набрання законної сили рішенням у цій справі здійснювати будь-яку господарську діяльність, в тому числі, з виробництва сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, на якій розташований Тарутинський військовий полігон (Тарутинський район Одеської області).
22.05.2019 року Господарський суд Одеської області залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційна частина району про зобов`язання укласти договір з підстав відмови від підписання договору.
27.05.2019 року, через канцелярію, суд отримав лист від Позивача „на виконання ухвали суду про усунення недоліків (вх. № 2-2464/19) до якого додано „позовну заяву в новій редакції з додатком.
29.05.2019 року суд повернув позивачу вказаний позов та лист.
Одночасно з листом від Позивача „на виконання ухвали суду про усунення недоліків (вх. № 2-2464/19) Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.
Так, заявник просить суд:
- заборонити Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частині району укладати будь-які договори, предметом яких буде здійснення господарської діяльності з використанням земель Тарутинського військового полігону,
- заборонити Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частині району здійснювати будь-яку господарську діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, яка вказана в договорі №1-2019 р.. укладеному 23.05.2019 року між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та Фермерським господарством «ТАВРІЯ-К»
- заборонити Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частині району самостійно та спільно з іншими суб`єктами господарювання до набрання законної сили рішенням у цій справі здійснювати будь-яку господарську діяльність, в тому числі, з виробництва сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, на якій розташований Тарутинський військовий полігон (Тарутинський район Одеської області).
Заява обґрунтована тим, що якщо Відповідачі почнуть господарську діяльність на вказаних земельних ділянках або якщо КЕЧ укладе договір з третьою особою, вони можуть знищити посіви або зібрати врожай, який належить Позивачу, що, в свою чергу, може завдати величезних збитків Позивачу.
Згідно ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Згідно ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Тобто, забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Під забезпеченням позову розуміють діяльність судді (суду) щодо застосування передбачених процесуальним законом заходів, що гарантують реальне виконання майбутнього рішення у справі у випадку, якщо позов буде задоволено.
В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26 грудня 2011 року N 16, зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Суд звертає увагу заявника, що відповідно до статті 19 Господарського кодексу України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.
В даному випадку, заборона на укладання договору з боку суду буде прямим втручання у господарську діяльність, що є недопустимим.
Крім того, заявником Товариством з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А не надано суду жодних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин.
Зокрема, не надано доказів, що:
- відповідач-1 планує укласти декілька договорів про вирощування сільськогосподарської продукції на землях Тарутинського військового полігону з іншими, ніж Позивач, особами.
- один такий договір 23.05.2019 р. вже укладено з Фермерським господарством «ТАВРІЯ-К».
- на земельних ділянках, що є предметом договору, який вимагає укласти Позивач, позивачем проведені сільськогосподарські роботи (обробка, висів зернових культур), на що витратив значні кошти.
Доказами в розумінні ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обов`язок доказування відповідно до ст. 74 ГПК України покладається на кожну сторону, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на викладене, в задоволені заяви слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 136-140, 234 ГПК України , суд

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А (вх. № 2-2466/19 від 27.05.2019р.) про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набрала законної сили 29.05.2019р.
та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України
Суддя О.А. Демешин