РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/3690/19
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Дочірнє підприємство «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Ліфт-3», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна організація «Елізіум», м. Київ

про стягнення 7 742,61 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-3" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна організація "Елізіум" (відповідач) 7 200,00 грн основного боргу - заборгованості за надані послуги за період з листопада 2018 по лютий 2019 по Договору про надання послуг цілодобового диспетчерського контролю роботи ліфтів та технічного обслуговування ОДС №68/18 від 14.09.2018, 366,50 грн. пені, 30,55 грн. 3% річних та 145,56 грн. інфляційних втрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №813 отримав ухвалу суду від 01.04.2019 про відкриття провадження у справі 03.04.2019.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2018 між Дочірнім підприємством "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-3" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна організація "Елізіум" (далі - відповідач, замовник) було укладено Договір про надання послуг цілодобового диспетчерського контролю роботи ліфтів та технічного обслуговування ОДС №68/18 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору об`єднана диспетчерська система (ОДС) - система контролю, моніторингу та керування ліфтами в житлових будинках, яка обов`язково передбачає двосторонній гучномовний зв`язок диспетчера із споживачами в кабінах ліфтів. До складу ОДС на об`єкті замовника можуть входити різноманітні пристрої (інженерні, ліфтові, виконавчі, переговорні, сполучення, інші), лінії зв`язку, датчики (охорони, затоплення, інші), пульти (кнопкові, персональні комп`ютери). Перелік обладнання, що входить до складу ОДС об`єкта наведено у Додатку №1 до даного Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг, обумовлених частинами А) і Б) п. 2.2. Договору, на об`єкті замовника за адресою: м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 5Б. Замовник, в свою чергу, приймає на себе зобов`язання прийняти та своєчасно оплатити ці послуги.

Згідно з п. 3.2. Договору загальна місячна вартість послуг по Договору становить 2 000,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 333,33 грн та складається з вартості цілодобового диспетчерського контролю у сумі 1 250,00 грн та вартості ТО у сумі 750,00 грн.

Розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісячно, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних в п. 3.2. даного Договору, на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 10 числа місяця, що є наступним після періоду, в якому надано відповідні послуги. (п. 4.1. Договору).

Договір набуває чинності з 14 вересня 2018 року і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині розрахунків до повного їх виконання. (п. 9.1. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили перелік обладнання ОДС.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2018 року до Договору у зв`язку зі зняттям цілодобового диспетчерського контролю та технічного обслуговування обладнання ОДС з ліфта що знаходиться за адресою : м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 5-б. згідно п. 3.2. Розділу 3. Сторони дійшли згоди з 01.01.2019 року змінити п. 3.2., виклавши його в наступній редакції: загальна місячна вартість послуг по Договору становить 1 600,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 266,67 грн та складається з вартості цілодобового диспетчерського контролю у сумі 1 000,00 грн та вартості ТО у сумі 600,00 грн.

Додатком №1 до Договору сторони погодили перелік обладнання ОДС.

На виконання умов Договору сторонами було підписано Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму розмірі 7 200,00 грн:

- №9567 від 30.11.2018 року на суму 2 000,00 грн;

- №9878 від 31.12.2018 року на суму 2 000,00 грн;

- №61 від 31.01.2019 року на суму 1 600,00 грн;

- №325 від 28.02.2019 року на суму 1 600,00 грн.

Станом на 14.03.2019 грошові кошти за виконані позивачем роботи з по вказаним актам не були оплачені відповідачем, в результаті чого за відповідачем рахується дебіторська заборгованість в розмірі 7 200,00 грн.

За твердженням позивача, станом на 25.03.2019 року, відповідачем роботи не виконано, акти виконання робіт сторонами не підписано. Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач незважаючи на неодноразове продовження строків виконання робіт не здійснив належним чином виконання свої договірних зобов`язань, чим порушив встановлений графік виконання робіт, що стало наслідком прострочення виконання робіт за Договором та нарахування відповідачу штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 14 069,11 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За змістом ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Матеріалами справи встановлено, а відповідачем не спростовано, факт виконання позивачем та передання відповідачу робіт за вказаними вище актами на суму в розмірі 7 200,00 грн.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. (ст. 854 Цивільного кодексу України.

Як зазначалось вище, розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісячно, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних в п. 3.2. даного Договору, на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 10 числа місяця, що є наступним після періоду, в якому надано відповідні послуги. (п. 4.1. Договору).

Доказів оплати відповідачем суми 7 200,00 грн, у тому числі у встановлені Договором строки, або висловлення будь-яких заперечень, виявлення недоліків у виконаних роботах на спірну суму, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, всупереч умов Договору та норм чинного законодавства, відповідач не виконав в належні строки взяті на себе зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем робіт, тим самим порушуючи майнові права та законні інтереси позивача, що полягали в отриманні оплати за виконані роботи згідно договору за ТО ліфтів, а тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача основної суми заборгованості на суму в розмірі 7 200,00 грн є доведеними та обґрунтованими.

Окрім того, позивачем нараховано відповідачу суму пені в розмірі 366,50 грн, суму 3% річних в розмірі 151,13 грн. та суму інфляційних нарахувань в розмірі 145,56 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 6.3. Договору за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент стягнення пені, від суми заборгованості за кожний прострочений день.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Факт наявності прострочення відповідача щодо вчасної оплати вартості виконаних позивачем робіт по Договору за визначеними вище актами підтверджується наявним в матеріалах справи доказами.

Судом перевірено наведені у матеріалах справи розрахунки пені позивача та встановлено їх відповідність умовам Договору та нормам закону, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача суми пені на суму в розмірі 366,50 грн, за період з 11.12.2018 року по 14.03.2019 року, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат, судом визнаються вони обґрунтованими саме на суму 3% річних в розмірі 30,55 грн за період з 11.12.2018 року по 14.03.2019 року та інфляційних втрат в розмірі 145,56 грн за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, контррозрахунку заявлених до стягнення з нього сум суду не надано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов Договору у вигляді штрафних санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 7 200,00 грн., сума пені в розмірі 366,50 грн, сума 3% річних в розмірі 30,55 грн та сума інфляційних втрат в розмірі 145,56 грн.

Судовий збір позивача, у розмірі 1 921 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна організація «Елізіум» (ідентифікаційний код 41561968, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 5Б) на користь Дочірнього підприємства «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Ліфт-3» (ідентифікаційний код 05432796, місцезнаходження: 03115, м. Київ, вул. Котельникова, буд. 23) суму основного боргу в розмірі 7 200,00 грн (сім тисяч двісті гривень 00 копійок), суму пені у розмірі 366,50 грн (триста шістдесят шість гривень 50 копійок), суму 3% річних в розмірі 30,55 грн (тридцять гривень 55 копійок), суму інфляційних втрат в розмірі 145,56 грн (сто сорок п`ять гривень 56 копійок) та суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов