ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 м.Дніпро Справа № 904/5211/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Васільєв В.О., довіреність №007.1Др-136-1218 від 26.12.2018, адвокат;

від відповідача: Устинов О.С., довіреність №5967 від 27.12.2018, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 у справі №904/5211/18 (суддя Бєлік В.Г., повний текст рішення складений 01.03.2019)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро

до відповідача: Управління соціальної політики Нікопольської міської ради, м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 6 329 504 грн. 14 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (надалі ТОВ "Дніпропетровськгаз збут") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Управління соціальної політики Нікопольської міської ради на свою користь 1 414 483 грн. 53 коп. 3% річних, 4 915 020 грн. 61 коп. інфляційних втрат та 94 942 грн. 56 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 у справі №904/5211/18 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що договір на фінансування субсидій №2017/НГ/С-001 від 25.01.2017, укладений між сторонами, не містить посилань на проведення розрахунків в порядку та з урахуванням спільних протокольних рішень як на підставу, що може або повинна виникнути в майбутньому. Місцевий господарський суд зазначив, що відповідач належним чином виконував зобов`язання за договором та спільних протокольних рішень, оскільки здійснив розрахунки після надходження відповідної субвенції з державного бюджету.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позивач не довів порушення відповідачем строків проведення розрахунків за договором на фінансування субсидій № 2017/НГ/С-001 від 25.01.2017.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правовідносини між сторонами виникли, в тому числі, й на підставі господарського договору; грошові зобов`язання між сторонами в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюється відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, передбачили сторони у договорі такі умови чи ні. Неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом були застосовані норми законодавства, яке регулює такі відносини лише в частині визначення суб`єктів та порядку розрахунків, а в частині строків таких розрахунків було застосовано лише умови договору на фінансування субсидій, наданих населенню на відшкодування оплати спожитого природного газу та не були застосовані строки розрахунків, які вказані в Порядку №493, Порядку №20 та Порядку №256 фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 у справі №904/5211/18, розгляд скарги призначений у судове засідання на 03.06.2019.

24.04.2019 від Управління соціальної політики Нікопольської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач апеляційну скаргу вважає безпідставною та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Вважає правильним висновок місцевого господарського суду відносно того, що умовами договору не передбачені строки здійснення розрахунків, розрахунки з позивачем здійснені після надходження коштів з бюджету, як і було передбачено спільними протокольними рішеннями.

16.05.2019 від ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" надійшла відповідь на відзив, в якій апелянт не погоджується із запереченнями відповідача та наполягає на задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради (платник) укладений договір на фінансування субсидій №2017/НК/НГ/С-001 від 25.01.2017.

З 02.05.2018 Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради перейменовано на Управління соціальної політики Нікопольської міської ради. Управління соціальної політики Нікопольської міської ради є правонаступником всіх прав та обов`язків управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради. Ідентифікаційний код юридичної особи, банківські реквізити залишилися без змін.

Отже, правонаступником по договору є Управління соціальної політики Нікопольської міської ради.

Предметом договору є відносини сторін стосовно проведення розрахунків при здійсненні заходів з виконання державної програми соціального захисту населення щодо надання житлових субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг.

Фінансування зазначених видатків місцевих бюджетів провадиться за рахунок субвенції, передбаченої державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласному бюджеті на зазначені цілі, та згідно Бюджетного кодексу України, Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінет Міністрів України від 04.03.2002 №256 (п.1.1. договору).

Згідно п. 1.2. договору сума договору на 2017 рік становить 95 000 000 грн. (дев`яносто п`ять мільйонів гривень).

Сума договору може бути збільшена або зменшена в залежності від розміру фактично наданих послуг.

Згідно п. 2.1. договору розрахунки за договором провадяться згідно з щомісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідного бюджету щодо субсидій.

Відповідно до п. 2.2. договору платник надає постачальнику послуги Списки осіб, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Платник зобов`язується завірити примірник Списку Постачальника послуги підписом відповідальної особи із зазначенням її прізвища, ім`я та по-батькові, дати надання переліку, а також скріпити цей напис штампом Платника.

Згідно п. 2.3. договору звіряння взаєморозрахунків між Постачальником послуги та Платником проводиться щомісяця шляхом складання актів звіряння розрахунків згідно з формою, що затверджена Кабінетом Міністрів України.

Платник щомісяця готує інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані Постачальником послуги (п. 2.4. договору).

Платник зобов`язується проводити розрахунки за договором, при надходженні коштів субвенції з державного бюджету на його власний рахунок в повному обсязі від потреби (п. 2.5. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору розмір видатків, передбачених в бюджеті на проведення розрахунків за договором, можуть змінюватись протягом бюджетного періоду відповідно до норм Бюджетного кодексу України, що обов`язково відображається у додаткових угодах до даного договору.

На виконання умов договору позивач здійснив постачання природного газу населенню у 2017 році у м. Нікополь, що підтверджується наступними спільними протокольними рішеннями: від 21.02.2017 №1360; від 21.03.2017 №1979; від 20.04.2017 №2408; від 20.07.2017 №3120; від 18.08.2017 №3363; від 20.09.2017 №3574; від 20.10.2017 №3769; від 20.11.2017 №4034; від 20.12.2017 №4648, які підписані Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", НАК "Нафтогаз України".

Відповідно до спільних протокольних рішень на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" підлягала перерахуванню: від 21.02.2017 №1360 сума 50 145 952 грн. 21 коп. (заборгованість по субсидіям 32 024 992 грн. 43 коп.); від 21.03.2017 №1979 сума 56 625 775 грн. 87 коп. (заборгованість по субсидіям 29 925 784 грн. 53 коп.), від 20.04.2017 №2408 сума 50 041 722 грн. 45 коп. (заборгованість по субсидіям 29 761 334 грн. 12 коп.), від 20.07.2017 №3120 сума 47 783 631 грн. 15 коп. (заборгованість по субсидіям 12 740 691 грн. 67 коп.), від 18.08.2017 №3363 сума 14 300 036 грн. 33 коп. (заборгованість по субсидіям 1 524 963 грн. 91 коп.), від 20.09.2017 №3574 сума 12 412 738 грн. 66 коп. (заборгованість по субсидіям 1 461 407 грн. 93 коп.), від 20.10.2017 №3769 сума 6 115 094 грн. 98 коп. (заборгованість по субсидіям 722 293 грн. 09 коп.), від 20.11.2017 №4034 сума 51 447 818 грн. 51 коп. (заборгованість по субсидіям 11 413 356 грн. 10 коп.), від 20.12.2017 №4648 сума 44 518 209 грн. 35 коп. (заборгованість по субсидіям 26 400 065 грн. 20 коп.).

Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради був здійснений розрахунок по вищевказаним спільним протокольним рішенням: №1360 від 21.02.2017 у розмірі 32 024 992 грн. 43 коп. - 10.03.2017, №1979 від 21.03.2017 у розмірі 29 925 784 грн. 53 коп. - 22.08.2017, №2408 від 20.04.2017 у розмірі 29 761 334 грн. 12 коп. - 22.12.2017, №3120 від 20.07.2017 у розмірі 12 740 691 грн. 67 коп. - 22.12.2018, №3363 від 18.08.2017 у розмірі 1 524 963 грн. 91 коп. - 27.02.2018, №3574 від 20.09.2017 у розмірі 1 461 407 грн. 93 коп. - 27.02.2018, №3769 від 20.10.2017 у розмірі 722 293 грн. 09 коп. - 27.02.2018, №4034 від 20.11.2017 у розмірі 11 413 356 грн. 10 коп. - 27.02.2018, №4648 від 20.12.2017 у розмірі 11 621 334 грн. 37 коп. - 27.02.2018 та 14 778 730 грн. 83 коп. - 23.03.2018.

ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" вважає, що відповідач повинен був здійснити відшкодування по спільним протокольним рішенням: від 21.02.2017 №1360 до 01.03.2017; від 21.03.2017 №1979 до 29.03.2017; від 20.04.2017 №2408 до 28.04.2017; від 20.07.2017 №3120 до 28.07.2017; від 18.08.2017 №3363 до 26.08.2017; від 20.09.2017 №3574 до 28.09.2017; від 20.10.2017 №3769 до 28.10.2017; від 20.11.2017 №4034 до 28.11.2017; від 20.12.2017 №4648 до 28.12.2017.

ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" стверджує, що грошові кошти по вищевказаним спільним протокольним рішенням були перераховані відповідачем несвоєчасно, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного України.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання, зокрема, послуг газопостачання для ряду категорій громадян встановлено такими Законами України: Закон України "Про жертви нацистських переслідувань", Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закон України "Про прокуратуру", Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно підп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу положень Конституції України та законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов`язок відшкодовувати витрати підприємств, що такі пільги надають.

Таким чином, надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян.

Частиною 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу. Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (надалі - Порядок).

Аналіз змісту Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Абз. 3 п.7 Порядку визначено, що розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

З наведеного вбачається адміністративно-правове регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій, соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. А тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти, як то Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 та з метою виконання умов договору на фінансування субсидій №2017/НГ/С-001 від 25.01.2017 були підписані спільні протокольні рішення про взаєморозрахунки за природний газ та теплопостачання.

Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України підписані Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", та НАК "Нафтогаз України".

У розділах 3 спільних протокольних рішень передбачено, що сторони зобов`язались перераховувати кошти іншій стороні не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок. Згідно з п. 5.2 спільних протокольних рішень вони набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами й діють до повного виконання сторонами зобов`язань за ними.

Підписанням спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, сторони фактично погодились про зміну порядку проведення розрахунків за договором на фінансування субсидій №2017/НГ/С-001 від 25.01.2017.

Окрім того, як правильно встановлено місцевим господарським судом, договір на фінансування субсидій №2017/НГ/С-001 від 25.01.2017 не містить посилань на проведення розрахунків в порядку та з урахуванням спільних протокольних рішень як на підставу, що може або повинна виникнути в майбутньому.

У відповідності до п. 6 Порядку органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг).

Відповідно до абз. 4 п. 7 Порядку розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. Згідно з виписками з казначейського рахунку відповідача, грошові кошти за спільними протокольними рішеннями перераховувались позивачу в день їх надходження.

Матеріалами справи підтверджується, що Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, як розпорядник коштів місцевого бюджету, здійснило останній платіж за договором 23.03.2018, після надходження відповідної субвенції з державного бюджету, а саме 22.03.2018.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність порушень відповідачем строків проведення розрахунків за договором на фінансування субсидій №2017/НГ/С-001 від 25.01.2017 та, відповідно, підстав для застосування ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що місцевим господарським судом не були застосовані строки розрахунків, які вказані в Порядку №20, Порядку №493 та Порядку №256.

Так, відповідно до Порядків №№ 20, 493, 256 порядок та строк розрахунків здійснюється наступним чином:

- не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення;

- органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби;

- отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків;

- головні розпорядники коштів у п`ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг.

Отже, фактично строки виконання та механізм перерахування коштів за надання постачання природного газу певним категоріям населення регулюються безпосередньо порядками №20, №493, №256, а підписання спільних протокольних рішень є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету.

Проаналізувавши вказані положення, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Виходячи з вищенаведених норм та умов спільних протокольних рішень, позивачем не доведено порушення відповідачем, як головним розпорядником коштів, встановлених саме для нього строків здійснення розрахунків з постачальником, а також не підтверджено, що грошові кошти у вигляді державної субвенції на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, які надходили на рахунок Управління соціальної політики Нікопольської міської ради, перераховувались на розрахунковий рахунок постачальника, з порушенням п`ятиденного строку з дня отримання від місцевого бюджету суми субвенцій для здійснення відповідних видатків.

Матеріали справи не містять доказів того, що Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області порушило вимоги Порядку №256 та Порядку №20 відносно строків проведення розрахунків.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законодавством соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Окрім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічної безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

В даному випадку конкретні строки виділення коштів з Державного бюджету не встановлені. Це підтверджується і змістом спільних протокольних рішень, у пункті 5.3. яких передбачено, що спільне протокольне рішення є чинним лише у разі відповідного фінансування. Позивач не надав жодного доказу в обґрунтування дати, з якої, як він вважає, настало порушення строку розрахунку, від якої залежать подальші нарахування пред`явленних до стягнення сум.

Таким чином, позивачем не доведено, що бюджетні кошти за спільними протокольними рішеннями можуть вважатись перерахованими відповідачем із простроченням.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження порушення відповідачем строків проведення відшкодування постачальнику нарахованих субсидій, а наведений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат не відповідає встановленим обставинам справи, таким чином, відсутні правові підстави для застосування положень ст. 611 та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача 1 414 483 грн. 53 коп. 3% річних та 4 915 020 грн. 61 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов`язані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на ТОВ "Дніпропетровськгаз збут".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 у справі №904/5211/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складено 05.06.2019).