ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019м. ДніпроСправа № 910/17482/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "НАУКОВА" Національної академії аграрних наук України, с. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОММЕТСЕРВІС ГРУП", м. Київ

про стягнення 100 035,32 грн.

Представники:

від позивача: Карпенко Ю.С., дов.№23 від 21.01.15р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2018 року Державне підприємство "Науково-виробнича дослідна агрофірма "НАУКОВА" Національної академії аграрних наук України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОММЕТСЕРВІС ГРУП" про стягнення 69 812,43 грн. - основного боргу, 9 924,94 грн. - пені, 16 059,88 грн. - інфляційних, 4 238,07 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 01-04/07ор від 01.04.2007р. в частині повної та своєчасної оплати за орендоване майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018р. було відкрито провадження у справі № 910/17482/18 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019р. матеріали справи № 910/17482/18 за позовом Державного підприємства Науково-виробнича дослідна агрофірма Наукова Національної академії аграрних наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю Промметсервіс Груп про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 100 035,32 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

26.03.2019р. справа № 910/17482/18 надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019р. дану справу передано на розгляд судді Панні С.П.

Ухвалою суду від 01.04.2019р. справу № 910/17482/18 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25.04.2019р.

Ухвалою суду від 25.04.2019р. відкладено розгляд справи в порядку спрощеного провадження до 23.05.2019р.

Ухвалою суду від 23.05.2019р. відкладено розгляд справи в порядку спрощеного провадження до 03.06.2019р.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлений належним чином.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 29.

28.02.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2007р. між Державним підприємством «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промметсервіс Груп» (Орендар) укладено договір № 01-04/07ор оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно.

Згідно п. 1.1.1 договору предметом договору є нежиле приміщення зерносклад комбікормовий, загальною площею 656 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою 77 189грн. 00 коп.

Згідно п. 1.3 договору майно знаходиться на балансі НВД АФ «Наукова». Майно передається в оренду з метою розміщення складського приміщення.

Згідно п. 2.4 договору у разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку встановленому даним договором для передачі майна орендодавцем орендарю. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передач.

Згідно п. 2.5 обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

Згідно п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом міністрів України. І становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (квітень) 771,89 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - квітень - визначається шляхом коригування орендованої плати за базовий місяць на індекс інфляції за наступні місяці 2007 року.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно п. 3.2 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.3 договору орендна плата повністю перераховується орендодавцеві щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Згідно п. 3.4 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики розрахунку змін, централізованих цін і товарів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 3.5 договору орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 3.6 договору наднормативна сума орендної плати, що надійшла орендодавцю, підлягає в установленому порядку поверненню орендарю або заліку в рахунок наступних платежів.

Згідно п. 5.6 договору орендар зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п. 5.7 договору у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або підприємству,вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодовувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно п. 10.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно п. 10.2 договору спори, які виникають за цим договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Згідно п. 11.1 договору цей договір укладено сторонами на 11 місяців, що діє з 01.04.2007 року до 29.02.2008 року включно.

Згідно п. 11.2 договору умови цього договору зберігають силу протягом всього терміну цього договору в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до повного виконання зобов`язань.

Згідно п. 1.3 договору зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Згідно п. 11.4 договору за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням Господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 11.6 договору чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який було укладено; використання орендованого майна в поза цільовому призначенні; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством.

Згідно акту приймання-передачі нерухомого майна від 01.04.2007р. позивач передав, а відповідач прийняв нерухоме майно.

15.12.2007 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода № 1 до договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року, відповідно до якою сторони дійшли згоди викласти пункт 11.1 договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року у наступні редакції: «строк дії договору починається з 01.04.2007 року та закінчується 30.06.2008 року».

01.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода № 2 до договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року, відповідно до якою сторони дійшли згоди викласти пункт 11.1 договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року у наступні редакції: «строк дії договору починається з 01.07.2008 року та закінчується 31.12.2008 року».

29.12.2008 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода № 3 до договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року, відповідно до якою сторони дійшли згоди викласти пункт 11.1 договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року у наступні редакції: «строк дії договору починається з 29.12.2008 року та закінчується 31.12.2009 року».

05.05.2010 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода до договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року, відповідно до якою сторони доповнили пункт 10.3 наступного змісту: «у разі затримки перерахування орендної плати більш ніж на три дні орендодавець має право вимагати від орендаря звільнити орендоване приміщення у 10-денний строк, попередивши про це орендаря письмово та ініціювати розірвання договору в односторонньому порядку. При цьому з 06 числа місяця орендодавець має право обмежити доступ орендаря до орендованого приміщення» та пункт 11.1 договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року наступними словами: «у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором».

01.02.2013 року між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода до договору № 01-04/07ор від 01.04.2007 року, відповідно до якою сторони домовились викласти пункт 11.1 договору у наступній редакції: «даний договорі починає свою дію з моменту підписання його сторонами та діє до 25.05.2013 року. У випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

28.08.2013р. позивач направив відповідачу лист № 730 від 27.08.2013р. щодо розірвання договору №01-04/07ор оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 01 квітня 2007 року, звільнення та повернення орендованого приміщення за актом прийому-передачі у 10-денний строк з моменту отримання цього листа.

Доказів щодо відповіді на зазначений лист, як і щодо повернення орендованого приміщення, матеріали справи не містять. Акт прийому-передачі про повернення приміщення сторонами на дату розгляду справи не підписаний.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.06.2016р. у справі № 910/4982/16 встановлено, що спірний договір договір оренди припинив свою дію згідно листа від 27.08.2013р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016р. стягнуто з відповідача на користь позивача орендну плату за договором №01-04/07ор. оренди індивідуально визначеного нерухомого майна у розмірі 61 946,65 грн. за період з 01.06.2014р. по 01.02.2016р.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди та основним обов`язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку із неповерненням нерухомого майна, позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату та акти здачі-приймання (надання послуг) за період з лютого 2016 року по липень 2017 року (а.с.81-145).

06.03.2015р., 24.11.2015р., 22.12.2015р. позивачем надсилались відповідачу претензії про погашення заборгованості, однак відповіді на них матеріали справи не містять.

Відповідач свої зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі за період з період з лютого 2016 року по липень 2017 року.

Відповідно до ст. 629, ч. 3 ст. 653, ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України вимога про стягнення орендної плати за період фактичного користування орендованим приміщенням після розірвання договору є правомірною. (постанова Верховного суду України від 20.11.2012р. у справі №3-54гс12.

Тому, враховуючи відсутність доказів повернення відповідачем орендованого майна за актом приймання-передачі, підстави для стягнення орендної плати за період з 01.02.2016 року по 01.08.2017 року у розмірі 69 812,43 грн. наявні та підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 06.03.2016р. по 03.02.2018р. у сумі 9 924,94 грн., інфляційних втрат з квітня 2016 року по жовтень 2018 року в сумі 16 059,88 грн., 3% річних за період з 06.03.2016р. по 01.12.2018р. у сумі 4 238,07 грн.

Перевіривши розрахунки пені, 3% річних та інфляційних, господарський суд встановив, що вони здійснені правильно, у зв`язку з чим підлягають до стягнення.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Промметсервіс» (, 01133, вул. Щорса, 29, м. Київ) на користь державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (код 03374617, 52052, вул. Наукова, 8, с. Горького, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область) 69 812,43 грн. - основного боргу, 9 924,94 грн. - пені, 16 059,88 грн. - інфляційних втрат, 4 238,07 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. - судового збору

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.06.2019

Суддя С.П. Панна