ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"24" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1158/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Липа Т.О,

розглянувши справу за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (02154, м. Київ, Русанівський б-р, 8, )

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 24 019,73 грн., з якої 23 199,73 грн. сума сплаченого відшкодування, 820,00 грн. сума сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів

Представники:

Від позивача Панасюк О.М., адвокат, довіреність від 01.02.2019;

Від відповідача Абросимов І.С., представник, довіреність від 01.01.2019 № 3;

Третя особа не з`явився.

Суть спору:
Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 24 019,73 грн., з якої 23 199,73 грн. сума сплаченого відшкодування, 820,00 грн. сума сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів.

Ухвалою суду від 25.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце проведення судового засідання. Залучено до участі у справі ОСОБА_1 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.05.2019.

23.05.2019 Позивачем подано до суду Відповідь на відзив від 22.05.2019 (вхід. № 10302/19). Протокольною ухвалою від 24.05.2019 суд відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України з власної ініціативи продовжив строк на подання вказаної заяви по суті справи, встановлений ухвалою від 25.04.2019.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 22, 1166, 1172, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, статтю 22, підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38, статтю 40, підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, обґрунтовані наявністю шкоди у особи, яка одержала страхове відшкодування, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що була скоєна з вини ОСОБА_1 водія транспортного засобу, що належить Відповідачу.

У Відповіді на відзив від 22.05.2019 (вхід. від 23.05.2019 № 10302/19) Позивач, із посиланням на статтю 137 Господарського кодексу України, пункт 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, роз`яснення, надані у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, зазначає, що саме на Військову частину НОМЕР_1 , як законного володільця джерела підвищеної небезпеки -транспортного засобу «МАЗ-555102-225», покладається обов`язок відшкодування завданої шкоди (майнова відповідальність).

При цьому, Позивач вказує на те, що відповідно до частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, саме на Відповідача покладено обов`язок із відшкодування шкоди, завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Представник відповідача Військової частини « НОМЕР_1 » у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

У відзиві на позовну заяву від 10.05.2019 № 839 (вхід. від 10.05.2019 № 9089/19) відповідач, із посиланням на частину першу статті 1191 Цивільного кодексу України, а також роз`яснення надані у пунктах 4, 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, зазначає, що оскільки відповідно до постанови Приморського районного суду міста Одеси від 26.01.2018 у справі № 522/789/18 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, саме ця особа повинна відшкодовувати завдану шкоду.

Окрім того, Відповідач, із посиланням на статті 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-XIV, частини першу, другу статті 137 Господарського кодексу України, зазначає, що автомобіль «МАЗ-555102-225» військовий номер НОМЕР_3 , закріплений за військовою частиною на праві оперативного управління.

Також Відповідач зазначає про проведення огляду транспортного засобу із порушенням пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159), а саме, без залучення ОСОБА_2 та представників військової частини НОМЕР_1 .

Третя особа - ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.46/.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд

в с т а н о в и в :

26.12.2017 в місті Одеса по вулиці Балківська, 69, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного транспортного засобу «МАЗ-555102-225» військовий номерний знак НОМЕР_3 , що належіть Військовій частині НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та легкового автомобіля VOLVO S60 номерний знак НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 467341 /а.с.15/.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 26.01.2018 у справі № 522/789/18, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /а.с. 14/.

Як випливає зі змісту Довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 26.12.2017 № 467341 та відомостей з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 26.12.2017, у транспортного засобу «МАЗ-555102-225», державний номер НОМЕР_3 , на час скоєння ДТП був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с. 14 на звороті, 15/.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, у редакції Закону України від 22.09.2005 № 2902-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Власником транспортного засобу VOLVO S60 номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 подано до МТСБУ Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.01.2018 /а.с.16/.

Згідно із пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

12.02.2018 ОСОБА_3 подано до МТСБУ Заяву від 09.02.2018 із проханням здійснити відповідно до статті 35 та пункту 41 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.12.2017.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, у редакції Закону України від 05.07.2012 № 5090-VI, передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

19.02.2018 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ДЕЛФІ ГРУПП» на замовлення МТСБУ складено Звіт № 22-01/1 про незалежну оцінку щодо Автомобіля VOLVO S60 реєстраційний номер НОМЕР_4 . Відповідно до вказаного звіту вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу складових об`єкта оцінки, а також вартість матеріальної шкоди по об`єкту оцінки становить 25 462,40 грн. /а.с. 23-35/.

Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 » від 28.03.2018 № 2858 визначено остаточну суму відшкодування, що підлягає сплаті, у розмірі 23 199,73 грн. /а.с. 21/.

Платіжним дорученням від 29.03.2018 № 903281 МТСБУ на підставі наказу від 28.03.2018 № 2858 перерахувало на рахунок ОСОБА_3 суму у розмірі 23 199,73 грн. /а.с. 22/.

Окрім того, платіжним дорученням від 23.03.2018 № 903072 МТСБУ сплатило ТОВ «ДЕЛФІ ГРУПП» за послуги із визначення (оцінки) розміру шкоди автомобілю VOLVO S60 номерний знак НОМЕР_4 , суму у розмірі 820,00 грн /а.с. 22/.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, частини третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Суд не приймає довід Відповідача про те, що за завдану шкоду повинен відповідати саме водій ОСОБА_1 , якого постановою Приморського районного суду міста Одеси від 26.01.2018 у справі № 522/789/18 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, із змінами, внесеними Законом України від 05.07.2011 № 3565-VI, визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах;

Відповідач зазначає, що автомобіль «МАЗ-555102-225» військовий номер НОМЕР_3 , закріплений за військовою частиною НОМЕР_5 на праві оперативного управління.

Згідно із частиною першою статті 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Отже, шкода, завдана водієм Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час виконання ним своїх службових обов`язків, підлягає відшкодуванню саме Відповідачем, як законним володільцем транспортного засобу, тобто особою, якій джерело підвищеної небезпеки належить на підставі права оперативного управління (речового права).

Також суд не приймає довід Відповідача про проведення огляду транспортного засобу із порушенням пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме, без залучення ОСОБА_2 та представників військової частини НОМЕР_1 .

Як випливає зі змісту пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159), лише у разі потреби здійснюється виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження). Тобто, виклик водія - ОСОБА_2 та представників військової частини НОМЕР_1 для технічного огляду пошкодженого транспортного засобу оцінювачем (експертом) не є обов`язковим. А відтак, будь-яке порушення порядку огляду у даному випадку відсутнє.

При цьому, Відповідач жодним чином не обґрунтовує, як присутність його представників вплинула б на результати дослідження оцінювача. Доказів, які б спростовували висновки Звіту про незалежну оцінку від 19.02.2018 № 22-01/1 щодо вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу складових об`єкта оцінки, та розміру матеріальної шкоди по об`єкту оцінки, Відповідачем не надані та у матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги до Відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 24 019,73 грн., з якої 23 199,73 грн. сума сплаченого відшкодування, 820,00 грн. сума сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів.

Відповідно до частин першої, другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Вказаний розрахунок складається лише із суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись, пунктом 1.6 статті 1, пунктом 22.1 статті 22, пунктом 35.1 статті 35, підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38, підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, частиною першою статті 1166, частиною першою статті 1172, частинами першою, другою статті 1187, частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України частиною першою статті 137 Господарського кодексу України, пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159), статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (02154, м. Київ, Русанівський б-р, 8, ) суму сплаченого відшкодування в розмірі 23 199,73 грн. (двадцять три тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень 73 коп.), суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 820,00 грн. (вісімсот двадцять гривень 00 коп.) та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 27 травня 2019 р.

Суддя Ю.А. Шаратов