ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/281/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Injoit LTD (61058, м. Харків, а/с 9136)
до Фізичної особи-підприємця Іванова Андрія Васильовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 10.360,00 доларів США (290.428,18грн.)
за участю представників:

позивача - Іванова О.І.;

відповідача - Хощевацька Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 позивач компанія Injoit LTD звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача ФОП Іванова А.В.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ПОЗИВАЧА

В позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані кошти в розмірі 10.360,00 доларів США та судові витрати.

Фактичними підставами позову вказує на отримання відповідачем грошових коштів за відсутності правових підстав у вигляді господарських договорів або інших підстав. Правовими підставами позову вказує ст.ст. 16, 387, 1212 ЦК України.

Позивач та його представник присутній у судовому засіданні 28.05.2019 позов підтримують в повному обсязі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на такі обставини:

- 01.04.2016 між сторонами було укладено контракт INJ01/04/16 згідно якого відповідач надавав позивачу послуги з програмування, а саме: розробку програмного забезпечення, конфігурацію і консалтинг, системний аналіз, тестування, супровід і забезпечення працездатності продуктів клієнта, комп`ютерне програмування, консультування з питань інформатизації, аналіз потреб замовника, планування і проектування інтегрованих комп`ютерних схем.

- Контракт від 01.04.2016 INJ01/04/16 виконувався сторонами протягом квітня 2016 року - червня 2018 року - відповідачем надавалися позивачеві відповідні послуги, позивачем вони регулярно оплачувались.

- спірні платежі від 07.06.2018, 20.06.2018 та 29.06.2018 у розмірі 3.700,00 доларів США, 2.960,00 доларів США та 3.700,00 доларів США відповідно також були здійснені в порядку виконання названого контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 і являють собою оплату за фактично виконану відповідачем роботу.

- наявність договору укладеного між сторонами (контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16) та здійснення оплати з посиланням на цей договір виключає можливість кваліфікації спірних правовідносин, як бездоговірних - відносин з безпідставного збагачення, та виключає застосування статті 1212 ЦК України.

Відповідач та його представник в судовому засіданні по суті 28.05.2019 проти задоволення позову заперечують.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

01.04.2016 між сторонами було укладено контракт INJ01/04/16 згідно якого відповідач надавав позивачу послуги з програмування, а саме: розробку програмного забезпечення, конфігурацію і консалтинг, системний аналіз, тестування, супровід і забезпечення працездатності продуктів Клієнта, комп`ютерне програмування, консультування з питань інформатизації, аналіз потреб замовника, планування і проектування інтегрованих комп`ютерних схем.

Цей факт достовірно встановлено судом на підставі матеріалів справи і пояснень сторін незважаючи на те, що сам контракт сторонами не був наданий суду.

Так, у матеріалах справи містяться акти виконаних послуг (т.I, а.с. 137-158), інвойси (т.I, а.с. 120-126) та виписки з особового рахунку відповідача в ПАТ "ОТП Банк" з посиланнями в призначенні платежів на "CONTRACT INJ01/04/16" (т.I, а.с. 127-136), інші докази (т.І а.с.15), котрі у відповідності до статті 181 ГК України у сукупності дають достатньо підстав для висновку про те, що між сторонами дійсно був укладений контракт від 01.04.2016 INJ01/04/16, згідно умов якого відповідач (виконавець) зобов`язався надавати позивачеві (замовнику) послуги з програмування, а саме: розробку програмного забезпечення, конфігурацію і консалтинг, системний аналіз, тестування, супровід і забезпечення працездатності продуктів Клієнта, комп`ютерне програмування, консультування з питань інформатизації, аналіз потреб замовника, планування і проектування інтегрованих комп`ютерних схем тощо, а позивач (замовник) прийняв на себе зобов`язання оплачувати надані відповідачем (виконавцем) в сумі та в порядку визначеному виставленими відповідачем Інвойсами.

Факт укладення та виконання сторонами контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 підтверджується також і поясненнями як представника відповідача, так представника позивача, котрі були надані ними під час підготовчого провадження та під час розгляду справи по суті. З урахуванням цього факт існування довготривалих договірних правовідносин між позивачем та відповідачем за контрактом від 01.04.2016 INJ01/04/16 в силу частини першої статті 75 ГПК України не підлягає доказуванню.

25.05.2018 відповідач звернувся до позивача із заявою (т.І а.с.15) в якій в односторонньому порядку просив розірвати контракт Injoit LTD з 01.06.2018 та провести оплату за відпрацьований період часу (т.I, а.с. 15).

Втім, як вбачається з обставин справи, контракт розірвано не було - доказів розірвання (угоди про розірвання контракту, відповіді позивача зі згодою на пропозицію відповідача від 25.05.2018 про розірвання контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 тощо) матеріали справи не містять. Навпаки у справі містяться докази виконання контракту як відповідачем (Інвойси від 01.06.2018 №6, від 28.06.2018 №7) (т.І а.с. 125-126), так і позивачем. Останній 07.06.2018, 20.06.2018 та 29.06.2018 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача НОМЕР_1 у ПАТ "ОТП БАНК" 3.700,00 доларів США, 2.960,00 доларів США та 3.700,00 доларів США відповідно (т.І а.с. 136).

23.10.2018 та від 30.10.2018 представник позивача звернувся до відповідача з листами (т.I, а.с. 16-19), в яких зазнає, що 29.06.2018 на розрахунковий рахунок відповідача було перераховано грошові кошти в розмірі 3.700,00 доларів США, але відповідних документів про те, що відповідачем було виконано на користь Injoit LTD роботи в розпорядженні останнього не має. У зв`язку з чим просив надати відповідь щодо виконання на користь Injoit LTD відповідної роботи та підтверджуючих це документів (контракту, інвойсу, акту виконаних робіт).

21.12.2018 представник позивача звернувся до відповідача із Листом-вимогою (т.I, а.с. 20-22), в якій вимагав у семиденний строк повернути Injoit LTD грошові кошти, отримані за період з 07.06.2018 по 29.06.2018, у розмірі 10.360,00 доларів США.

Проте відповідачем позивачеві грошові кошти в розмірі 10.300,00 доларів США повернуто не було.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частин першої, другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (частина перша статті 181 ГК України).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН І ВИСНОВОК СУДУ

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності трьох умов:

1) набуття або збереження майна боржником;

2) набуття або збереження майна відбувається за рахунок іншої особи -кредитора;

3) для набуття або збереження боржником майна кредитора відсутні жодні правові підстави - договір, інший правочин, закон, адміністративний акт або інші з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України.

При цьому у відповідності до ст.1212 ЦК України третя з названих умов (відсутність правових підстав набуття майна) є спеціальною ознакою саме кондиційних правовідносин і є необхідною умовою для застосування наслідків безпідставного збагачення, визначених ст.ст. 1212-1214 ЦК України. За таких обставин договірний характер правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17.

Таким чином з урахуванням ст.ст. 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом) умовою визнання обґрунтованими позовних вимог позивача у даній справі є доведення факту набуття відповідачем майна за рахунок позивача саме за відсутності правових підстав для цього.

Однак в даному випадку цей тягар доказування позивачем не витриманий - доказів відсутності правових підстав для перерахування позивачем відповідачеві спірних грошових коштів не надано. Навпаки, матеріали справи свідчать про протилежне, - про те, що грошові кошти 07.06.2018, 20.06.2018 та 29.06.2018 були сплачені позивачем відповідачеві за наявності належних правових підстав, а саме контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16. Про це свідчать встановлені судом та визнані сторонами факти, а також інші обставини, зокрема:

- факт існування між сторонами укладеного згідно ст. 181 ГК України контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16;

- факти довготривалого регулярного виконання сторонами контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 (в т.ч. оплати позивачем відповідачеві грошових коштів в сумах співрозмірних зі спірними);

- відсутність доказів розірвання контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 (угоди про розірвання контракту, відповіді позивача зі згодою на пропозицію відповідача від 25.05.2018 про розірвання контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 тощо);

- неможливість розірвання контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 в односторонньому порядку в силу 651 ЦК України;

- посилання у призначенні платежів здійснених позивачем 07.06.2018, 20.06.2018 та 29.06.2018 у розмірі 3.700,00 доларів США, 2.960,00 доларів США та 3.700,00 доларів США на контракт від 01.04.2016 INJ01/04/16 ("CONTRACT INJ01/04/16");

- посилання у призначенні платежу здійсненого позивачем 07.06.2018 на суму 3.700,00 доларів США крім контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16 також і на інвойс від 22.05.2018 №5, копія якого надана відповідачем (т.І а.с. 124).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що набуття відповідачем грошових коштів перерахованих позивачем 07.06.2018, 20.06.2018 та 29.06.2018 у розмірі 3.700,00 доларів США, 2.960,00 доларів США та 3.700,00 доларів США відповідно відбулося на підставі на контракту від 01.04.2016 INJ01/04/16, що виключає можливість кваліфікації цих відносин, як кондиційних (відносин з безпідставного збагачення) і застосування до них правил ст.ст. 1212-1214 ЦК України.

Суд критично оцінює посилання позивача як на підставу позову на те, що ним протягом червня 2018 року фактично не були отримані послуги передбачені контрактом від 01.04.2016 INJ01/04/16 взамін перерахованих коштів. Суд зауважує, що ненадання послуг чи надання послуг неналежним чином (неналежної якості, з порушенням строків тощо) може бути підставою для застосування інших способів захисту права позивача -- способів, котрі передбачені для договірних зобов`язань (розірвання, зміна договору; стягнення збитків, завданих неналежним виконанням договору тощо). Але невиконання, чи неналежне виконання договору не може бути визнане підставою для повернення перерахованих за таким договором коштів, як таких, що перераховані без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні та відмовляє в позові у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати, які складаються з судового збору, залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "04" червня 2019 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа №922/281/19/