ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа№ 927/1282/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представника від ТОВ "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" Кириченко К.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 21.08.2018 (повний текст складено 21.08.2018, суддя Белов С.В.)

у справі №927/1282/14

за заявою боржника Публічного акціонерного товариства "Ніжинський механічний завод" (код 14312565)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14 звернуто стягнення на заставне майно Публічного акціонерного товариства "Ніжинський механічний завод" згідно переліку, викладеного в ухвалі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ТОВ "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково розглянув по суті заяву приватного виконавця за наявності передбачених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України підстав для залишення її без руху, що порушує принцип змагальності, тобто створення умов для учасників справи подати свої заперечення. Також, на думку скаржника, суд першої інстанції не врахував, що звернення стягнення на майно боржника та реалізація його активів мають здійснюватись із врахуванням особливостей процедур банкрутства, передбачених ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", інтересів усіх кредиторів та боржника.

12.11.2018 від Публічного акціонерного товариства "Банк" Демарк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Банк заперечував доводи апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 скасовано ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14, матеріали справи передано до Господарського суду Чернігівської області для подальшого розгляду.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018, справу №927/1282/14 направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.04.2019 для розгляду справи №927/1282/14 сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий), Грек Б.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Торговий дім "Ніжинський механічний завод".

При новому апеляційному розгляді даної справи представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця про звернення стягнення на майно боржника.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника кредитора, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.08.2014 порушено провадження у справі № 927/1282/14 за заявою боржника Публічного акціонерного товариства "Ніжинський механічний завод" про банкрутство; введено процедуру розпорядження майном; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Стук І.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.10.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, зокрема, визнано кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Демарк" (далі - Банк) до боржника на загальну суму 4988489,20 грн, з яких: 4 987 271,20 грн - вимоги забезпечені заставою, 1218 грн - вимоги першої черги задоволення кредиторських вимог.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.02.2015 у справі № 927/1282/14 припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Стук І.М.; введено процедуру санації ПАТ "Ніжинський механічний завод" строком на шість місяців до 17.08.2015; призначено керуючим санацією ПАТ "Ніжинський механічний завод" арбітражного керуючого Стук І.М.

11.04.2018 до Господарського суду Чернігівської області від приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича надійшла заява про звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію.

Заява мотивована тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. перебуває виконавче провадження №55952061 з виконання наказу №927/604/16 виданого 10.01.2017 Господарським судом Чернігівської області про стягнення з ПАТ "Ніжинський механічний завод" на користь ПАТ "Банк Демарк" 24753,28 дол. США, 634859,40 грн заборгованості за відсотками та 18762,55 грн судового збору. Постанова про відкриття ВП №55952061 винесена виконавцем 07.03.2018 та в порядку визначеному ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" направлена сторонам виконавчого провадження. 07.03.2018 в порядку визначеному ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" на все рухоме та нерухоме майно боржника, виконавцем накладено арешт в межах суми звернення стягнення. Одночасно із зазначеною постановою боржнику було направлено постанову про арешт майна та виклик приватного виконавця, яким зобов'язано керівника ПАТ "Ніжинський механічний завод" з'явитися до виконавця 16.03.2018 та надати відповідні пояснення з приводу виконання/невиконання рішення суду та подати достовірну інформацію про майновий стан підприємства. 13.03.2018 виконавцем, в порядку визначеному ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, яку разом з платіжними вимогами, скеровано до банківських установ для виконання. 19.03.2018 керуючому санацією ПАТ "Ніжинський механічний завод" Стук І. М. під розписку вручена вимога виконавця вих. № 292.

Оскаржуваною ухвалою від 21.08.2018 Господарський суд Чернігівської області звернув стягнення на заставне майно ПАТ "Ніжинський механічний завод" (станки, обладнання, тощо) згідно переліку, викладеного в ухвалі та на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю "магазин", загальною площею 555,6 кв. м, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Богдана Хмельницького, буд. 37/7 (згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний номер майна: 17654015).

Судове рішення суду першої інстанції ґрунтується та тому, що стягнення за наказом Господарського суду Чернігівської області №927/604/16 від 10.01.2017 є поточною вимогою Банку, а відтак на них не поширюється мораторій на задоволення вимог кредиторів згідно припису ч. 5 ст. 19 Закону про банкрутство, при цьому такі дії згідно п. 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 28.03.2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI) мають здійснюватись під контролем господарського суду шляхом постановлення відповідної ухвали.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду в даному випадку є заява приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. про звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію.

Таким чином, у відповідності до наведених норм законодавства, вказана заява має бути розглянута в межах справи про банкрутство та за правилами, передбаченими ГПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На думку колегії суддів, виконання вказаної вимоги процесуального Закону має значення для забезпечення змагальності, тобто створення умов для учасників справи подати суду свої письмові позиції щодо вимог особи, в даному випадку приватного виконавця.

Як вбачається зі змісту заяви, приватним виконавцем Палігіним О.П. зазначена вимога процесуального законодавства виконана не була, а суд першої інстанції такі обставини не врахував та розглянув заяву приватного виконавця по суті за наявності підстав для залишення її без руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону про банкрутство мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною 5 статті 19 Закону про банкрутство встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 19 Закону про банкрутство звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Статтею 19 Закону про банкрутство визначено, що стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із положеннями Закону про банкрутство під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

На переконання колегії суддів, при розгляді заяви приватного виконавця, суд першої інстанції зобов'язаний був враховувати те, що звернення стягнення на майно боржника та реалізація його активів мають здійснюватися із урахуванням особливостей поточної процедури банкрутства, в даному випадку - процедури санації, а також інтересів усіх кредиторів та самого боржника.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції не застосував заходи щодо встановлення правової природи майна, на яке державний виконавець просив звернути стягнення, що в даному випадку, може мати негативні наслідки для подальшої можливості відновлення платоспроможності боржника.

Слід наголосити, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що вирішується питання про можливість відновити платоспроможність боржника (наприклад, з допомогою залучення інвестора) або вирішення питання про визнання його банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури.

Так, комітет кредиторів на своєму засіданні, яке відбулось 20.08.2018, прийняв рішення про попереднє схвалення інвестиційної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська аграрна компанія "Урожайна", за якою передбачається укладення договорів оренди майна ПАТ "Ніжинський механічний завод" за ціною 350-400 тис. грн на місяць. Також на розгляді комітету кредиторів перебуває питання залучення вказаного товариства до участі у справі в якості інвестора.

Таким чином, тривають процедури з відновлення платоспроможності боржника.

Втім, продаж зазначеного в оскаржуваній ухвалі майна боржника, яке є його виробничими потужностями (станки, крани, інше виробниче обладнання) поза межами процедури банкрутства може призвести до втрати інтересу до участі у відновленні платоспроможності боржника потенційного інвестора, а так само суперечитиме принципу черговості та пропорційності задоволення вимог у справі про банкрутство і порушить права та законні інтереси як кредиторів так і боржника.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

За встановлених вище обставин, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, як така, що прийнята з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, а в задоволенні заяви приватного виконавця про звернення стягнення на майно боржника належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 10.04.2018 № 337 про звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.05.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

Б.М. Грек