ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

04 червня 2019 року Справа № 903/381/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Коломис В.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Величко К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 р.

(постановлену у м. Луцьку)

у справі №903/381/18 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом Національного Банку України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 2318000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Голєв Ю.В.;

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - Фурманчук О.І.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.03.2019 р. у справі № 903/381/18 повернуто заявнику зустрічну позовну заяву ТОВ "Приватофис" №10/12-13 від 10.12.2018 р. про визнання відсутнім у Національного банку України права вимагати повернення ТОВ "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009 року, укладеним між Національним банком України та ПАТ КБ "Приватбанк".

При постановлені вказаної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що зустрічна позовна заява подана відповідачем з пропуском строку, встановленого процесуальним законом.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "Приватофис" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 р. у справі № 903/381/18 скасувати та передати зустрічну позовну заяву на розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що ухвала господарського суду не відповідає засадам законності та обґрунтованості, оскільки постановлено судом з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, мотивуючи свою апеляційну скаргу, скаржник вказує, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 174 ГПК України не надав відповідачу можливість усунути недоліки зустрічної позовної заяви та не постановив ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

Винесення оскаржуваної ухвали порушує права відповідача за судовий захист та можливість надати суду всі необхідні докази для повного та об`єктивного розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Приватофис", вважає що місцевий господарський суд передчасно постановив оскаржену ухвалу, оскільки відповідач мав право на усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвали Господарського суду Волинської області від 11.06.2018 р. та 18.07.2018 р. у справі № 903/381/18 стосувалися строку надання ТОВ "Приватофис" відзиву на позовну заяву. При цьому зустрічний позов було подано відповідачем лише 12.12.2018 р., тобто майже через 5 місяців після продовження строку й долучення відзиву до матеріалів справи, що є порушенням приписів ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Звертає увагу суду, що ТОВ "Приватофис" у своєму зустрічному позові не наводить обґрунтованих поважних причин пропуску строку для подання цього позову, що підтверджує свідоме порушення Відповідачем чинного процесуального законодавства при зверненні з вказаним позовом та штучний характер такого позову, що не має на меті захист прав та законних інтересів ТОВ "Приватофис", а поданий лише з метою затягування розгляду первинного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічний штучний характер має і апеляційна скарга ТОВ "Приватофис", у якій всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України взагалі не зазначено у чому саме полягає незаконність і необґрунтованість ухвали Господарського суду Волинської області від 11.03.2019 у справі № 903/381/18.

Таким чином, третя особа вважає, що TOB "Приватофис", зловживаючи своїми процесуальними правами, звернулося до господарського суду Волинської області із зустрічною позовною заявою із свідомим порушенням строків, визначених ч. 1 ст. 180 ГПК України, тому суд першої інстанції своєю ухвалою від 11.03.2019 правомірно повернув зазначений позов.

За наведеного вище, ПАТ КБ "Приватбанк" вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Приватофис" є безпідставною та необґрунтованою, а ухвала господарського суду Волинської області від 11.03.2019 у справі № 903/381/18 є вмотивованою та постановленою з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу, третьою особою заявлене клопотання про визнання дій ТОВ "Приватофис", а саме подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 по справі №903/381/18, зловживанням процесуальними правами.

Мотивуючи вказане клопотання, ПАТ КБ "Приватбанк" зазначає, що подання ТОВ "Приватофис" завідомо безпідставного зустрічного позову з наступним оскарженням ухвали про повернення вказаного позову здійснено виключно з метою затягування строків розгляду справи та не направлено на захист прав.

Позивач Національний Банк України не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

04 червня 2019 року в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 р. у справі № 903/381/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" в судовому засіданні вказав, що не погоджується із доводами апелянта та вважає, що ухвала господарського суду Волинської області від 11.03.2019 р. у справі № 903/381/18 є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Також, представник третьої особи підтримав вказане у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про визнання дій ТОВ "Приватофис" зловживання процесуальними правами.

В судове засідання 04.06.2019 р. представник ТОВ "Приватофис" не з`явився.

Як вбачається із поштової кореспонденції, ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 р. у справі № 903/381/18 повернулася від ТОВ "Приватофис" з причини "за зазначеною адресою не проживає" (т. 4, а. с. 171-173).

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 р. у справі № 910/23064/17.

Апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 р. у справі № 903/381/18 направлялася скаржнику за адресою (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Узвіз Крутогірний, будинок 14) зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та безпосередньо самим апелянтом в апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи приписи ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, а також те, що явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Розглянувши, заявлене третьою особою у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про визнання дій, а саме подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 по справі №903/381/18, зловживанням процесуальними правами, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

За приписами ст. 43 ГПК України Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Як зазначалося вище, третя особа просить визнати зловживання процесуальними правами дії ТОВ "Приватофис" пов`язані із поданням апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 по справі №903/381/18.

В той же час, ТОВ "Приватофис" в даному випадку лише скористалося правом подачі на апеляційну скаргу, передбаченим ст. ст. 254, 255 ГПК України, у зв`язку із чим апеляційний господарський суд не вбачає підстав для визнання таких дій зловживання процесуальними правами та відхиляє зазначене клопотання ПАТ КБ "Приватбанк".

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 05.06.2018 р. до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Національного банку України №18-00106/28762 від 24.05.2018 р. до ТОВ "Приватофис" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №21 від 07.09.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрованим у реєстрі за №1851, а саме: будівля "Молодіжний центр" загальною площею1543,3 кв. м. (9/100 часток будівлі "Молодіжний центр", а саме: тамбур 1 площею 2,1 кв. м., приміщення 2 площею 76,6 кв. м., коридор 3 площею 3,9 кв. м., вбиральня 4 площею 3,8 кв. м., приміщення 5 площею 8,0 кв. м., приміщення 32 площею 18,5 кв. м., приміщення 33 площею 16,3 кв. м. площею 129,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ); встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною 2318000 грн. (т. 1, а. с. 4-178).

Ухвалою господарського суду Волинської від 11.06.2018 р. у справі № 903/381/18 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у закритому судовому засіданні; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ КБ "Приватбанк". Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду (т. 1, а. с. 1-2).

Як вбачається із поштового повідомлення, ухвала господарського суду Волинської області від 11.06.2018 р. у справі № 903/381/18 була отримана відповідачем 19.06.2018 р. (т. 1, а. с. 179).

Враховуючи, встановлений судом строк для подання відзиву 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та факт отримання ухвали відповідачем 19.06.2018 р., то строк для подання відзиву закінчився 04.07.2018р.

12.12.2018 р. на адресу господарського суду Волинської надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Приватофис" №10/12-13 від 10.12.2018 р. про визнання відсутнім у Національного банку України права вимагати повернення ТОВ "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009 р., укладеним між Національним банком України та ПАТ КБ "Приватбанк" (т. 4, а. с. 71-77).

За таких обставин, апеляційний господарський суд констатує, що ТОВ "Приватофис" подало зустрічну позовну заяву з пропуском встановленого судом строку.

Звертаючись із апеляційною скаргою, відповідач зазначає, що поверненням зустрічної позовної заяви порушене його право на подання такого позову. Крім того, наголошує, що суд першої інстанції передчасно повернув зустрічний позов та не надав можливості усунути недоліки позовної заяви.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Разом з тим, до зустрічного позову застосовуються також положення статті 180 ГПК України.

Так, згідно з ч.6 ст.180 ГПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, до зустрічної позовної заяви поданої із порушенням вимог частин 1 та 2 статті 180 ГПК України застосовується частина 6 цієї статті, а саме - постановляється ухвала про повернення зустрічної позовної заяв, що і було правомірно зроблено судом першої інстанції.

Щодо посилання Скаржника на практику ЄСПЛ, то колегія суддів зауважує, що в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини доступ до правосуддя не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. (рішення від 18.11.2010р. у справі "Мушта проти України")

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, доводи скаржника, зокрема, щодо обов`язку суду надати йому можливість усунути недоліки зустрічної позовної заяви та постановити ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху є надуманими, позаяк не знайшли свого підтвердження матеріалами та обставинами справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст. ст. 76, 77, 79 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 р. у справі № 903/381/18 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270-271, 273, 275-282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Волинської області від 11.03.2019 р. у справі № 903/381/18 - без змін.

2. Справу № 903/381/18 надіслати до господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "05" червня 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.