ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 Справа № 914/2339/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., при секретарі судового засідання Зусько І.С., розглянув матеріали справи

за позовом Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача Приватного підприємства «Арома-Львів», с.Семенівка Пустомитівського району Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Західного Офісу держаудит служби, м.Львів

про стягнення грошових коштів

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

третьої особи: не з`явився

Обставини розгляду справи.

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Приватного підприємства «Арома-Львів» про стягнення грошових коштів.

Ухвалою суду від 26.12.2018 р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк на виправлення допущених недоліків.

Ухвалою суду від 21.01.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.02.2019 р. та залучено Західний Офіс державної аудиторської служби України до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Судове засідання 11.02.2019 р. не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гоменюк З.П.

Ухвалою суду від 13.02.2019 р. підготовче засідання призначено на 20.02.2019 р.

Ухвалою суду від 20.02.2019 р. підготовче засідання відкладено на 18.03.2019 р. Ухвалою суду від 18.03.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі для вирішення спору, підготовче засідання відкладено на 15.04.2019 р. Ухвалою суду від 15.04.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.05.2019 р.

В судове засідання 20.05.2019 р. позивач участь повноважного представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить протокол судового засідання від 15.04.2019 р.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відправлення на адресу відповідача ухвали суду від 15.04.2019 р. про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 20.05.2019 р. підтверджується наявним в матеріалах справи списком рекомендованих листів №501 від 17.04.2019 р. та списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №663 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 092). Як вбачається з інформації на веб-сайті АТ «Укрпошта», поштове відправлення за відповідним штрихкодовим ідентифікатором було вручено особисто 25.04.2019 р.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, врахувавши, що відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суду поважних причин відсутності в судовому засіданні, мав достатньо часу для виконання вимог ухвал суду щодо встановленого строку на подання відзиву на позов, однак таким правом не скористався, та у зв`язку із відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, в раніше поданих письмових поясненнях просила суд розглядати справу без її участі.

У судовому засіданні 20.05.2019 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду, на виконання умов якого позивач перерахував відповідачеві кошти, а відповідачем виконувалися роботи з реконструкції. Актом ревізії Державної фінансової інспекції у Львівській області було встановлено порушення при визначенні вартості ремонтно-будівельних робіт на стадії укладення договору та при взаємних розрахунках за виконані роботи, що спричинило переплату позивачем бюджетних коштів на суму 5584 грн. Відповідач претензію позивача не задоволив та кошти за завищену вартість робіт не повернув. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача зайво сплачені бюджетні кошти внаслідок завищення вартості будівельних робіт у сумі 5584 грн.

Третя особа підтримує позовні вимоги позивача, вказує, що Державною фінансовою інспекцією у Львівській області, правонаступником якої є Західний офіс Держаудитслужби, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в ході якої встановлено низку порушень, зокрема завищення вартості будівельних робіт за договором з відповідачем, що призвело до переплати позивачем бюджетних коштів на суму 5584 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

19.07.2010 р. між Управлінням освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (замовник, позивач у справі) та Приватним підприємством «Арома-Львів» (підрядник, відповідач у справі) було укладено договір підряду №20, за умовами п.1.1. якого підрядник зобов`язався виконати власними силами роботи із реконструкції на об`єкті «Завершення реконструкції системи опалення, каналізації та санвузлів, заміна вікон ДНЗ №44 за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська,5», передати виконані роботи замовнику, а також власними силами та за власний рахунок ліквідувати недоробки і дефекти, що виникли з його вини і виявлені в ході приймання робіт або в гарантійні строки експлуатації, а замовник зобов`язався прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.1.2. договору, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені кошторисною документацією та є невід`ємною частиною договору.

Цей договір набув чинності з моменту його укладання. (п.11.2. договору).

Пунктом 11.3. договору визначено, що підрядник розпочне виконання робіт і завершить їх згідно календарному графіку, з урахуванням того, що максимально допустимий термін виконання робіт не може тривати більше ніж до завершення поточного бюджетного року, тобто до 31.12.2010 р.

Відповідно до п.2.1. договору, вартість робіт, які підлягають виконанню визначаються договірною ціною. Договірна ціна робіт визначена на основі локальних кошторисів (розроблених на основі дефектних актів представлених замовником). Вартість робіт складає 269976,0 грн.(двісті шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят шість грн. 00 коп.), в тому числі податок на додану вартість (20%) 44 996,0 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість грн. 00 коп.).

Додатком №1 до договору від 02.09.2010 р. сторони погодили виконати п.2.1. договору в наступній редакції: «п.2.1. Вартість робіт, які підлягають виконанню визначаються договірною ціною. Договірна ціна робіт визначена на основі локальних кошторисів (розроблених на основі дефектних актів представлених замовником). Вартість робіт складає 269929,20 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять грн. 20 коп.), в тому числі ПДВ 44988,20 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім грн. 20коп.).

Згідно з п.2.4. договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються за договірними цінами та проводяться платежами за об`єкт в цілому або проміжними платежами. Розрахунки здійснюються на підставі підписаних актів приймання виконаних підрядних робіт по формі КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт по формі КБ-3, протягом 5 банківських днів (за умови надходження відповідних коштів на реєстраційний рахунок замовника).

Розділом 7 договору визначено порядок приймання-передачі закінчених робіт.

Так, відповідно до п.7.1 договору, приймання-передача закінчених робіт здійснюється комісією, склад якої визначається у наказі управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в терміни не більш як 14 (чотирнадцять) календарних днів з дня отримання від підрядника повідомлення про закінчення робіт. При цьому на термін роботи приймальної комісії відповідальність за збереження встановленого обладнання несе підрядник.

Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, які виникли з вини підрядника, повинні бути усунені підрядником протягом строків, визначених комісією, що приймає об`єкт, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання від замовника повідомлення у письмовій формі. Якщо підрядник не усуне недоліки в зазначені комісією терміни, замовник усуває недоліки своїми силами або із залученням третіх осіб за рахунок підрядника.

Актом ревізії фінансово-господарської діяльності Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за період з 01.01.2012 по 31.08.2015 року №03-21/19 від 23.12.2015 р., складеним Державною фінансовою інспекцією у Львівській області, встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку Управління, ордеру № 4, та актів форми КБ-2в загальна вартість робіт, виконаних підрядником, склала 239929грн, які в 2012 році оплачено в повному обсязі.

Факт оплати коштів за виконані роботи підтверджується також і позивачем в позовній заяві.

Ревізією актів форми КБ-2в щодо застосування РЕКН при визначенні вартості ремонтно-будівельних робіт на стадії укладання договору (в ціновій пропозиції підрядника та в договірній ціні), а також при взаємних розрахунках за виконані роботи встановлено порушення п.3.3.9 ОСОБА_1 1.1-1-2000 та п.2.6 ДБН Д.1.1-4-2000, що спричинило переплату бюджетних коштів на загальну суму 5584 грн.

Акти виконаних робіт форми КБ-2в зі сторони замовника підписані начальником управління освіти Оксенчук Н.В., завідувачем ДНЗ №44 Н.Дубинівською, та інженером ГЦГО закладів освіти УО ДПГ ЛМР Демчишиним В.

Як стверджує в позовній заяві позивач, 12.01.2016 р. на адресу управління освіти надійшов лист від Державної фінансової інспекції з вимогою про усунення недоліків за наслідками ревізії. На виконання вимог по усуненню виявлених порушень, управлінням освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з метою досудового врегулювання питання повернення бюджетних коштів за завищення вартості будівельних робіт у ДНЗ №44, які проводились відповідачем, було направлено претензію. Як результат, ПП «Арома-Львів» відмовилось від повернення коштів за завищену вартість робіт.

Управління освіти з метою запобігання використанню не за призначенням бюджетних коштів звернулось до управління контролю та аудиту ЛМР для отримання висновку щодо завищення робіт по вищезгаданому об`єкту. 18.02.2016 р. управлінням контролю та аудиту ЛМР надано висновок за результатами аналізу документації, яким підтверджено завищення робіт відповідачем.

Відповідних доказів на підтвердження звернення органу Держфінінспекції до позивача, пред`явлення позивачем претензії відповідачеві, а також отримання висновку управління контролю та аудиту ЛМР щодо завищення робіт позивачем до позовної заяви не долучено.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.632 ЦК України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, а саме його різновидом договором будівельного підряду.

Як встановлено ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За умовами ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Згідно з ч.1 ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1 ст.853 ЦК України).

Як визначено ч.1 ст.858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з ч.4 ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги визначені ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що відповідач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, про що свідчить підписання представниками позивача відповідних актів форми КБ-2в.

Оскільки замовник прийняв виконані роботи і не заявив при цьому про допущення підрядником будь-яких відступів від умов договору чи наявність інших недоліків, то за приписами ст.853 ЦК України позивач втратив право в подальшому посилатися на відступи від умов договорів або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, враховуючи належне виконання сторонами договору підряду, зокрема повну оплату позивачем виконаних відповідачем робіт за ціною, що була узгоджена сторонами, а також враховуючи приписи ч.3 ст.632 ЦК України, відповідно до яких зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, суд дійшов висновку, що вимагаючи повернення частини грошових коштів, сплачених за виконані відповідачем та прийняті позивачем роботи, останній фактично просить переглянути ціну договору після його виконання, що в силу вказаних вище норм є неприпустимим.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на встановлення актом Державної фінансової інспекції у Львівській області завищення вартості виконаних робіт на суму 5584 грн.

Суд вважає, що вказаний акт не є належним і допустимим доказом, який підтверджує порушення відповідачем договірних зобов`язань, оскільки договір підряду №20 від 19.07.2010 р. було виконано належним чином, відповідно до його умов, які були погоджені сторонами, в тому числі і вартість робіт, а виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

При цьому сам по собі акт , яким встановлено завищення відповідачем вартості виконаних робіт, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки згідно зі ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Тобто акт №03-21/19 від 23.12.2015 р. може бути підставою для вчинення процесуальних дій, зокрема пред`явлення позову до суду, однак не позбавляє позивача процесуального обов`язку доводити наявність порушення прав чи законного інтересу, чого ним зроблено не було.

При цьому акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.

Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

До того ж акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №922/2310/17 від 21.05.2018 р., у справі №904/7287/17 від 06.07.2018 р.

Суд також не може погодитися з твердженнями позивача про набуття коштів у розмірі 5584 грн. без достатньої правової підстави, що має наслідком їх повернення у порядку статті 1212 ЦК України, так як між сторонами у справі укладено договір підряду, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримані ним як оплата належно виконаних за договорами робіт, тобто кошти набуто за наявності правової підстави договору, і вони не можуть вважатися безпідставно набутим майном.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

На переконання суду, акт ревізії, складений органом Держаної фінансової інспекції, не позбавляє позивача процесуального обов`язку доводити наявність порушення прав чи законного інтересу, чого ним зроблено не було. Отже, суд приходить до висновку, що право позивача не підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

Керуючись Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 626, 627, 632, 837, 852, 858, 875, 882 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 165, 233, 236, 237, 238, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 20.05.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 27.05.2019 р.

Суддя Гоменюк З.П.