ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" червня 2019 р. Справа № 903/228/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Західбудпром, м.Нововолинськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КЕС-УА Холдинг, м.Київ

про стягнення 70 705 грн. 59 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив: Ухвалою суду від 29.03.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Західбудпром до Товариства з обмеженою відповідальністю КЕС-УА Холдинг" про стягнення 70 705 грн. 59 коп. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 06.05.2019 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю КЕС-УА Холдинг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Західбудпром 15 247 грн. 00 коп. 3% річних, 55 458 грн. 59 коп. інфляційних втрат та 1 921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 72 626 грн. 59 коп.

ТОВ "Західбудпром" клопотанням від 16.05.2019 долучив до матеріалів справи копії договору №05/03 про надання правничої допомоги від 05.03.2019, акту №03-г виконаних робіт від 18.03.2019, квитанції до прибуткового касового ордеру №4ко від 18.03.2019.

28.05.2019 на адресу суду надійшла заява представника ТОВ "Західбудпром" Микулика В.М. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до п. 1 ч. 2 зазначеної статті, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Розмір цих витрат, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, зокрема підготовку до розгляду справи, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 06.05.2019 у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката відмовлено, оскільки адвокат Микулик В.М. договору про надання правової допомоги та доказів в підтвердження понесених позивачем витрат по оплаті його послуг не подав.

У позовній заяві позивачем зазначений попередній розрахунок судових витрат. Про намір долучити пізніше будь-які докази щодо надання правової допомоги не зазначено.

З матеріалів справи не вбачається неможливість подання доказів надання правової допомоги протягом двох місяців до винесення судового рішення (договір про надання правової допомоги від 05.03.2019, акт виконаних робіт та квитанція про оплату від 18.03.2019, судове рішення від 06.05.2019).

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Проте, Господарським судом Волинської області в рішення від 06.05.2019 у справі №903/228/19 вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що в рішенні Господарського суду Волинської області від 06.05.2019 №903228/19 вже було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Західбудпром" від 28.05.2019 про ухвалення додаткового рішення стосовно питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 №922/4284/17, Верховного Суду від 22.11.2018 №924/1105/14.

Керуючись ст.ст. 126, 224, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудпром" від 28.05.2019 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 04.06.2019.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук