ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 рокуСправа № 912/1023/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судових засідань Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/1023/19

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" , 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1

до відповідача Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" , 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Григорія Сковороди, 2-А

про стягнення 73 152,59 грн.

За участю представників:

від позивача - Жигадло І.Б. , довіреність № 64/18 від 21.12.18 адвокат, свідоцтво №1321 від 04.11.2017 року, в режимі відеоконференції;

від відповідача - участі не брали;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Дочірньої компанії "Газ України "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" про стягнення 73 152,59 грн., з яких:

- основний борг - 53 070,00 грн.;

- пеня - 4 676,28 грн.;

- штраф - 1 857,45 грн.;

- сума інфляційних втрат з суми основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 303,78 грн.;

- сума інфляційних втрат за зобов`язаннями квітня 2017 - січня 2018 року за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 348,32 грн.;

- сума 3% річних, нарахованих на суму основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з 17.06.17 по 11.04.19 - 1 324,83 грн.;

- сума 3% річних за зобов`язаннями квітня 2017 - березня 2019 за період по 11.04.19 - 1 571,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 14/12-265 від 31.05.12 про реструктуризацію заборгованості.

Ухвалою від 22.04.19 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 21.05.16, задоволено клопотання Дочірньої компанії "Газ України "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про участь у вказаному засіданні у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Північному апеляційному господарському суду.

У судовому засіданні 21.05.19 приймав участь представник позивача у режимі відеоконференції, який підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом на участь свого представника у засіданні суду не скористався, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав. Водночас, останній є належним чином повідомленим про час та місце проведення засідання суду, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

За приписами частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справу розглянуто в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2012 між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Газ України", кредитор, позивач) та Спільним підприємством товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (далі - СП ТОВ "Світловодськпобут", боржник, відповідач) укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № 14/12-265 (далі - Договір), відповідно до відповідно до п. 1.1. якого Кредитор та Боржник домовилися про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу (далі - реструктуризація), що виник у Боржника перед Кредитором за Договором поставки природного газу №04/10-11ТЕ від 21.12.2009.

Загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації складає 504 164,40 грн, станом на 31.03.2012, що підтверджується Актом звірки розрахунків (п. 2.1. Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 30 квітня 2031 року, а в частині виконання зобов`язань за договором - до їх повного здійснення (п. 5.1. Договору).

Згідно до умов Договору про реструктуризацію заборгованості боржник зобов`язався сплатити в повному обсязі суму основного боргу, шляхом сплати зобов`язання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості. Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з графіком повинні надходити від боржника на рахунок кредитора в сумі, визначеній цим графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню (п. 2.2. Договору).

За змістом п. 2.3. Договору зобов`язання боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора грошових коштів в термін та сумі, встановлених у п. 2.2. цього Договору на відповідний місяць.

Зазначені вище умови Договору № 14/12-265 від 31.05.2012 узгоджені між сторонами шляхом підписання представниками Кредитора та Боржника, які скріплено печатками обох сторін Договору.

Як вказує позивач, відповідачем порушено зобов`язання за Договором в частині своєчасного розрахунку за поставлений природний газ.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2017 у справі №912/1761/17 стягнено з відповідача на користь позивача:

- 24 577,31 грн. суми основного боргу за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року;

- 3 029,06 грн. пені за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року по 16.06.17;

- 1 702,69 грн. штрафу з суми заборгованості за період з травня 2016 року по березень 2017 року;

- 1 934,01 грн. інфляційних втрат за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року внаслідок інфляційних процесів за період з травня 2016 року по квітень 2017 року;

- 467,64 грн. 3% річних, нарахованих за зобов`язаннями червня 2014 року - квітня 2017 року за період з 29.04.16 по 16.06.17;

- 1 600,00 грн. судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаного рішення відповідачем були оплачені кошти в наступні строки та суми:

22.02.2018- 2 211,25 грн,

14.03.2018 - 2 211,25 грн,

11.04.2018- 2 211,25 грн, всього 6633,75 грн, які з урахуванням положень ст. 534 Цивільного кодексу України, позивач зараховує в рахунок відшкодування його витрат, як кредитора, пов`язаних з одержанням виконання, а саме, в рахунок погашення судового збору, пені та штрафу, а 302,00 грн. - в рахунок основного боргу за квітень 2016 року, стягнутих рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.2017 р. у справі № 912/1761/17.

Таким чином, прострочена заборгованість станом на дату подання позову за основним боргом утворилась за зобов`язаннями за період з квітня 2017 по березень 2019 та становить 53 070,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору №14/12-265 від 31.05.2012, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 53 070,00 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з п. 3.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3.4 Договору за прострочення виконання зобов`язань, вказаних у п. 2.2 цього Договору, Боржник зобов`язується сплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% (сім відсотків) від суми простроченого платежу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Отже, виконання своїх зобов`язань за договором відповідачем, яке виконано боржником з порушенням строків, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на які заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема, за період прострочення платежу.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

У зв`язку з несплатою відповідачем сум заборгованості, Позивачем були заявлені вимоги щодо стягнення пеню - 4 676,28 грн.; штраф - 1 857,45 грн.; суму інфляційних втрат з суми основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 303,78 грн.; суму інфляційних втрат за зобов`язаннями квітня 2017 - січня 2018 року за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 348,32 грн.; суму 3% річних, нарахованих на суму основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з 17.06.17 по 11.04.19 - 1 324,83 грн.; суму 3% річних за зобов`язаннями квітня 2017 - березня 2019 за період по 11.04.19 - 1 571,93 грн.

Судом перевірено розрахунок штрафних санкцій, інфляційних витрат та 3% річних та встановлено, що розрахунок позивача є вірним та таким, що відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В матеріалах справи наявні належні докази виконання позивачем умов Договору та порушення його умов відповідачем.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку Позивача факту порушення Першим Відповідачем умов договору та діючого законодавства, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 73 152,59 грн., з яких:

- основний борг - 53 070,00 грн.;

- пеня - 4 676,28 грн.;

- штраф - 1 857,45 грн.;

- сума інфляційних втрат з суми основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 303,78 грн.;

- сума інфляційних втрат за зобов`язаннями квітня 2017 - січня 2018 року за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 348,32 грн.;

- сума 3% річних, нарахованих на суму основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з 17.06.17 по 11.04.19 - 1 324,83 грн.;

- сума 3% річних за зобов`язаннями квітня 2017 - березня 2019 за період по 11.04.19 - 1 571,93 грн., обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю .

Стягнути зі Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Григорія Сковороди, 2-А, і.к. 31678853) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, і.к. 31301827) заборгованість в сумі 73 152,59 грн., з яких:

- основний борг - 53 070,00 грн.;

- пеня - 4 676,28 грн.;

- штраф - 1 857,45 грн.;

- сума інфляційних втрат з суми основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 303,78 грн.;

- сума інфляційних втрат за зобов`язаннями квітня 2017 - січня 2018 року за період з травня 2017 року по березень 2019 року - 5 348,32 грн.;

- сума 3% річних, нарахованих на суму основного боргу, стягнутого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.08.17 у справі № 912/1761/17 за зобов`язаннями квітня 2016 року - березня 2017 року, за період з 17.06.17 по 11.04.19 - 1 324,83 грн.;

- сума 3% річних за зобов`язаннями квітня 2017 - березня 2019 за період по 11.04.19 - 1 571,93 грн., а також судовий збір в сумі 1 921,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) та Спільному підприємству товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Григорія Сковороди, 2-А).

Повне рішення складено 27.05.19.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.