ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2019 р. Справа№ 910/7662/17
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Агрикової О.В.
суддів: Суліма В.В.
Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,
за участю представників сторін:
від прокуратури - Толстореброва О.О.;
від позивача 1 - Палінчак А.О.;
від позивача 2 - Сажієнко А.О.;
від позивача 3 - Сажієнко А.О.;
від відповідача 1 - Безносик А.О.;
від відповідача 2 - Субота О.В.;

від третьої особи 1 не з`явились;
від третьої особи 2 - не з`явились;
розглянувши апеляційну скаргу
Заступника військового прокурора Центрального регіону України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 (повний текст складено 10.08.2018)
у справі №910/7662/17 (суддя М.Є. Літвінова)
За позовом Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави
в особі:
1. Кабінету Міністрів України;
2. Міністерства оборони України;
3. Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
до:
1. Київської міської ради;
2. Головного управління юстиції у місті Києві
треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1:
1. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);
2. Державне підприємство "Управління капітального будівництва та інвестицій"
про визнання недійсною реєстрації права комунальної власності, визнання права власності та права користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Перший заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради та Головного управління юстиції у місті Києві про визнання недійсною реєстрації права комунальної власності, визнання права власності та права користування земельною ділянкою.
Позов обґрунтований тим, що земельна ділянка, загальною площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, земельна ділянка 42 є військовим майном, та передана у комунальну власність територіальних громад без відповідного рішення Кабінету Міністрів України або Міністерства оборони України, з чого виходить, що земельна ділянка загальною площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, земельна ділянка 42 вибула з власності держави в особі Кабінету Міністрів України без волі останнього.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року у справі №910/7662/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що станом на дату розгляду даної справи рішення Київської міської ради № 134/1968 від 26.07.2007 року Про передачу земельної ділянки Державному підприємству Управління капітального будівництва та інвестицій для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури на проспекті Відрадний, 42 у Солом`янському районі міста Києва є чинним, а тому матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що реєстрація права комунальної власності за територіальної громадою міста Києва в особі Київської міської ради від 01.04.2015 року на земельну ділянку площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100) була проведена у спосіб та порядок (в том числі не на підставі належних/скасованих документів), які не відповідали вимогам законодавства станом на дату державної реєстрації права власності.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Заступник військового прокурора Центрального регіону України подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги та доводи апеляційної скарги Заступника військового прокурора Центрального регіону України мотивовані тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4, 7, 236 Господарського процесуального кодексу України.
На думку прокурора місцевий господарський суд при винесенні спірного рішення керувався лише доводами, вказаними відповідачами та залишив без з`ясування дійсні обставини справи і докази на їх підтвердження, що були подані позивачами. Також прокурор вказує, що суд першої інстанції надав неправильну юридичну оцінку дійсним обставинам справи, а також документам у справі, в результаті чого було застосовано норму матеріального права, яка не підлягає застосуванню до цих правовідносин. Прокурор також зазначає в своїй апеляційній скарзі, що позовні вимоги в даній справі є похідними вимогами від позовних вимог прокурора у справі №910/4266/16 про скасування рішення Київської міської ради від 26.07.2007 року №134/1968, щодо якого відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 року встановлено факт неправомірності прийняття зазначеного рішення.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Коротун О.М., судді Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 року апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Центрального регіону України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року залишено без руху. Роз`яснено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують надсилання копії апеляційної скарги Київському квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України за дійсною адресою шляхом подання до суду відповідної заяви.
Також, не погодившись із прийнятим рішенням, Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги та доводи апеляційної скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України мотивовані тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, що призвело до не вірного застосування судом норм, як матеріального, так і процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог з мотивів наявності обставин, на підставі яких були заявлені позовні вимоги. Зокрема апелянт звертає увагу, що в рамках справи №910/4266/16 встановлено факт перебування на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна державної форми власності, з урахуванням чого зроблено висновок, що спірна земельна ділянка належить до земель оборони. Відтак, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів дотримання встановленого порядку зміни цільового призначення земельної ділянки то позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 року ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.
Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 року справу №910/7662/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.
Актом прийняття-передачі додаткових документів від 08.10.2018 року у справі №910/7662/17 передано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують надсилання копії апеляційної скарги.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Сулім В.В., Чорногуз М.Г.
16.10.2018 року від Військової прокуратури Центрального регіону України через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду було подано відзив на апеляційну скаргу в якій останній просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2018 року апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено її розгляд на 15.11.2018 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2018 року апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Центрального регіону України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, відкрито апеляційне провадження та призначено її розгляд на 15.11.2018 року.
26.10.2018 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 року об`єднано апеляційні скарги Заступника військового прокурора Центрального регіону України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року у справі № 910/7662/17 в одне апеляційне провадження та відкладено їх розгляд на 06.12.2018 року.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 зупинено провадження у справі №910/7662/17 до розгляду Верховним судом справи №910/4266/16 та набрання відповідним рішенням законної сили.
09.04.2019 року від Військової прокуратури Центрального регіону надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 року поновлено провадження у справі №910/7662/17 та призначено розгляд справи на 30.05.2019 року.
В судове засідання 30.05.2019 року з`явились прокурор, представники позивача 1, позивача 2, позивача 3, відповідача 1 та відповідача 2, надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду. Представники третьої особи 1 та третьої особи 2 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.
Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 1028/2 від 17.07.1978 року «Про надання в користування земельних ділянок квартирно-експлуатаційної частини Київського військового округу в Жовтневому районі» постановлено надати в користування квартирно-експлуатаційній частині Київського військового округу, правонаступником якої є Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, земельні ділянки площею близько 70 га, на яких розміщені військові частини та організації Київського військового округу в Жовтневому районі, в тому числі Київське вище військове училище ім. Фрунзе по Брест-Литовському проспекту 71/2; військову частину №63630 площею біля 14 га по вул. Трудових резервів; військове містечко 165 площею біля 39 га по вул. Качалова 3 (наразі адреса - проспект Відрадний, 42). (т.1, а.с. 25).
Відповідно до листа Начальника розквартирування військ і капітального будівництва Збройних Сил - Начальника Головного управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України генерал-лейтенанта Мещерякова О.М. від 09.06.2003р. №163/2588, з метою забезпечення житлом безквартирних військовослужбовців Київського гарнізону, де на квартирному обліку перебуває 7,3 тис. чоловік, в найбільш стислі строки, активізації будівництва житлових будинків з залученням додаткових коштів інвесторів з різною формою власності, в Міністерстві оборони України створено державне підприємство «Управління капітального будівництва та інвестицій». (т.1, а.с. 215).
21.02.2006 року начальником Київського квартирно-експлуатаційного управління Івах С.Н. спрямовано на адресу Голови Київської міської ради та Начальника ДП «Управління капітального будівництва та інвестицій» лист №303/25/3-210, відповідно до змісту якого Київське квартирно-експлуатаційне управління, як правонаступник квартирно-експлуатаційної частини Київського військового округу, просило припинити право користування частиною земельною ділянкою площею 2,93 га на користь ДП «Управління капітального будівництва та інвестицій». (т.1, а.с. 216).
06.06.2006 року Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України листом №303/1/4/923 звернулось до Начальника Головного управління земельних ресурсів та Голові Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому зазначено про те, що останній не заперечує проти списання основних фондів розташованих на земельній ділянці військового містечка №165 по проспекту Відрадному, 42 у Солом`янському районі міста Києва. (т.2, а.с. 110).
Рішенням Київської міської ради № 134/1968 від 26.07.2007 року «Про передачу земельної ділянки Державному підприємству «Управління капітального будівництва та інвестицій» для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури на проспекті Відрадний, 42 у Солом`янському районі міста Києва» вирішено: 1) припинити Київському квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України як правонаступнику квартирно-експлуатаційної частини Київського військового округу право користування земельною ділянкою площею 2,85 га, відведеною відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 17.07.78 № 1028/2 "Про надання в користування земельних ділянок квартирно-експлуатаційної частини Київського військового округу в Жовтневому районі", та віднести її до земель запасу житлової та громадської забудови; 2) Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки державному підприємству "Управління капітального будівництва та інвестицій" для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури на просп. Відрадному, 42 у Солом`янському районі м. Києва; 3) Передати державному підприємству "Управління капітального будівництва та інвестицій", за умови виконання пункту 4 цього рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 2,85 га для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури на просп. Відрадному, 42 у Солом`янському районі м. Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови. (т.1, а.с. 22-24).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкті нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (долучена прокурором до позовної заяви) встановлено, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :69:254:0100, загальною площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 42; цільове призначення - для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) зареєстровано за територіальною громадою в особі Київської міської ради; форма власності - комунальна; дата державної реєстрації - 01.04.2015; підстава виникнення права власності - п. 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 30.05.2017 року, надісланого на запит суду Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, встановлено, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :69:254:0100, загальною площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, земельна ділянка 42, зареєстровано за територіальною громадою в особі Київської міської ради; у розділі «відомості про оренду, суборенду» вказано, що орендарем є Державне підприємство «Управління капітального будівництва та інвестицій» (дата державної реєстрації речового права - 26.11.2007 року, строк дії речового права - 5 років).
Як вже було зазначено вище, звертаючись з даним позовом до суду, прокурор вказав на те, що земельна ділянка, загальною площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, земельна ділянка 42 є військовим майном, з огляду на що передача її у комунальну власність територіальних громад проводиться за рішенням Кабінету Міністрів України або Міністерства оборони України. Відповідних рішень щодо вказаної земельної ділянки ані Кабінетом Міністрів України, ані Міністерством оборони України не приймались, тоді як у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про те, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :69:254:0100, загальною площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, земельна ділянка 42, зареєстровано за територіальної громадою в особі Київської міської ради, форма власності - комунальна.
Проте, місцевий господарський суд при винесенні оспорюваного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог вказав, що станом на дату розгляду даної справи рішення Київської міської ради № 134/1968 від 26.07.2007 року Про передачу земельної ділянки Державному підприємству Управління капітального будівництва та інвестицій для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури на проспекті Відрадний, 42 у Солом`янському районі міста Києва є чинним, а тому матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що реєстрація права комунальної власності за територіальної громадою міста Києва в особі Київської міської ради від 01.04.2015 року на земельну ділянку площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100) була проведена у спосіб та порядок (в том числі не на підставі належних/скасованих документів), які не відповідали вимогам законодавства станом на дату державної реєстрації права власності.
Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Приписи статті 13 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Статтею 143 Конституції України, якою врегульовано суспільні відносини у сфері управління майном, що є в комунальній власності, визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження сільських, селищних, міських рад щодо затвердження регламенту ради, а частиною першою статті 43 цього Закону передбачено перелік питань, які вирішують районні та обласні ради виключно на їх пленарних засіданнях.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Отже, важливим у таких випадках є визначення способу набуття права та правової підстави його набуття.
Згідно зі ст. 14 Закону України „Про Збройні Сили України земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.
За змістом ст. 1 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Згідно ст. 2 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України вирішення питань щодо забезпечення Збройних Сил України військовим майном, а також визначення порядку вилучення і передачі його до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність належить до компетенції Кабінету Міністрів України. Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.
Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, що передбачено ст. 141 ЗК України.
Згідно ст. 142 ЗК України припинення права власності на земельну ділянку або права постійного користування у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача здійснюється за його заявою до відповідного органу чи до власника земельної ділянки.
Пунктом 2 ст. 149 ЗК України встановлено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Органами, що здійснюють управління військовим майном, згідно зі ст. 2 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" є Кабінет Міністрів України та Міністерство оборони України. При цьому передбачено, що вирішення питань щодо забезпечення Збройних Сил України військовим майном, а також визначення порядку вилучення і передачі його до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність (за згодою відповідних органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності") належить до компетенції Кабінету Міністрів України з урахуванням того, що озброєння та бойова техніка можуть передаватися лише до військових формувань, існування яких передбачено законом.
За ст. 6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності, зокрема землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення
Відповідно до Закону України "Про оборону України" та Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном.
Військове майно згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами, організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди тощо. Рішення про відчуження військового майна, цілісних майнових комплексів, за правилами статті 6 цього Закону, приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядком відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 за №1919, визначено, що рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України із затвердженням, за пропозицією Міністерства оборони України, погодженого з Міністерством економіки України, переліку такого майна за відповідною формою.
Проте, господарський суд першої інстанції не врахував вищевикладені положення чинного законодавства і не взяв до уваги, що головною умовою переходу державної власності у комунальну є рішення Кабінету Міністрів України.
З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами у справі, що рішення Кабінетом Міністрів України відносно вибуття спірної земельної ділянки з державної власності не приймалось, таким чином спірна земельна ділянка юридично не вибула з власності держави.
Отже, рішення № 134/1968 від 26.07.2007 року органу місцевого самоврядування прийнято щодо земельної ділянки, до складу якої входять землі державної власності - землі оборони, а, відтак, відповідач розпорядився земельною ділянкою за відсутності відповідної компетенції.
Колегія суддів звертає увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 року у справі №910/4266/16, у задоволенні позову Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави про скасування рішення № 134/1968 від 26.07.2007 року відмовлено.
При цьому, в рішенні суду від 28.09.2017 року у справі №910/4266/16, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості тверджень прокурора, що прийняття Київською міською радою рішення № 134/1968 від 26.07.2007р. «Про передачу земельної ділянки державному підприємству «Управління капітального будівництва та інвестицій» для будівництва житлового комплексу з об`єктами інфраструктури на просп. Відрадному, 42 у Солом`янському районі міста Києва» з порушенням чинним на момент його прийняття , законодавства щодо порядку припинення права користування (вилучення) земельних ділянок, що належать до земель оборони.
Проте, в процесі розгляду справи №910/4266/16 відповідачем було заявлено про пропуск строків позовної давності та судами встановлено пропуск строку позовної давності, що і стало підставою для відмови у задоволенні позову.
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 12.12.2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 року залишено без змін.
Відповідно до ч. 4, ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За таких обставин колегія суддів бере до уваги, що у судових рішеннях по справі №910/4266/16 встановлено факт не відповідності чинному законодавству рішення Київської міської ради № 134/1968 від 26.07.2007 року.
Враховуючи дану норму процесуального кодексу, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскільки рішення № 134/1968 від 26.07.2007р. «Про передачу земельної ділянки державному підприємству «Управління капітального будівництва та інвестицій» є чинним то й матеріал справи не містять доказів, які б підтверджували, що реєстрація права комунальної власності за територіальної громадою міста Києва в особа Київської міської ради від 01.04.2015 року на земельну ділянку площею 2,8388 га, за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100) була проведена у спосіб та порядок (в том числі не на підставі належних/скасованих документів), які не відповідали вимогам законодавства станом на дату державної реєстрації права власності, що спростовується встановленим вище.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства щодо земель оборони, колегія суддів вважає, що відповідачі не могли законно набути права власності на спірну земельну ділянку. Натомість вони набули такого права власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в рамках справи №910/4266/16 встановлено факт перебування на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна державної форми власності, а тому спірна земельна ділянка досі перебуває у користуванні позивачів, на неї знаходиться військове майно, що належить Міністерству оборони України
Відтак колегія суддів дійшла висновку, що обставини, що підтверджують недотримання порядку зміни цільового призначення спірної земельної ділянки підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України).
За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.
Згідно з частиною першою статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. (постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових речей».
Тобто, за вказаною нормою права, на підставі якої суд задовольнив позов, вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна.
Відтак, як встановлено вище, колегія суддів дійшла висновку, що через незаконне рішення Київської міської ради №134/1968 від 26.07.2007 року, та в подальшому реєстрацію за територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради права комунальної власності на спірну земельну ділянку, з власності держави в особі Кабінету Міністрів України без волі останнього вибула земельна ділянка загальною площею 2,85га, розташована за адресою місто Київ, пр. Відрадний, 42.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсною реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради від 01.04.2015 року на земельну ділянку площею 2,8288 га, яка розташована у м. Києві, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100), визнання за державою в особі Кабінета Міністрів України право власності на земельну ділянку площею 2,8288 га, яка розташована у м. Києві, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100), визнання права на користування земельною ділянкою площею 2,8288 га, яка розташована у м. Києві, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100) за Міністерством оборони України в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України.
Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову є необґрунтованим, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, а тому апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Заступника військового прокурора Центрального регіону України та Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року у справі №910/7662/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року у справі № 910/7662/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Визнати недійсною реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради від 01.04.2015 на земельну ділянку площею 2,8288 га, яка розташована у м. Києві, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100).
3. Визнати за державою в особі Кабінета Міністрів України право власності на земельну ділянку площею 2,8288 га, яка розташована у м. Києві, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100).
4. Визнати право на користування земельною ділянкою площею 2,8288 га, яка розташована у м. Києві, проспект Відрадний, 42 (кадастровий номер :69:254:0100) за Міністерством оборони України в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України.
5. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) кошти, витрачені на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот гривень) 00 коп.
6. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д, ) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) кошти, витрачені на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот гривень) 00 коп.»

3. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) кошти, витрачені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот гривень) 00 коп.

4. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д, ) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) кошти, витрачені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот гривень) 00 коп.

5. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (03186, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 30, ) кошти, витрачені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот гривень) 00 коп.

6. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д, ) на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (03186, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 30, ) кошти, витрачені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот гривень) 00 коп.

7. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

8. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7662/17.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.06.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді В.В. Сулім

М.Г. Чорногуз