ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

"29" травня 2019 р. Справа № 911/415/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за скаргою Білоцерківського регіонального благодійного фонду «Сприяння» на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд Будсервіс»

до Білоцерківського регіонального благодійного фонду «Сприяння»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача госпрозрахункового підприємства «Магістраль»

про розірвання договору та зобов`язання повернути нерухоме майно

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 22.06.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018, позов задоволено повністю. Розірвано Договір № 18/175 від 18.12.2002, укладений між Білоцерківським регіональним благодійним фондом «Сприяння» та закритим акціонерним товариством науково-виробничою фірмою «ФЕРОКЕРАМ». Зобов`язано Білоцерківський регіональний благодійний фонд «Сприяння» повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Ленд Будсервіс» за актом приймання-передачі нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. А (загальною площею 50,4 кв. м); споруди: вбиральня на 2 особи літ. Б (площею 9,9 кв. м); бензомасловловлювач літ. Д, ворота № 1, огорожа з металевої сітки № 2, покриття з щебня та бетону (площею 3820 кв. м № 3); асфальтобетонне покриття (площею 720 кв. м) № 4, які знаходяться за адресою: Київська АДРЕСА_1 , м. Біла Церква, бульв. Олександрійський, 95-Б. Стягнуто з Білоцерківського регіонального благодійного фонду «Сприяння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд Будсервіс» 3524,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення 14.01.2019 господарським судом Київської області видано відповідні накази.

24.05.2019 до господарського суду Київської області надійшла скарга Білоцерківського регіонального благодійного фонду «Сприяння» (скаржник) на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій скаржник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 28.03.2019 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 58171964.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права (ч. 1 ст. 341 ГПК України).

Оскаржувану постанову винесено державним виконавцем 28.03.2019.

Таким чином, встановлений ч. 1 ст. 341 ГПК України строк на момент подання скарги сплинув.

В пункті 1 прохальної частини скарги скаржником викладено клопотання про поновлення строку на звернення до суду із скаргою. Мотивуючи заявлене клопотання, скаржник стверджує, що ним було подано позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до Київського окружного адміністративного суду, проте ухвалою суду від 22.04.2019, про яку, зі слів скаржника, йому стало відомо лише 21.05.2019 із сайту суду, відмовлено у відкритті провадження, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже при зверненні особи до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, заявником повинно бути доведено наявність поважних причин пропуску такого строку.

Суд вважає посилання заявника на дату, коли йому стало відомо про постановлення Київським окружним адміністративним судом ухвали від 22.04.2019, не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку, оскільки десятиденний строк для подання скарги на рішення державного виконавця розраховується з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. В даному випадку такий строк обчислюється з дати винесення постанови від 28.03.2019 у виконавчому провадженні № 58171964 або від дати, коли заявник дізнався про винесення даної постанови.

Як зазначив скаржник у поданій скарзі засобами поштового зв`язку Білоцерківським регіональним благодійним фондом «Сприяння» було отримано лист від 28.03.2019 за № 19239, до якого було додано, зокрема, копію оскаржуваної постанови від 28.03.2019. Однак скаржник не зазначив та матеріали скарги не містять відомостей про те, коли саме скаржник отримав оскаржувану постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу та супровідний лист за № 19239 про надіслання вказаної постанови боржнику, датовано 28.03.2019, а тому останнім днем надіслання постанови є 29.03.2019.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу II Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, нормативними строками пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої Д+2, пріоритетної Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об`єктів поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Отже, граничний строк пересилання по м. Біла Церква поштового відправлення, без урахування вихідних днів об`єкту поштового зв`язку, складає 3 дні (Д+2), а тому оскаржувана постанова мала бути доставлена боржнику, у встановлений законодавством строк, не пізніше 02.04.2019.

За таких обставин суд вважає, що про постанову від 28.03.2019 скаржник повинен був дізнатися 02.04.2019, як наслідок останнім днем для оскарження дій державного виконавця з винесення 28.03.2019 постанови та, відповідно, самої постанови є 12.04.2019.

Крім того, як вже зазначалось, скаржник звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовом про скасування постанови Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.03.2019 про накладення штрафу. Оскільки ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 скаржнику відмовлено у відкритті провадження у справі, суд приходить до висновку, що про оскаржувану постанову скаржнику було відомо раніше постановлення зазначеної ухвали, однак скаргу на зазначену постанову подано до суду 22.05.2019, що підтверджується поштовим конвертом, в якому скарга була надіслана до суду.

Враховуючи наведене вище в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Білоцерківського регіонального благодійного фонду «Сприяння» про поновлення строку на звернення до суду із скаргою, викладеного у прохальній частині скарги.

Оскільки відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку, а заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, зважаючи при цьому на висновок суду про відмову у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на подання скарги, суд вважає за необхідне скаргу Білоцерківського регіонального благодійного фонду «Сприяння» на дії державного виконавця залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 118, 234, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити Білоцерківському регіональному благодійного фонду «Сприяння» в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду із скаргою викладеного в п. 1 прохальної частини скарги.

2. Скаргу Білоцерківського регіонального благодійного фонду «Сприяння» залишити без розгляду та повернути скаржнику разом з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Суддя О.В. Щоткін