ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 Справа № 914/270/19

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Паливторг, м. Львів

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня м. Борислава Бориславської міської ради, м. Борислав

про: стягнення заборгованості

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Зарицька О. Р.

Представники:

від позивача: Морганюк Ю.Є. дов. № 18/03-11 від 18.03.2019 року.

від відповідача: не з`явився.

Суд встановив: 12.02.2019 року за вх. № 38 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Паливторг до Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня м. Борислава Бориславської міської ради про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.02.2019 року, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Паливторг до Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня м. Борислава Бориславської міської ради про стягнення заборгованості залишена без руху для усунення недоліків.

19.02.2019 р. за вх. № 7081/19 позивач на виконання Ухвали Господарського суду Львівської області від 14.02.2019 року усунув недоліки позовної заяви по справі № 914/270/19.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 05.03.2019 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2019 року, підготовче засідання відкладено на 11.04.2019 року, у зв`язку із неявкою представників сторін. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.04.2019 року, підготовче засідання відкладено на 22.04.2019 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.04.2019 року, підготовче засідання відкладено на 07.05.2019 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.05.2019 року, підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 21.05.2019 року.

Оскільки, за складністю та категорією дану справу, слід розглядати за правилами загального позовного провадження, суд призначив розгляд цієї справи в підготовчому провадженні.

Позивач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.02.2019 року, про відкладення підготовчого засідання від 05.03.2019 року, від 11.04.2019 року, від 22.04.2019 року, від 07.05.2019 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

27.03.2019 р. за вх. № 13066/19 представник позивача подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.02.2019 року, про відкладення підготовчого засідання від 05.03.2019 року, від 11.04.2019 року, від 22.04.2019 року, від 07.05.2019 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов`язковою.

05.03.2019 р. за вх. № 9475/19 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

03.05.2019 р. за вх. № 18058/19 представник позивача подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Відповідно до ст. 240 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 21.05.2019 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

У позовній заяві представник позивача зазначив, що на постачання природного газу на грудень 2018 року між позивачем, який виступив постачальником, та відповідачем - споживачем, було укладені наступні Договори на постачання газу: № 1 від 3 грудня 2018 року (на 13,774 тис. м3 всього на суму 199 998,48 грн. за ціною 14 520,00 грн. за 1 тис. м3, та № 2 від 24 грудня 2018 р. (на 11,132 тис. м всього на суму 161 636,64 грн. за ціною 14 520,00 грн. за 1 тис. м3). Умови договорів аналогічні.

Відповідно до п. 1.1. Договорів, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у грудні 2018 р. природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

На підставі даних Договорів, позивач здійснив постачання природного газу, а саме:

відповідно до Акта приймання-передачі природного газу № РН-0001480 від 31.12.2018 р. - на суму 522,72 грн.;

відповідно до Акта приймання-передачі природного газу № РН-0001481 від 31.12.2018 р. - на суму 199 998,48 грн.;

відповідно до Акта приймання-передачі природного газу № РН-0001482 від 31.12.2018 р. - на суму 161 636,64 грн.;

Всього здійснено постачання газу у грудні 2018 р. для відповідача на суму 362 157,84 грн.

Відповідно до п. 4.2. вказаних Договорів, оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів па банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

4.2.1. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду, Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

4.2.2. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу, на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату та Акту приймання-передачі газу.

Відповідач частково оплатив одержаний товар, перерахувавши позивачу загалом 162159,36 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 199 998,48 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що у провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом ТзОВ «ІІаливторг» до Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м. Борислава» Бориславської міської ради про стягнення заборгованості за Договорами на постачання природного газу внаслідок невиконання грошового зобов`язання. З позовними вимогами, викладеними в позовній заяві позивачем адміністрація КНП «Центральна міська лікарня м. Борислава» погоджується повністю.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ході розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та відповідач, було укладені наступні Договори на постачання газу: № 1 від 3 грудня 2018 року (на 13,774 тис. м3 всього на суму 199 998,48 грн.) та № 2 від 24 грудня 2018 р. (на 11,132 тис. м3 всього на суму 161 636,64 грн.)

Відповідно до п. 1.1. Договорів, Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у грудні 2018 р. природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

На підставі даних Договорів, позивач здійснив постачання природного газу, а саме:

відповідно до Акта приймання-передачі природного газу № РН-0001480 від 31.12.2018 р. - на суму 522,72 грн.;

відповідно до Акта приймання-передачі природного газу № РН-0001481 від 31.12.2018 р. - на суму 199 998,48 грн.;

відповідно до Акта приймання-передачі природного газу № РН-0001482 від 31.12.2018 р. - на суму 161 636,64 грн.;

Всього здійснено постачання газу у грудні 2018 р. для відповідача на суму 362 157,84 грн.

Відповідно до п. 4.2. вказаних Договорів, оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів па банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

4.2.1. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду, Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

4.2.2. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу, на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату та Акту приймання-передачі газу.

Відповідач частково оплатив одержаний товар перерахувавши позивачу загалом 162159,36 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 199 998,48 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об`єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги визнані повністю, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Паливторг до Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня м. Борислава Бориславської міської ради про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 2703 від 11.02.2018 року на суму 2999,98 грн. про сплату судового збору.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м. Борислава» Бориславської міської ради (82300, Львівська обл.., м. Борислав, вул. Весняна, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливторг» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 115ж/42, ) борг у сумі 199998 (сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 48 коп.

3. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м. Борислава» Бориславської міської ради (82300, Львівська обл.., м. Борислав, вул. Весняна, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливторг» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 115ж/42, ) судові витрати в сумі 2999 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 98 коп.

4. Наказ видати, в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.05.2019 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.