ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2019 р. Справа № 924/293/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Філазоніт Україна", м. Берегове Закарпатської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лампка агро", с. Великі Зозулинці Красилівського району Хмельницької області

про стягнення 543771,13 грн. заборгованості, 164889,24 грн. пені

представники сторін не з`явилися

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Філазоніт Україна", м. Берегове Закарпатської області звернулось до суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Лампка агро", с. Великі Зозулинці Красилівського району Хмельницької області суми заборгованості у розмірі 17850 євро з перерахунком суми в гривнях за офіційним курсом встановленим Національним банком України на день платежу, пені в сумі 164889,24 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 06.05.2019 р., яке ухвалою суду відкладено на 16.05.2019 р.

У засідання 16.05.2019 р. судом прийнято заяву позивача, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 543771,13 грн., що еквівалентно на дату подачі позовної заяви 17850 євро по курсу НБУ, пеню в сумі 164889,24 грн.

Ухвалою суду від 16.05.2019 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 30.05.2019 р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ним виконано зобов`язання за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 17.04.2018 р. №17/04/2018 шляхом передачі відповідачу товару згідно з видатковою накладною від 18.04.2018 р. №РН-0041803 на суму 575953,20 грн., що еквівалентно 17850 євро. Натомість відповідачем умови договору щодо оплати вартості отриманого від позивача товару у визначений строк не виконано. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 11, 509, 525, 530, 610-612, 626, 629, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 93, 193, 232 ГК України.

Позивач представника у засідання не направив. У заяві (від 16.05.2019 р.) просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не надав, причини не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Ухвали суду направлялись на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та відомостях ЄДРЮО, ФОП та ГФ. Ухвала суду від 08.04.2019 р. (про відкриття провадження у справі) відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення отримана 12.04.2019 р.; ухвали суду від 06.05.2019 р., 16.05.2019 р. повернуті на адресу суду із відмітками відділення поштового зв`язку - "інші причини: абонент не проживає", "адресат тимчасово вибув".

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

17.04.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Філазоніт Україна" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лампка агро" (покупець) укладено договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу №17/04/2018 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язався передавати у власність покупця товар, найменування, асортимент, кількість і вартість якого вказуються у специфікаціях, що підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на передбачених цим договором та додатками до нього умовах.

Невід`ємними частинами договору, які визначають зобов`язання сторін та регулюють його окремі положення є специфікація, яка містить найменування товару, вартість, кількість, одиницю виміру, терміни та місце поставки, тощо (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 1.3 договору його предметом є товар, який належить продавцю на момент укладення договору або буде набутий продавцем в майбутньому.

Ціна на товар установлюється в національній валюті України та вказується у специфікаціях (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору умови поставки товару застерігаються сторонами у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що дата виконання зобов`язань покупцем визначається відповідно до вибраних сторонами у специфікаціях умов поставки.

У п. 3.3 договору сторони погодили, що товар вважається переданим покупцю з моменту отримання ним товару на підставі видаткової накладної, акту прийому передачі товару, чи будь-якого іншого документу, що підтверджує факт отримання товару покупцем.

Приймання товару по кількості і якості проводиться покупцем в момент його передачі від продавця (п. 4.2 договору).

У п. 4.3 договору зазначено, що товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем: по кількості, асортименту - відповідно п. 3.3 договору.

Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця у моменти отримання товару відповідно до п. 3.3 договору (п. 4.7 договору).

Згідно з п. 4.8 договору продавець передає разом із товаром оригінали рахунку та видаткової накладної (у 2-х екземплярах), якщо другий екземпляр видаткової накладної не буде повернений продавцю або повернений в неналежному оформленому вигляді (відсутність підпису уповноваженої особи, печатки покупця), покупець вважається таким, що отримав товар на умовах, що містяться в екземплярі видаткової накладної продавця.

Сторони у п. 5.1 договору погодили, що покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару на умовах, передбачених специфікацією, що є невід`ємною частиною даного договору.

Сторони погодились, що розрахунок за товар здійснюється в національній грошовій одиниці України - гривні у перерахунку з іноземної валюти євро, на день оплати за товар (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.3 договору датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Пунктом 6.1 договору до зобов`язань покупця віднесено, зокрема: провести оплату за товар в строк і на умовах, вказаних умовами цього договору або його додатками; при перерахуванні оплати за товар обов`язкового вказувати в платіжному документі номер і дату укладення даного договору. У випадку відсутності в платіжному документі цих реквізитів, продавець самостійно визначає напрями зарахування отриманих сум в рахунок погашення існуючих зобов`язань покупця; прийняти товар на умовах, визначених договором.

Продавець зобов`язаний, з-поміж іншого: передати товар покупцю згідно умов договору; надати покупцю разом з товаром - видаткову накладну (п. 6.2 договору).

Згідно з п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені (п. 8.2 договору).

У п. 8.4 договору сторони дійшли згоди, що зміна тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, і встановили, що нарахування: штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 8 цього Договору, припиняється через три роки від дня, коди це зобов`язання повинно було бути виконане.

У п. 10.2 договору зазначено, що всі рахунки та накладні, документи, що виписані в період дії даного договору є його невід`ємною частиною.

Документи, відправлені факсом або електронною поштою, мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися стороною, від імені якої вони були відправлені (п. 10.6 договору).

За умовами п. 12.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання і скріплення печатками обома сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання сторонами.

У матеріали справи надано додаток №4 до договору - специфікацію, згідно з якою продавець передає, а покупець приймає та оплачує наступний товар: філазоніт ТО в кількості 5100 літрів, вартістю за одиницю товару - 112,95 грн., загальною вартістю 576045,00 грн.

У п. 2 специфікації зазначено, що ціна продукції філазоніт по даному договору становить 112,95 грн. за 1 літр в т.ч. ПДВ, що станом на дату укладання договору становить 3,5 євро згідно курсу Національного банку України іноземної валюти євро: за 1 євро - 32,272438 гривень, інформація розміщена на офіційному сайті НБУ: https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency?period=daily.

Загальна вартість товару складає 576 045,00 грн., у т. ч. ПДВ, що еквівалентно 17850,00 євро за курсом 1 євро = 32,272438 гривень, встановленим Національним банком України на дату укладення цього договору. Загальна вартість підлягає зміні у випадку зміни курсу євро, встановленого Національним банком України на дату оплати, по відношенню до курсу євро, встановленого Національним банком України на дату укладення цього договору (п. 3 специфікації).

Згідно з п. 4 специфікації оплата вартості товару покупцем здійснюється у наступні строки: 100% вартості товару покупець оплачує не пізніше ніж до « 19» травня 2018 року.

Сторони погодились, що розрахунок за товар здійснюється в національній грошовій одиниці України - гривні у перерахунку з іноземної валюти євро, на день оплати за товар (п. 5 специфікації).

За умовами п. 6 специфікації товар передається продавцем на користь покупця до 19 квітня 2018 року, якщо про інше не домовляться сторони. Передача товару може здійснюватися безпосередньо на складі продавця за адресою м. Берегове, вул. Х. Богдана, 122 або через службу доставки (Нова Пошта, Інтайм, Делівері).

У матеріали справи позивачем надано копію листа ТОВ "Лампка агро" до позивача з проханням відвантажити з 18.04.2018 р. по 21.04.2018 р. філазоніт ТО - 5100 л. згідно договору продажу з відстрочкою платежу №17/04/2018 від 17.04.2018 р. на автомобіль ЗІЛ - 441 ВХ 9729 ВС, водій ОСОБА_1 .

Згідно з видатковою накладною від 18.04.2018 р. №РН-0041803 позивачем передано відповідачу товар: філазоніт ТО в кількості 5100 літрів на загальну суму 575953,20 грн. Видаткова накладна містить підпис особи, що прийняла товар. Також у матеріали справи надано довіреність від 17.04.2018 р. №3, видану відповідачем водію ОСОБА_1 на отримання від позивача товару: філазоніт ТО в кількості 5100 л.

До матеріалів справи долучено лист позивача (від 03.10.2018 р. №124) про направлення комерційної пропозиції та акта звірки взаєморозрахунків, із зазначенням про наявну у відповідача заборгованість за договором №17/04/2018 від 17.04.2018 р. в сумі 17850 євро; листи позивача від 26.11.2018 р. №163 та від 19.03.2019 р. №215, в яких проінформовано відповідача про наявність заборгованості за договором №17/04/2018 від 17.04.2018 р. в сумі 17850 євро.

Позивач у зв`язку з несплатою відповідачем вартості отриманого товару у визначений сторонами строк, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 543771,13 грн., що еквівалентно на дату подачі позовної заяви 17850 євро по курсу НБУ, пені в сумі 164889,24 грн. (враховуючи заяву від 16.05.2019 р.).

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 17.04.2018 р. №17/04/2018, за умовами якого позивач зобов`язався передавати у власність відповідача товар, найменування, асортимент, кількість і вартість якого вказуються у специфікаціях, що підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору, а відповідач зобов`язується прийняти товар та оплатити його на передбачених цим договором та додатками до нього умовах.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Сторони у п. 4 специфікації до договору погодили, що 100% вартості товару покупець оплачує не пізніше ніж до « 19» травня 2018 року.

Згідно зі ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до наданої у матеріали справи видаткової накладної від 18.04.2018 р. №РН-0041803 позивачем передано відповідачу товар: філазоніт ТО в кількості 5100 літрів на загальну суму 575953,20 грн.

Доказів про оплату відповідачем отриманого товару суду не подано.

З огляду на зазначене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 543771,13 грн. боргу заявлені правомірно, в можливих межах та підлягають задоволенню

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач також просить стягнути з відповідача 164889,24 грн. пені відповідно до поданого розрахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Сторони передбачили можливість нарахування пені в п. 8.2 договору, а саме: покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

У п. 8.4 договору сторони дійшли згоди, зокрема, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 8 цього договору, припиняється через три роки від дня, коди це зобов`язання повинно було бути виконане.

Беручи до уваги зазначене вище, перевіривши правильність нарахування пені, суд вважає, що відповідні нарахування здійснені обґрунтовано, з урахуванням умов договору та положень законодавства, з огляду на що позовні вимоги про стягнення 164889,24 грн. пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача 543771,13 грн. заборгованості та 164889,24 грн. пені заявлені обґрунтовано, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Доказів на спростування заявлених позовних вимог суду не подано.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

З приводу стягнення витрат позивача на оплату правової допомоги в сумі 20000,00 грн., зазначених в орієнтовному розрахунку судових витрат, суд зауважує, що позивачем не надано доказів у підтвердження таких витрат, а тому питання їх розподілу між сторонами судом не розглядається.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Філазоніт Україна", м. Берегове Закарпатської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Лампка агро", с. Великі Зозулинці Красилівського району Хмельницької області про стягнення про стягнення 543771,13 грн. заборгованості, 164889,24 грн. пені задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лампка агро", Хмельницька область, Красилівський район, с. Великі Зозулинці, вул. Леніна, буд. 10 (код 33129725) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Філазоніт Україна", Закарпатська область, м. Берегове, вул. Хмельницького Богдана, буд. 122 (код 40123685) 543771,13 грн. (п`ятсот сорок три тисячі сімсот сімдесят одну гривню 13 коп.) заборгованості, 164889,24 грн. (сто шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 24 коп.) пені, 10629,91 грн. (десять тисяч шістсот двадцять дев`ять гривень 91 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 30.05.2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 до справи, 2 позивачу (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Хмельницького Богдана, 122), 3 представнику позивача Болдижару Е.Е. (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Хмельницького Богдана, 48/5), 4 відповідачу (31036, Хмельницька область, Красилівський район, с. Великі Зозулинці, вул. Леніна, 10). Всім рек. з пов. про вруч.