РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019Справа № 910/1498/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» (79035, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ЗЕЛЕНА, будинок 149, кімната 184)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПР.МАЯКОВСЬКОГО, будинок 11) стягнення заборгованості у розмірі 3 629 483 грн. 70 коп.
Представники:

від Позивача: не з`явились;

від Відповідача: не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 3 629 483 грн. 70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 року відкрито провадження у справі №910/16831/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.03.2019 року.

05.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

В судове засідання 05.03.2019 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву Позивача, надано Відповідачу строк до 10 днів з дня отримання ухвали для надання відзиву з урахуванням заяви Позивача про зміну предмету позову, надано Позивачу строк до 5 днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив, надано Відповідачу строк до 3 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 26.03.2019 року.

В судове засідання 26.03.2019 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 10.04.2019 року.

В судове засідання 10.04.2019 року представники сторін не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2019 року.

25.04.2019 року судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2019 року.

22.05.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Позивача.

В судове засідання 22 травня 2019 року представники Сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 14.05.2019 року поштового відправлення уповноваженій особі Позивача та поверненням поштового конверту за закінченням встановленого терміну зберігання, надісланого на адресу Відповідача. Представник Позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Позивача, яка Судом розглянута та задоволена.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» є 69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПР.МАЯКОВСЬКОГО, будинок 11.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/1498/19 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Сторони про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Позивач та Відповідач були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Сторін не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27 березня 2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

31.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу №07-153101, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах даного Договору. (а.с.13-17)

Згідно з п.4.1 Договору в редакції протоколу розбіжностей оплата здійснюється Покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Продавця протягом 21 календарного дня від дати отримання покупцем товару, що вказаний в товарній накладній.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення умов оплати Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2015 року. Якщо за 30 календарних днів жодна із Сторін Договору не заявить про припинення дії Договору, то він вважається продовженим на наступний календарний рік, і так необмежену кількість разів. (п.7.2 Договору)

Додатковою угодою від 01.08.2017 року до Договору купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року Сторони дійшли згоди викласти п.4.1 Договору в наступній редакції: «Оплата здійснюється Покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Продавця в термін не пізніше 10 (десятого) календарного дня від дати отримання Покупцем Товару відповідно до товарної накладної» (а.с.18)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується накладними №75-133 від 21.08.2018 р. на суму 204 534 грн. 00 коп., №75-134 від 22.08.2018 р. на суму 441 516 грн. 00 коп., №75-135 від 23.08.2018 р. на суму 311 862 грн. 00 коп., №75-136 від 25.08.2018 р. на суму 289 182 грн. 00 коп., №75-137 від 27.08.2018 р. на суму 77 040 грн. 00 коп., №75-140 від 28.08.2018 р. на суму 120 912 грн. 00 коп., №75-141 від 29.08.2018 р. на суму 216 510 грн. 00 коп., №75-142 від 30.08.2018 р. на суму 67 590 грн. 00 коп., №75-144 від 31.08.2018 р. на суму 66 150 грн. 00 коп., №75-148 від 04.09.2018 р. на суму 193 944 грн. 00 коп., №75-149 від 05.09.2018 р. на суму 416 295 грн. 00 коп., №75-150 від 08.09.2018 р. на суму 112 920 грн. 00 коп., №75-153 від 21.08.2018 р. на суму 134 526 грн. 00 коп., №75-154 від 12.09.2018 р. на суму 256 680 грн. 00 коп., №75-155 від 13.09.2018 р. на суму 195 690 грн. 00 коп., №75-156 від 17.09.2018 р. на суму 75 630 грн. 00 коп., №75-159 від 18.09.2018 р. на суму 59 700 грн. 00 коп., №75-160 від 19.09.2018 р. на суму 202 665 грн. 00 коп., №75-161 від 20.09.2018 р. на суму 180 420 грн. 00 коп., №75-162 від 21.09.2018 р. на суму 75 840 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 3 699 606 грн. 00 коп. (а.с.19-38)

Крім того, на виконання умов Договору купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» здійснило часткову сплату за отриманий товар на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» на загальну суму в розмірі 70 122 грн. 30 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача, платіжними дорученнями №47372 від 24.09.2018 р., №52073 від 21.12.2018 р. на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с.41-43, 90-91)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» в розмірі 3 629 483 грн. 70 коп. Крім того, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 05.03.2019 року, яка прийнята Судом до розгляду, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» інфляційні у розмірі 64 262 грн. 09 коп., 3% річних у розмірі 49 675 грн. 00 коп., пеню у розмірі 525 253 грн. 39 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. (ч.2 ст. 628 Цивільного кодексу України)

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується накладними №75-133 від 21.08.2018 р. на суму 204 534 грн. 00 коп., №75-134 від 22.08.2018 р. на суму 441 516 грн. 00 коп., №75-135 від 23.08.2018 р. на суму 311 862 грн. 00 коп., №75-136 від 25.08.2018 р. на суму 289 182 грн. 00 коп., №75-137 від 27.08.2018 р. на суму 77 040 грн. 00 коп., №75-140 від 28.08.2018 р. на суму 120 912 грн. 00 коп., №75-141 від 29.08.2018 р. на суму 216 510 грн. 00 коп., №75-142 від 30.08.2018 р. на суму 67 590 грн. 00 коп., №75-144 від 31.08.2018 р. на суму 66 150 грн. 00 коп., №75-148 від 04.09.2018 р. на суму 193 944 грн. 00 коп., №75-149 від 05.09.2018 р. на суму 416 295 грн. 00 коп., №75-150 від 08.09.2018 р. на суму 112 920 грн. 00 коп., №75-153 від 21.08.2018 р. на суму 134 526 грн. 00 коп., №75-154 від 12.09.2018 р. на суму 256 680 грн. 00 коп., №75-155 від 13.09.2018 р. на суму 195 690 грн. 00 коп., №75-156 від 17.09.2018 р. на суму 75 630 грн. 00 коп., №75-159 від 18.09.2018 р. на суму 59 700 грн. 00 коп., №75-160 від 19.09.2018 р. на суму 202 665 грн. 00 коп., №75-161 від 20.09.2018 р. на суму 180 420 грн. 00 коп., №75-162 від 21.09.2018 р. на суму 75 840 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 3 699 606 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.19-38)

Крім того, на виконання умов Договору купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» здійснило часткову сплату за отриманий товар на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» на загальну суму в розмірі 70 122 грн. 30 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача, платіжними дорученнями №47372 від 24.09.2018 р., №52073 від 21.12.2018 р. на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с.41-43, 90-91)

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» за Договором купівлі - продажу №07-153101 від 31.01.2015 року становить 3 629 483 грн. 70 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» в розмірі 3 629 483 грн. 70 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату поставленого та прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 3 629 483 грн. 70 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 05.03.2019 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 20.09.2018 р. по 04.03.2019 р. у розмірі 49 675 грн. 00 коп. та інфляційні у розмірі 64 262 грн. 09 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за отриманий товар та виконані роботи за Договором за загальний період прострочки з 20.09.2018 р. по 04.03.2019 р. у розмірі 49 675 грн. 00 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача, а тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають 3% річних за загальний період прострочки з 20.09.2018 р. по 04.03.2019 р. у розмірі 49 171 грн. 14 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних у розмірі 64 262 грн. 09 коп. за загальний період з 20.09.2018 р. по 04.03.2019 р. підлягають задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Крім того, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 05.03.2019 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 20.09.2018 р. по 04.03.2019 р. у розмірі 525 253 грн. 39 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення умов оплати Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання за загальний період прострочки з 20.09.2018 р. по 04.03.2019 р. у розмірі 525 253 грн. 39 коп. вважає, що ця частина позовних вимог задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 3 629 483 грн. 70 коп., 3% річних у розмірі 49 171 грн. 14 коп., інфляційні у розмірі 64 262 грн. 09 коп. та пеня у розмірі 525 253 грн. 39 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАРТАЛ 5» (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПР.МАЯКОВСЬКОГО, будинок 11, Ідентифікаційний код юридичної особи 38926278) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД» (79035, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ЗЕЛЕНА, будинок 149, кімната 184, Ідентифікаційний код юридичної особи 36929041) заборгованість у розмірі 3 629 483 (три мільйони шістсот двадцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 70 (сімдесят) коп., 3% річних у розмірі 49 171 (сорок дев`ять тисяч сто сімдесят одна) грн. 14 (чотирнадцять) коп., інфляційні у розмірі 64 262 (шістдесят чотири тисячі двісті шістдесят дві) грн. 09 (дев`ять) коп., пеню у розмірі 525 253 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) грн. 39 (тридцять дев`ять) коп. та судовий збір у розмірі 64 022 (шістдесят чотири тисячі двадцять дві) грн. 55 (п`ятдесят п`ять) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 31 травня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин