РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/2991/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про стягнення 9865,22 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 9865,22 грн., з яких: 9085,26 грн. в порядку регресу, 566,39 грн. інфляційних, 213,57 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі № 910/2991/19, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

04.08.2017 приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання» (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля «КІА», державний номер НОМЕР_1 .

30.12.2017 в м. Борисполі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Ніссан», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з постановою Бориспільського міського суду Київської області від 12.01.2018, особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_2

Майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля «КІА», державний номер НОМЕР_1 , застраховані приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» за полісом № АМ/002462564 (далі - Договір-2). Умовами Договору-2 передбачено ліміт за шкоду майну у розмірі 100000,00 грн., франшизу - 0 грн.

Згідно з ремонтною калькуляцією № 00247164 від 03.01.2018, яка складена на підставі комп`ютерної програми Аudatex, рекомендованої у п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість ремонту склала 9085,26 грн. (без ПДВ).

Зазначена вище подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт, за яким до виплати підлягає 9085,26 грн.

Позивач перерахував страхувальнику 9085,26 грн. (платіжне доручення від 25.01.2018).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач надіслав відповідачеві вимогу від 06.02.2018 на суму 9085,26 грн. Відповідач цю вимогу отримав 12.02.2018.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Отже, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Як зазначено судом вище, обов`язок відповідача зі сплати страхового відшкодування ґрунтується за приписах актів цивільного законодавства. Цей обов`язок є простроченим.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 9085,26 грн. (9085,26 - 0 (франшиза).

Станом на день розгляду справи в суді відповідач 9085,26 грн. позивачеві не відшкодував, тому вимоги про стягнення з відповідача 9085,26 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування, тобто виникло грошове зобов`язання, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 625 ЦК України. Ця норма встановлює відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов`язання, що виникло з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, в тому числі і такого, що не засновано на договорі.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 566,39 грн. інфляційних, 213,57 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон».

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд, м. Київ, 03057, код 20080515) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (вул. Саксаганського, 70-А, м. Київ, 01032, код 20033533) 9085,26 грн. в порядку регресу, 566,39 грн. інфляційних, 213,57 грн. 3% річних, 1921,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана через Господарський суд міста Києва.

Суддя С. А. Ковтун