ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Справа№ 925/875/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №130-2-19/1465 від 06.03.2019 (вх. №09.1-04.3/2121/19 від 18.03.2019) Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі №925/875/17 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України

до 1. Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області

2. Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого позивача - Державної акціонерної компанії «Хліб України»

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування свідоцтв та визнання права власності

за участю представників сторін:

від прокуратури: Константинова І.В., посвідчення №040864 від 29.01.2016

від позивача-1: Шокун О.В., довіреність №441/9/22-19 від 14.01.2019

від позивача-2: не з`явились,

від відповідача-1: не з`явились,

від відповідача-2: Перевозник П.М., довіреність №727 від 18.12.2018

від третьої особи: не з`явились,

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора Черкаської області звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України до Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області та Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування свідоцтв та визнання права власності

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.07.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні першого позивача Державну акціонерну компанію «Хліб України».

Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.08.2017 у справі №925/875/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 та постановою Верховного Суду від 08.05.2018, позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано п. 1.5 рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.03.2012 №86 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення і будівлі» у частині оформлення права власності за Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на комплекс нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресами: вул. Енергетична, 11в , вул. Старицького, 7, вул. Ленінської Іскри, 33 , м. Умань , Черкаська область.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 30 березня 2012 року серії САС № 892966 про право власності на нерухоме майно, що розташоване по вул. Енергетична, 11в, м. Умань , Черкаська область, видане Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 02.04.2012 серії САС № 892967 про право власності на нерухоме майно, що розташоване: вул. Успенська , 33, м. Умань, Черкаська область , видане Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 02.04.2012 серії САС № 892968 про право власності на нерухоме майно, що розташоване: вул. Старицького, 7, м. Умань, Черкаська область , видане публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Визнано за державою Україна в особі Кабінету Міністрів України право власності на нерухоме майно - майнові комплекси, що розташовані за адресами: вул. Енергетична, 11в, м. Умань, Черкаської області, що включає нежитлові будівлі та споруди.

08.11.2018 відповідач-2 - Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про перегляд судового рішення у справі №925/875/17 за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 у справі №925/875/17 залишено в силі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач-2 - Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», 06.03.2019 подав апеляційну скаргу №130-2-19/1465 від 06.03.2019, в якій просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 у справі №925/875/17скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 у справі №925/875/17 за нововиявленими обставинами задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд безпідставно не визнав нововиявленою ту обставину, що відповідно до довідки №24/321 від 17.09.2012, складеної Мінагрополітики за результатами перевірки окремих питань діяльності відповідача-2 за 1 півріччя 2012 року, станом на 20.08.2012 виготовлені технічні паспорти та отримано свідоцтва про право власності на нерухоме майно філій, у тому числі і філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Уманський елеватор». Скаржник зазначає, що позивачу-2 саме з 17.09.2012, тобто до подання прокуратурою позову у даній справі, було відомо про те, що спірне майно - майновий комплекс філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Уманський елеватор» оформлений на праві приватної власності за Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України». Вказане, на думку скаржника, є нововиявленою обставиною у справі, оскільки відповідач-2 отримав вказану довідку лише 09.10.2018, а тому суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, чим порушив ст. 320 ГПК України.

Також, скаржник вказує на те, що факт ознайомлення зі вказаною довідкою колишнім головою правління Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» ОСОБА_1 не є доказом обізнаності Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про існування довідки, оскільки ОСОБА_1 був звільнений з посади більше ніж за чотири роки до звернення прокуратури з позовом у даній справі, а інші посадові особи не були ознайомлені зі вказаною довідкою. Крім того, на підтвердження своєї позиції відповідач-2 зазначає, що довідка була складена в єдиному екземплярі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 апеляційну скаргу №130-2-19/1465 від 06.03.2019 (вх. №09.1-04.3/2121/19 від 18.03.2019) Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №925/875/17 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 206 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі. Скаржнику надано строк для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

15.04.2019 в межах встановленого судом строку апелянт подав клопотання про усунення недоліків, до якого скаржником залучено докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №130-2-19/1465 від 06.03.2019 (вх. №09.1-04.3/2121/19 від 18.03.2019) Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 у справі №925/875/17. Встановлено прокурору та іншим сторонам у справі процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, учасникам справи встановлено процесуальний строк для подання заяв, клопотань, пояснень. Справу призначено до розгляду на 29.05.2019.

10.05.2019 від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та зазначає, що наведені скаржником обставини не можуть вважатися нововиявленими, оскільки факт обізнаності апелянта про перевірку, на підставі якої видана довідка №24/321 від 17.09.2012 підтверджує те, що апелянт звернувся до Мінагрополітики із запитом про надання саме цієї довідки. Отже, як вказує прокурор, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами у справі.

Позивач-1, позивач-2, відповідач-1 та третя особа не скористалися своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та у строк, встановлений судом, не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники позивача-2, відповідача-2 та третьої особи в судове засідання 29.05.2019 не з`явилися, про дату,час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення установи поштового зв`язку: за кодом 043 про вручення рекомендованого поштового відправлення позивачу-2 06.05.2019 (вх. №09.2-04/52839/19); за кодом 051 про вручення рекомендованого поштового відправлення відповідачу-1 07.05.2019 (вх. №09.2-04/529421/19); за кодом 060 про вручення рекомендованого поштового відправлення третій особі 06.05.2019 (вх. №09.2-04/52949/19).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача-2, відповідача-1 та третьої особи, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 29.05.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 у справі №925/875/17 за нововиявленими обставинами.

Прокурор в судовому засіданні 29.05.2019 проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, наведених у відзиві, та просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник позивача-1 у судовому засіданні 29.05.2019 просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи №925/875/17, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Черкаської області звернулося Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» із заявою про перегляд рішення господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 за нововиявленими обставинами.

Заява відповідача-2 мотивована тим, що лише 09.10.2018 він отримав від Мністерства аграрної політики та продовольства України із супровідним листом №37-24-15/22777 від 05.10.2018 копію довідки Мінагрополітики №24/321 від 17.09.2012 про проведення у 2012 році перевірки окремих питань діяльності Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», складеної комісією з представників Міністерства за результатами проведеної, на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №501 від 10.08.2012, перевірки окремих питань діяльності Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» за 1 півріччя 2012 року. Зі змісту вказаної довідки вбачається, що станом на 20.08.2012 виготовлені технічні паспорти та отримані свідоцтва про право власності на нерухоме майно філій (згідно переліку), у т.ч. і філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Уманський елеватор», власником якого є відповідач-2.

Відповідач-2 стверджує, що саме 09.10.2018 йому стали відомі нові істотні обставини у справі, а саме точна дата, з якої позивач-2 достовірно довідався про оформлення Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» свідоцтва про право власності на спірне майно - 17.09.2012. Строк, у межах якого особа могла звернутися до суду з позовними вимогами про захист свого права у даній справі, сплив ще у 2015 році. Отже, прокурор звернувся до суду з позовною заявою у даній справі з пропуском строку позовної давності, а саме 14.07.2017.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем-2 під час розгляду справи по суті було подано заяву про застосування наслідків позовної давності, однак місцевий господарський суд, встановивши, що позивачі у справі - Кабінет Міністрів України та Міністерство аграрної політики та продовольства України не приймали участі у прийнятті спірного рішення виконавчого комітету та оформленні спірних свідоцтв про право приватної власності та свою волю з цих питань не висловлювали, дійшов висновку про те, що їм про вказані порушення щодо державного майна раніше відомо не було, та відповідно прокурором не був пропущений строк позовної давності. При цьому місцевий господарський суд вказав на те, що відповідачем-2 не доведено, що названі державні органи могли знати про порушення прав та інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Разом з тим, місцевим господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що зі змістом довідки №24/321 від 17.09.2012 про проведення перевірки окремих питань діяльності Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» за 1 півріччя 2012 року 18.09.2012 було ознайомлено під підпис голову правління Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» ОСОБА_1 (т.4 а.с.48).

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що ОСОБА_1 був звільнений з посади голови правління Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 23.01.2013, тобто до звернення прокуратури до суду з позовом у даній справі. Зазначена обставина, а також те, що інші посадові особи не були ознайомлені зі вказаною довідкою, на думку відповідача-2, підтверджують той факт, що отримання ним належно засвідченої копії довідки 09.10.2018 є нововиявленою обставиною у справі.

Однак, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не погоджується із зазначеним висновком та вважає за необхідне зазначити, що звільнення голови правління Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» ОСОБА_1, яке відбулося більше ніж через чотири місяці від дати його ознайомлення з довідкою №24/321 від 17.09.2012, не є доказом, який підтверджує, що Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» не було відомо про наявність цієї довідки під час розгляду справи судом першої інстанції по суті. Посилання відповідача-2 на те, що вказана довідка складена у єдиному екземплярі, а також на те, що відсутні докази ознайомлення інших посадових осіб відповідача-2, не спростовують факту обізнаності голови правління Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» з довідкою з 18.09.2012.

В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідач-2 вказує на те, що довідка №24/321 від 17.09.2012 отримана ним разом із супровідним листом Міністерства аграрної політики та продовольства України №37-24-15/22777 від 05.10.2018. З тексту цього листа вбачається, що довідка №24/321 від 17.09.2012 надана Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» за результатами розгляду його листа. Скаржник не зазначає, з яким саме листом він звернувся до позивача-2, проте, колегія суддів вважає, що своєчасність отримання довідки №24/321 від 17.09.2012 перебувала в залежності від суб`єктивних дій скаржника, а не нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що відповідач-2 мав право подати вказаний доказ під час розгляду справи по суті судом першої інстанції. Як вірно зазначив суд першої інстанцій, відповідну довідку (або її копію), як письмовий доказ відповідач-2 міг своєчасно подати суду під час розгляду справи по суті, або заявити відповідне клопотання про витребування судом вказаного документу в порядку ст. 38 ГПК України (в чинній редакції процесуального закону на момент прийняття рішення суду), оскільки був обізнаним про існування документу з 18.09.2012.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що наведені в заяві відповідача-2 обставини про обізнаність позивачів з фактом оформлення права власності на спірний майновий комплекс з 18.09.2012 не є нововиявленими, в розумінні ст. 320 ГПК України, оскільки про ці обставини (про обізнаність позивачів) було відомо заявнику ще під час розгляду справи по суті, проте, відповідач-2 не надав суду без поважних причин відповідних доказів і не спростував доводів позивачів під час розгляду справи про те, що останнім стало відомо про оформлення права власності на спірне майно виключно з листа прокуратури у 2017 році.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» N69529/01 та п. 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» N 2).

Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 жовтня 1999 року).

Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви №62608/00 «Агротехсервіс проти України»; п.п. 42-44 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 9 червня 2011 року).

Більше того, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27- 28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 у справі №925/875/17 відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 234, 325 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (відповідача-2 у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №925/875/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №925/875/17 залишити без змін.

3. Справу №925/875/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 03.06.2019