ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019р. Справа № 904/751/19
За позовом: Приватного акціонерного товариства «Спецсплав», м. Дніпро

До: Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м. Кам`янське

Про: стягнення 1 235 528, 84 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Ільєнко Д.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : Борсук В.М. ( дов.№27 від 22.02.19р.);

Від відповідача : Терехов А.В. (дов. №4 від 03.01.19р.)

СУТЬ СПОРУ :

ПрАТ «Спецсплав» (позивач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ( відповідач) про стягнення 1 235 528, 84 грн. ( в т.ч.: 1 217 635, 40 грн. - основна заборгованість; 13 878, 48 грн. - інфляційні втрати та 4014, 96 грн. - 3% річних) заборгованості за договором №16-1047-02 від 30.08.16р. ( укладеним між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов вищезазначеного договору щодо своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що у специфікації №1 до договору №16-1047-02 від 30.08.16р. сторони визначили інший порядок оплати товару, ніж встановлено пунктом 4.1. договору; на поставку продукції в листопаді 2016р. сторони специфікацій не підписували; позивачем не додано до позову сертифікати якості, які передбачені п.5.6. договору; документи про результати хімічного аналізу продукції поставка якої оформлена видатковими накладними у жовтні 2016р. ; не надано заявок на відвантаження продукції, що передбачені пунктом 5.3. договору та специфікацією №1 до договору; а тому (на думку відповідача) згідно наданих позивачем доказів неможливо встановити дати фактичної поставки спірної продукції, оскільки дата отримання продукції на складі покупця на спірних видаткових накладних не проставлено; по поставці яка оформлена видатковими накладними у жовтні 2016 року неможливо встановити кінцеві терміни оплати спірного товару, оскільки відсутні докази проведення хімічного аналізу продукції. Окрім того - відповідач зазначає, що позивач невірно зазначає термін виконання зобов`язань відповідача по оплаті товару; заперечував проти нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

ПрАТ «Спецсплав» (позивач) у запереченнях на відзив не погоджувався з твердженнями відповідача , та вказував , що всі ці твердження спростовуються доказами у справі , з яких вбачається, що позивачем дотримано усіх домовленостей і зобов`язань , покладених на нього умовами договору та чинним законодавством; поставка порошкового дроту з FeCa (Са 30% + 70%), наповненням 265г/м, ф13мм у кількості 20тн за ціною 36 500,00 грн./тн без урахування ПДВ та 10тн. за ціною 36 800,00грн./ти без урахування ПДВ у жовтні 2016р. відбулась відповідно до письмового листа-заявки від 05.10.2016р. №01ЮК/2188 відповідача; у якому той повідомив позивача про готовність прийняти дріт у жовтні 2016р. та окреслив умови оплати, а саме, що продукція буде оплачена протягом 35 банківських днів з моменту поставки; листом від 02.11.2016р. №035/10-7747 відповідач повідомив позивача про свою готовність прийняти порошковий дріт у листопаді 2016р. з FeCa (Са 30% + 70%), наповненням 265г/м, діаметром ф13мм у кількості 10тн за ціною 36 500,00грн./тн без урахування ПДВ на умовах оплати протягом 35 банківських днів з моменту поставки; вищезгаданими листами спростовується твердження відповідача про відсутність заявок на відвантаження продукції у жовтні та листопаді 2016р.

Також зазначає, що сертифікати якості продукції передавались відповідачу разом з продукцією під час поставки, про що зазначено в товаро - транспортних накладних; на поставку продукції у жовтні 2016р. сторонами було оформлено специфікацію №1 від 05.10.2016р., яку було підписано сторонами; позивачем було надіслано на підпис відповідачу Специфікацію №2 від 07.11.2018р. на поставку продукції у листопаді 2016р., яку не було підписано з боку відповідача та не повернуто позивачу;пунктом 6 Специфікації №1 від 05.10.2016р. та Специфікації №2 від 07.11.2018р. було передбачено, що оплата здійснюється по факту поставки, протягом тридцяти п`яти календарних днів після отримання результатів хімічного аналізу.

Окрім того зазначає, що хімічний аналіз є однією із складових вхідного контролю продукції, яку здійснює або не здійснює, на власний розсуд та згідно внутрішніх інструкцій, покупець продукції; в матеріалах справи №904/751/19 відсутні докази проведення відповідачем будь-якого з етапів вхідного контролю, зокрема хімічного аналізу беззаперечно прийнятої від позивача продукції; як вбачається з товарно-транспортних накладних, продукція поставлялась позивачем відповідачу з м. Дніпропетровськ у м. Дніпродзержинськ; враховуючи, що поставка відбувалась з одного міста до іншого, приймання продукції за якістю мало бути здійснено не пізніше 20 днів після надходження продукції на склад отримувача; натомість відповідач не здійснив хімічний аналіз продукції поставленої позивачем в строки передбачені підпунктами а), б) пункту 6 Інструкції №П-7;докази здійснення хімічного аналізу відповідачем відсутні; з пункту 6 Специфікацій №1 та №2 не вбачається, хто саме зі сторін договору має здійснювати хімічний аналіз та в якій лабораторії; приймаючи до уваги, що сторонами договору не були визначені умови проведення хімічного аналізу, в листах позивач висловив своє побажання щодо умов оплати, яких на його думку слід дотримуватись, а саме, що оплата здійснюється протягом 35 банківських днів з моменту поставки Також зазначає, що він розрахував заборгованість виходячи з умов договору (п.4.1. договору), про що зазначив у своєму позові. Тоді як в договорі прописано конкретний термін оплати - 35 календарних днів з моменту поставки. Підсумовуючи вищевикладене, позивач зазначає, що відповідачем не доведено, що ним вжито будь-яких заходів щодо недопущення прострочення оплати поставленої продукції; жодних претензій відносно поставленої продукції у передбачені законом строки відповідачем до позивача не висунуто.

Заслухавши представників сторін , дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.16р. між ПАТ «ДМК» ( покупець) та ПрАТ «Спецсплав» (постачальник) укладено договір №16-1047-02, відповідно до умов якого та специфікацій №1 від 05.10.16р., №2 від 07.11.16р. (а.с.87-88), листа відповідача від 23.12.16р. (а.с.89), листа відповідача №01ЮК/2188 від 05.10.16р. (а.с.95) постачальник у період з жовтня по листопад 2016р. здійснив поставку покупцю товару на загальну суму 1 317 635, 40 грн. (що підтверджується відповідними видатковими та товаротранспортними накладними, довіреностями на отримання товару, а.с.19-21, 23-26, 28-31, 33-36 ); а покупець відповідно до пункту 4.1. договору та п.6. специфікації зобов`язався здійснити оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі тридцяти п`яти календарних днів після отримання результатів хім.аналізу (а.с.12-17).

Зі змісту товарно-транспортних накладних вбачається , що разом з товаром позивачем було надано відповідачу рахунки на оплату товару (а.с.18, 22, 27, 32) та сертифікати якості товару (а.с.91-94). Також з матеріалів справи та з наданих сторонами доказами не вбачається проведення хімічного аналізу отриманого відповідачем товару. В той же час, зі змісту листа директора відповідача №01ЮК/2188 від 05.10.16р. на адресу позивача вбачається, що він готовий здійснити оплату товару на протязі 35 банківських днів з моменту поставки (а.с.95).

Однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань поставлений на його адресу товар у встановлений договором строк у повному обсязі не оплатив (сплачено лише 100 000, 00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями,а.с.37-38); у зв`язку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку) за відповідачем станом на 22.02.19р. рахується заборгованість в розмірі 1 217 635, 40 грн. (а.с.4)

Направлену 14.04.17р. позивачем вимогу про оплату заборгованості №094-П/17 від 13.04.17р. в розмірі 12 17 635, 40 грн. ( а.с.39-40), яка була отримана відповідачем 18.04.17р. ( що підтверджується відповідним поштовим повідомленням,а.с.42), була залишена без задоволення.

Окрім того, позивач відповідно до приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 13 878, 48 грн. - інфляційних втрат та 4014, 96 грн. - 3% річних (а.с.3-5). На час прийняття рішення у справі доказів сплати заборгованості ( з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних ) перед позивачем відповідач не надав. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача , складає 1 235 528, 84 грн.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст.655 ЦК України ). У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. (ст. 74 ГПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 79 ГПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано ; а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Одночасно, заперечення відповідач суд оцінює критично, які спростовуються наданими позивачем доказами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі

2. Стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» ( 51925, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 18-Б; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» ( 49000, м. Дніпро, вул. Казакевича, буд.6, кв. 265; ): 1 217 635, 40 грн. - заборгованості за договором; 13 878, 48 грн. - інфляційних втрат; 4014, 96 грн. - 3% річних та 18 532, 93 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 04.06.2019 р.