ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 Справа № 914/86/19
Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судових засідань Куць М.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі органів уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:
позивач 1 - Міністерство внутрішніх справ України, м. Київ,
позивач 2 Головне управління Національної гвардії України, м. Київ,
позивач 3 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Вараш,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор логістик», м. Львів,
про стягнення 539416,8 грн.

За участю представників:
від прокуратури: Барілов Д.В. прокурор,
від позивача 1: Бондаренко О.В. представник,
від позивача 2: Бондаренко О.В. представник,
від позивача 3: Редькович В.В. представник,
від відповідача: Волошин Т.В. - адвокат.
Суть спору: Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону звернувся з позовом до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - позивача 1: Міністерства внутрішніх справ України, м.Київ; позивача 2: Головного управління Національної гвардії України, м.Київ; позивача 3: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Вараш, Рівненської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик, м. Львів, 539416,80грн. пені та штрафу.
Стислий виклад позиції прокуратури та позивачів.
У позовній заяві зазначено, що пред`явлення позову в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України; Головного управління Національної гвардії України та Військової частини НОМЕР_1 викликане винятково захистом порушених інтересів держави, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів, за грошові кошти державного бюджету України, що в свою чергу спричиняє шкоду державі, оскільки зазначена ситуація заважає нормальному функціонуванню Військової частини НОМЕР_1 та Національної гвардії України в цілому.
Необхідність захисту інтересів держави прокуратурою у позові обґрунтовується потребою у використанні коштів позивачем 3, в тому числі поверненні грошових коштів через недотримання умов договору закупівлі, з метою подальшого їх використання на господарські потреби військової частини.
У даному випадку, органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної гвардії України та Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Прокурор посилається на те, що уповноваженими державою органами здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин щодо захисту інтересів держави, не вжито заходів щодо захисту цих інтересів за наявності підстав для пред`явлення відповідного позову до суду.
У позові зазначено, що 29.10.2018 між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та відповідачем (Постачальник) укладено договір № 177/АС/2018 про закупівлю товарів.
Відповідач не виконав взятих на себе за цим Договором зобов`язань з поставки товарів у строки, передбачені Договором.
На підставі пунктів 7.2. та 7.3.1. Договору та ст. 231 ГК України прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача 3 пеню та штраф за прострочення поставки товару з 02 листопада 2018 р. по 15 грудня 2018 р. включно.
Так як на момент подачі позовної заяви до суду, орган, уповноважений державою здійснювати функції представництва інтересів держави - Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної гвардії України та Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України відповідний позов не пред`явили, то з метою недопущення порушення інтересів держави, прокуратурою встановлена необхідність на здійснення представництва інтересів держави у суді.
Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідач у відзиві просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Відповідач зазначає, що 29.10.2018 р. між ним та позивачем 3 укладено Договір № 177/АС/2018 про закупівлю товарів. Проте відповідач звертає увагу суду на те, що всупереч вимогам ст. 181 ГК України позивач 3 не надіслав вчасно відповідачу другого примірника Договору з підписом та печаткою. Цей примірник Договору ТзОВ «Кондор Логістик» отримало 30 січня 2019 року, після неодноразових письмових вимог.
Згідно з Специфікацію до Договору, номінал скретч-карт (талонів) та їх кількість визначається за заявкою Замовника (письмово, листом на електронну пошту Постачальника чи по телефону). Жодних заявок, ні письмово, ні листом на електронну пошту, ні телефоном, в межах трьох робочих днів з моменту укладення Договору та й після зазначеного строку, позивач 3 відповідачу не направляв. Тому відповідач вважає, що у нього не виник обов`язок поставити товар.
Відповідач 14 грудня 2018 року підписав Угоду про розірвання Договору № 177/АС/2018 про закупівлю товару від 29.10.2018 року та направив її другий примірник Замовнику. У зв`язку з чим, Договір є розірваним з 14.12.2018 року.
Крім того, відповідно до п. 3.1. Договору загальна сума договору складає: 1 057 680,00 грн. (один мільйон п`ятдесят сім тисяч шістсот вісімдесят гри.. 00 коп.) з урахуванням ПДВ: 176 280,00 грн. (у разі сплати).
Відповідно до п. 3.3. Договору його ціна може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.
На момент укладення Договору ціна на нафтопродукти підвищилася, що підтверджується Ціновою довідкою № 75 від 20.03.2019 року та Ціновою довідкою № 284 від 01.11.2018 року виданою Чернівецькою Торгово-промисловою палатою, яка містить експертний висновок стосовно росту рівня роздрібних цін на нафтопродукти на ринку України. Про підвищення ціни на нафтопродукти в період з 29.10.2018 по 01.11.2018 року свідчить лист Головного управління статистики у Львівській області № 1773 від 12.03.2019 року. Підвищення ціни за одиницю товару призвело до того, що поставити товар за ціною, яка визначена в Специфікації до Договору, стало економічно невигідно для відповідача, оскільки виходячи з принципів господарської діяльності, підприємство працювало б у збиток.
У зв`язку з наведеним, відповідач відповідно до вимог закону та умов Договору, неодноразово пропонував позивачу 3 укласти додаткову угоду № 1 до Договору, щодо збільшення вартості товару в рамках закону, а саме у межах 10 відсотків у зв`язку коливанням ціни товару на ринку нафтопродуктів, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної в Договорі, про що свідчить проект додаткової угоди № 1 до Договору. Однак, позивач 3 листом № 937 від 20.11.2018 року та претензією вих. № 961 від 27.11.2018 року не погодився на укладення такої додаткової угоди.
За таких обставин, відповідач вважає, що ним не вчинено жодних неправомірних дій, оскільки він вжив усі необхідні заходи щодо належного виконання взятих на себе зобов`язань у відповідності до умов договору та приписів чинного законодавств, яке регулює спірні правовідносини. Неможливість поставки товару за Договором, не свідчить про відмову відповідача від виконання зобов`язань за договором.
Стислий виклад відповіді на відзив Військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Прокурор, посилаючись на норми ст. ст. 42, 44, 63, 80 ГК України вважає, що відповідач, виходячи з засад розумності та враховуючи здійснення підприємницької діяльності на власний ризик, діючи з обережністю, підписуючи договір № 177/АС/18, мав усвідомлювати (свідомо допускати) можливість настання несприятливого коливання цін, а саме їх підвищення у зв`язку з коливанням курсу долара США, що притаманно міжбанківському курсу долара США в цю пору року, а отже вказані обставини не є форс-мажорними.
Щодо несвоєчасного надіслання відповідачу примірника підписаного Договору, то прокурор зазначає, що Договір від 29.10.2018 р. № 177/АС/18 підписано відповідачем без зауважень. Крім цього, 29.10.2018 р., відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі» позивач 3 оприлюднив договір від 29.10.2018 р. № 177/АС/18 на вебпорталі «Прозорро» режим доступу: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-09-12-000053-b. З 29.10.2018 р. відповідач у публічному доступі міг впевнитись, що договір на поставку світлих нафтопродуктів з ним підписаний, та підлягає виконанню. Про підписання договору саме з відповідачем, директор відповідача був в телефонному режимі повідомлений 18.10.2018 р., в день засідання тендерного комітету позивача 3, та 29.10.2018 р., в день підписання договору командиром позивача 3.
Посилання відповідача на відсутність повідомлення зі сторони позивача 3 щодо номіналів скретч-карт (талонів) спростовується специфікацією, згідно з якою повідомлення можливе в телефонному режимі, що і було зроблено. У листі від 08.11.2018 р. вих. № 6698 відповідач не посилається на невизначеність номіналів скретч-карток. У відповіді на претензію від 14.11.2018 вих. № 6836 відповідач також посилається на неможливість поставки товару у зв`язку з ростом цін на ринку нафтопродуктів.
Відповідно до п. 6.2.1 договору дата підписання відповідачем угоди про розірвання договору від 29.10.2018 р. № 177/АС718, не має значення, оскільки рішення, а відповідно і строк, з якого договір вважається розірваним за ініціативою замовника визначається саме замовником.
Посилання відповідача на листи Чернівецької торгово-промислової палати свідчать про те, що відповідач на момент підписання договору повинен був знати про коливання цін на ринку нафтопродуктів. Коливання цін, після підписання договору було незначним і не мало істотного впливу на вартість світлих нафтопродуктів. Чернівецька торгово-промислова палата інформаційно повідомила відповідача про середній рівень цін на АЗС, у той час, як у договорі йшлось про поставку оптової партії палива, що в свою чергу виключає націнки роздрібної мережі на паливо.
Стислий виклад відповіді на відзив позивача 3.
Позивач 3 стверджує, що договір від 29.10.2018 № 177/АС/18, укладений між ним та відповідачем за результатами проведення електронних відкритих торгів на вебпорталі «Прозорро», відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі», оприлюднений на цьому вебпорталі за електронною адресою https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-09-12-000053-b 29.10.2018 о 14 год. 24 хв., про що в режимі реального часу через авторизований електронний майданчик повідомлено відповідача. З 29.10.2018 р. договір знаходиться у вільному доступі на зазначеному вебпорталі за вказаною вище адресою.
18.10.2018 р., під час засідання тендерного комітету військової частини НОМЕР_1 НГУ, заступник голови тендерного комітету - Бондар Вадим Юрійович в телефонній розмові із директором відповідача уточнив актуальність тендерної пропозиції та можливість поставки товару у разі визнання відповідача переможцем закупівлі. Скрипник Н.Б. у цій телефонній розмові запевнила, що необхідна кількість талонів на пальне для виконання договору щодо закупівлі № UA-2018-09-12-000053-b у них є в наявності та гарантувала поставку товару у разі визнання їх переможцями закупівлі. Проте у листі № 5832 від 18.10.2018 р. відповідач просив ТОВ «МІРА КЕПІТАЛ ГРУП» гарантувати поставку палива для військової частини НОМЕР_1 НГУ за цінами, вказаними на аукціоні відповідачем. З наведеного позивач 3 робить висновок, що у відповідача станом на 18.10.2018 р. талонів на пальне, які були предметом закупівлі, не було.
Після підписання договору, 29.10.2018 р., заступник голови тендерного комітету Бондар Вадим Юрійович в телефонному режимі повідомив директора відповідача про підписання договору щодо закупівлі № UA -2018-09-12-000053-b та необхідність поставки на протязі трьох днів, відповідно до п.5.1. договору, талонів на пальне номіналом не більше двадцяти літрів один талон із строком дії талонів не менше 36 місяців з моменту їх отримання. Таким чином, у телефонному режимі позивачем 3 здійснено заявку щодо номіналу талонів та їх кількості відповідно до останнього абзацу Специфікації до договору № 177/АС/2018 від 29.10.2018 р.
Факт здійснення заявки позивачем 3 підтверджується листом № 6374 від 29.10.2018 р., у якому відповідач повідомляє ТОВ «МІРА КЕПІТАЛ ГРУП» про укладання із військовою частиною НОМЕР_1 НГУ договору № 177/АС/2018 від 29.10.2018 р. на загальну суму 1 057 680,00 гри. з ПДВ та просить поставити весь об`єм нафтопродуктів на суму 1 057 680,00 грн. з ПДВ.
У складі тендерної пропозиції відповідач надав інформаційну довідку № 4978 від 26.09.18 р. за підписом в.о. директора Воєводи С.М. яка свідчить про те, що відповідач знав про термін поставки скретч-карток (талонів), їх номінал та термін дії. Відповідно до інформації та документів наданих відповідачем в складі тендерної пропозиції, він співпрацював на момент визначення його переможцем торгів із ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» та ТОВ «ЛІВАЙНТОРГ». Відповідно до гарантійних листів № 2339 від 01.08.2018 р. та № 2338 від 01.08.2018 р., відповідач мав право на реалізацію товару у необхідній кількості, якості та у потрібні терміни. Про співпрацю чи інші взаємовідносини між відповідачем та ТОВ «МІРА КЕПІТАЛ ГРУП» в складі тендерної пропозиції відповідач не повідомляв. Відповідно до п. 11.4 договору № 177/АС/2018 від 29.10.2018 р. жодна із сторін не має права передавати третім особам повністю або частково свої права та обов`язки за цим договором без попередньої письмової згоди іншої сторони. Військова частина НОМЕР_1 НГУ зазначеної згоди не надавала.
Відповідач належним чином не підтвердив коливання ціни товару на ринку, лише надав лист Чернівецької торгово-промислової палати № 284 від 01.11.2018 р. щодо середньої вартості пального на АЗС України станом на 01.11.2018 р. Цей лист, на думку позивача 3, стосується роздрібної ціни пального станом на останній день поставки товару. В зв`язку з цим, позивач 3 не погодився укладати додаткову угоду щодо збільшення вартості товару в рамках Закону. Норма п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» не зобов`язує, а дає право на збільшення вартості товару в межах 10 %.
Позивачі 1 та 2 відповіді на відзив не подали.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 21.01.2019 р. позовну заяву Заступника військового прокурора Рівненського гарнізону у справі залишено без руху.
Ухвалою суду від 06.02.2019 р. відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
У підготовчих судових засіданнях 11.03.2019 р. та 26.03.2019 р. оголошувались перерви.
Ухвалою суду від 08.04.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засідання з розгляду справи по суті оголошувалась перерва до 20.05.2019 р.
Мотивувальна частина рішення.
Суд встановив, що 29.10.2018 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та відповідачем (Постачальник) укладено договір № 177/АС/2018 р. про закупівлю товарів.
Відповідно до п.п. 1.2., 3.1., 3.2., 3.3., 3.5., 3.6. цього Договору, відповідач зобов`язувався на умовах та в терміни, визначені Договором, поставити позивачу 3 бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо у скретч-картах (талонах), кількість, асортимент та обсяг якого зазначені у Спеціфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною Договору. Позивач 3 зобов`язувався прийняти і оплатити такий Товар.
Ціна Договору складає 1057680,00 грн., з урахуванням ПДВ: 176280,00 грн. (у разі сплати). Ціна товару не може бути змінена відповідачем в односторонньому порядку після укладання цього договору та до повного його виконання сторонами. Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені на підставах, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» згідно з ч. 4 ст. 36. Зміна ціни можлива за одиницю Товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого Товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.
У пунктах 4.1., 5.1., 5.2. Договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати позивачем 3 вартості поставленого Товару після його отримання та підписання сторонами видаткової накладної. Відповідач зобов`язався передати у власність позивачу 3 Товар, визначений у п. 1.2. Договору, протягом 3-х робочих днів з моменту укладення цього договору. Строк поставки товарів до закінчення терміну дії скретч-карток (талонів).
З аналізу п.п. 5.1., 5.2. та 10.1. Договору вбачається, що визначений у п. 1.2. Договору товар (бензин та дизельне паливо у скретч-картах (талонах)) відповідач зобов`язувався поставити протягом 3-х робочих днів з моменту укладення договору. Однак, в частині реального отримання бензину та дизельного палива за поставленими скретч-картами (талонами), які є підставою для видачі (заправки) з АЗС товару (п. 5.2.1. Договору) відповіддач зобов`язувався поставити товар до закінчення терміну дії цих скретч-карток (талонів).
Відповідно до п. 6.3.1. Договору позивач 3 зобов`язувався забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором.
Згідно з пунктами 7.2., 7.3.1. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань відповідач погодився сплатити позивачу 3 штрафні санкції (неустойка, пеня, штраф) у розмірі, передбаченому умовами цього договору. Сторони погодили, що у випадку прострочення поставки товару відповідач сплачує позивачу 3 пеню в розмірі 1% вартості товару, з поставки якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Відповідно до п. 10.1. Договору він набрав чинності з дати підписання і діяв до 31.12.2018 р., а в частині поставки товару - до закінчення терміну дії скретч-карток (талонів).
Таким чином, відповідач зобов`язувався, у відповідності до п. 5.1. Договору, упродовж 3-х робочих днів з моменту його підписання передати позивачу 3 товар, передбачений договором. Останнім днем виконання відповідачем зобов`язань з передачі позивачу 3 предмету договору було 01.11.2018 р.
У матеріалах справи немає доказів виконання відповідачем передбаченого п. 1.2. Договору № 177/АС/2016 від 29.10.2018 р. обов`язку з передачі позивачу 3 предмета договору.
В зв`язку з виникненням між сторонами Договору правовідносин щодо відповідальності за невиконання стороною договору взятих на себе зобов`язань за Договором, Заступник військового прокурора Рівненського гарнізону подав до Господарського суду Львівської області позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - позивача 1: Міністерства внутрішніх справ України, м.Київ; позивача 2: Головного управління Національної гвардії України, м.Київ; позивача 3: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Вараш, Рівненської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик, м. Львів, на користь позивача 3 пені та штрафу у розмірі 539416,80 грн. на підставі п. 7.3.1. Договору. При цьому пеню нараховано за період прострочення поставки товару з 02 листопада 2018 р. по 15 грудня 2018 р. включно.
Враховуючи, що відповідачем своєчасно не виконано взятих на себе зобов`язань з поставки у скретч-картах (талонах) бензину А-92, А-95 та дизельного палива у кількості, асортименті та обсязі, визначених у Додатку № 1 до Договору, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на підставі п. 7.3.1. Договору підлягає стягненню 444225,6 грн. пені за прострочення виконання зобов`зання з поставки товару з 02 листопада 2018 р. по 13 грудня 2018 р та 74037,6 грн. штрафу за прострочення поставки товару понад тридцять календарних днів.
Решта позовних вимог в частині стягнення пені задоволенню не підлягають, оскільки з 14.12.2018 р. у відповідача уже не існувало обов`язку з поставки бензину та дизельного палива позивачу 3, так як за взаємною згодою сторін Договір № 177/АС/2018 про закупівлю товарів від 29.10.2018 р. розірвано. Вказане підтверджується Угодою про розірвання Договору № 177/АС/2018 про закупівлю товарів від 29.10.2018 р., яка набирає чинності з моменту підписання двома Сторонами. Двома сторонами цю угоду підписано 14.12.2018 р.
При прийнятті рішення, з огляду на характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі якщо інше не передбачено за законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що неналежне виконання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.
Відповідно до приписів ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: - за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Доводи відповідача про те, що він не знав про дату укладення позивачем 3 Договору № 177/АС/2018 про закупівлю товарів, а тому йому було невідомо про строк поставки предмету договору, а також про номінал скретч-карток (талонів), що унеможливило своєчасне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором, судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються таким.
Відповідачем з 29.10.2018 р. до дня розірвання Договору № 177/АС/2018 не вчинено жодних дій, спрямованих на поставку позивачу 3 предмету закупівлі та з`ясування номіналу талонів, що свідчить про відсутність у відповідача волі на виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.
Про те, що відповідач знав про укладення 29.10.2018 р. Договору № 177/АС/2018 та зміст взятих ним на себе за цим Договором зобов`язань і строки їх виконання, свідчить його підпис на цьому документі. Про вказане свідчать також листи відповідача № 6698 від 08.11.2018 р., № 6836 від 14.11.18 р., № 7552 від 04.12.2018 р., № 5832 від 18.10.2018 р., № 6374 від 29.10.2018 р. (а. с. 44, 48, 50), його звернення від 01.11.2018 р. до Чернівецької торгово-промислової палати за наданням інформації про вартість пального на АЗС України, про яке йдеться у листі за № 284 від 01.11.2018 р. (а. с. 45). При цьому у листі від 18.10.18 р. за № 5831 відповідач зазначає про визнання його позивачем 3 переможцем у відкритих торгах, у листі № 6374 від 29.10.18 р. відповідач вказує про укладення ним з позивачем 3 Договору поставки нафтопродуктів № 177/АС/2018 від 29.10.2018 на загальну суму 1057680 грн. з ПДВ та загальний об`єм поставки: Дизельне паливо 31000 л, бензин А-95: 4400 л, Бензин А-92: 2000 л. У листі за № 7552 від 04.12.2018 р. (а.с. 50) відповідач зазначає, що 02 листопада 2018 р. він, у телефонній розмові, повідомив позивача 3 про неможливість здійснити поставку товару за цінами, встановленими у специфікації до Договору, оскільки їх ціна зросла. Усе наведене вище, у сукупності, свідчить про обізнаність відповідача з умовами Договору та небажання здійснити поставку товару за Договором в зв`язку з тим, що ціна на нафтопродукти, на думку відповідача, на момент настання строку виконання Договору, зросла. Однак, відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Крім цього, умови закупівлі оприлюднювались позивачем 3 на вебпорталі «Прозорро», до складу тендерної документації входив проект Договору. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.
До складу тендерної пропозиції відповідача долучалась Інформація за № 4978 від 26.09.2018 р., у якій йдеться про номінал талонів на паливо за договором, який буде укладено у результаті закупівлі.
Про укладення Договору, який попередньо підписав відповідач, за результатами проведеної закупівлі, позивач 3 оприлюднив інформацію на вебпорталі «Прозорро», про що відповідачу надійшло відповідне електронне повідомлення.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на неможливість поставки нафтопродуктів за ціною, зазначеною у договорі, в зв`язку з зростанням ціни на цей товар на ринку, з огляду на таке. Відповідач, укладаючи угоду та пропонуючи ціну поставки товару, повинен був враховувати можливі ризики коливання цін на ринку нафтопродуктів, оскільки відповідно до приписів ст. 42 ГК України, підприємництво це господарська діяльність, яка здійснюється самостійно, ініціативно та на власний ризик. У матеріалах справи відсутні докази зміни ціни товару за договором. Відповідно до п. 3.6. Договору та ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зокрема зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.
Ціни на нафтопродукти, зазначені у листі № 284 від 01.11.2018 р. Чернівецької торгово-промислової палати, не є форс-мажорними обставинами в розумінні розділу VІІ Договору. Коливання цін на нафтопродукти на ринку сторони могли прогнозувати, укладаючи Договір. У згаданому листі йдеться про вартість пального на АЗС України, тобто у роздрібній мережі. Позивач 3 здійснював публічну закупівлю гуртової партії нафтопродуктів на суму 1057680 грн. з ПДВ. У матеріалах справи немає та відповідачем суду не надані докази, які б спростовували доводи прокурора та позивачів про те, що різниця у ціні на нафтопродукти до 16 % являє собою націнку за роздрібний продаж цих товарів. Лист № 1773 від 12.03.2019 р. Головного управління статистики у Львівській області стосується середніх споживчих цін на паливо у Львівській області у листопаді 2018 р., і не стосується цін на паливо за період з 30.10.2018 р. по 01.11.2018 р., коли відповідач мав повне право виконати свої зобов`язання за Договором.
Щодо захисту прокурором прав та охоронюваних законом інтересів. Суд виходить з такого. З 02.11.2018 р. позивачами не вживались заходи для захисту у встановленому законом порядку інтересів держави. Відповідно до листа позивача 3 № 79 від 29.01.2019 р. (а.с. 68) у позивача 3 відсутні кошторисні призначення для сплати судового збору та оплати послуг адвоката, що унеможливлювало його звернення з відповідним позовом до суду. Строк позовної давності у спорах про стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до приписів ст. 258 ЦК України є спеціальним і становить 6 місяців. Військова частина НОМЕР_1 НГУ виконує завдання з охорони та протидиверсійної оборони Рівненської атомної електростанції. Суд бере до уваги пояснення прокуратури, викладені у листі вх. № суду 4559/19 (а.с. 64-67), про те, що на відповідача 3, в умовах активної протидії спеціальних та розвідувальних органів держави-агресора, покладено щоденне виконання бойових завдань на території України, що в умовах збройного конфлікту на території окремих районів Донецької та Луганської областей звернення прокуратури з позовом у справі № 914/86/19 зумовлене особливим значенням цього позову та його соціальним резонансом.
Судові витрати у справі на підставі ст. 129 ГПК України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, господарський суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов Заступника військового прокурора Рівненського гарнізону (вул. Соборна, 227-Д, м. Рівне, 33001) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: позивач 1: Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ); позивач 2: Головне управління Національної гвардії України (вул. Народного ополчення, 9а. м. Київ, 03151, ); позивач 3: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Вараш, Рівненська область, 34400, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (вул. Олени Степанівни, буд. 46/1, м. Львів, 79018, ) задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (вул. Олени Степанівни, буд. 46/1, м. Львів, 79018, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Вараш, Рівненська область, 34400, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) пеню та штраф у сумі 518263,2 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» (вул. Олени Степанівни, буд. 46/1, м. Львів, 79018, ) на користь Військової прокуратури Західного регіону України (79000, м. Львів, вул. Клепарівська, 20, ) 7773,95 грн. судового збору.
Накази видати після набранням рішенням суду законної сили.
2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.
5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідний суд протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 30.05.2019 р.

Суддя Бортник О.Ю.