ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/88/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Недашківський А.В., посвідчення № 002830;

від відповідача - Боднарук М.М., довіреність

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за правилами загального позовного провадження за позовом Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (вул.Приморська,21,Затока,Білгород-Дністровський район, Одеська область,67772) до відповідача: Приватне акціонерне товариство "Аптечна мережа "Фармація" (вул.Михайлівська,44-в,Одеса,Одеська область,65005) про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області звернулася до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 98/19) до Приватного акціонерного товариства "Аптечна мережа "Фармація" про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення загальною площею 128,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Виноградна, 68, та стягнути судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що строк дії договору оренди нежитлового приміщення від 18.01.2012р. з урахуванням додаткової угоди до договору від 18.01.2015р. припинений.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.02.2019 року було відкрито позовне провадження у справі № 916/88/19 за правилами загального позовного провадження.

По справі оголошено перерву до 20.03.2019р.

У зв`язку з тим, що Господарським судом Одеської області 20.03.2019р. у судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву, про що було відображено в протоколі судового засідання, суд ухвалою від 21.03.2019р. повідомляє Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про дату та час судового засідання.

Ухвалою від 03.04.2019р. продовжено строк підготовчого засідання по справі №916/88/19 до 06.05.2019 року

Ухвалою від 03.04.2019року, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті в засідання суду на 24.04.2019р.

У зв`язку з перебуванням судді господарського суду Одеської області Літвінова С.В. на лікарняному з 22.04.2019 року по 03.05.2019 року, з 06.05.2019 року по 08.05.2019 року у відпустці, суд призначив розгляд справи на 22.05.2019 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позов відповідно якого проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав зазначених у відзиві.

У судовому засіданні 22.05.2019р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

18 січня 2012 року між Затоківською селищною радою (далі Позивач) та ПАТ «АМ «Фармація» (далі Відповідач) було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в комунальній власності, відповідно до якого Позивач передав Відповідачу в строкове платне користування на 2 роки 11 місяців нежитлове приміщення загальною площею 128.9 кв.м. що розташоване за адресою: смт.Затока, м. Білгород-Дпістровський Одеська область , вул. Виноградна . 68.

18 січня 2015року між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в комунальній власності від 18 січня 2012року. відповідно до якої строк оренди було продовжено ще па 2 роки 11 місяців, тобто до 18 грудня 2018р.

Позивач зазначає, що строк дії додаткової угоди від 18 січня 2015р. до договору оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в комунальній власності від 18 січня 2012року почався з 18 січня 2015р. та закінчився 18 грудня 2018р. Затоківська селищна рада не мала наміру продовжувати вищевказаний договір оренди та своїм листом попередила 'ГОВ «ДМ «Фармація» про необхідність звільнити займане приміщення та для цього створити комісію з переламі майна. Однак листом від 21.12.2018р. Відповідач повідомив Позивача про те що вони не мають наміру звільняти займане приміщення оскільки вважають що термін дії орендної угоди встановлений до 18 жовтня 2020 року.

Проте, відповідач не повернув Затоківській селищній ралі майно нежитлове приміщення загальною площею 128.9 кв.м. що розташоване за адресою: смт.Затока, м. Ьілгород-Дністровськнй, Одеська область, вуд. Виноградна. 68.. внаслідок чого Затоківська селищна рала звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення загальною площею 128,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Виноградна, 68, та стягнути судовий збір.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що договір є подовженим до 18.10.2020р. у відповідності до п. 4.2. договору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначено вище, 18 січня 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в комунальній власності.

У відповідності до предмету договору за ним регулюються правовідносини пов`язані з передачею в строкове платне користування Нежитлового приміщення, для розміщення аптеки (п. 2.1. Договору).

Відповідно до розділу 4 Договору, термін дії даного договору складає 2 роки 11 місяців з моменту його підписання (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору, якщо орендар продовжує користуватися предметом цього Договору після закінчення строку дії цього договору оренди, та за відсутності і заперечень Орендодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором оренди.

Отже, з урахуванням п. 4.2. Договору, поняття строку Договору оренди, як умови його виконання дає змогу зробити висновок про існування орендних правовідносин і після закінчення строку Договору оренди.

Зокрема ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» встановлено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Крім цього, ст. 764 ЦК України, визначено, що, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Отже в даному конкретному випадку та з урахуванням зазначених вище статей ЦК України, якщо орендар продовжує користуватися майном після закінчення строку договору оренди, то за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Природа орендних правовідносин, визначена положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, випливає, що внаслідок укладання договору оренди Орендар набуває право тимчасового правомірного володіння та користування комунальним майном впродовж строку дії (чинності) відповідного договору, що узгоджується із ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України.

18 січня 2012 року між сторонами було укладено Договір оренди, строк дії цього Договору 2 роки 11 місяців, тобто закінчував він свою дію 18 грудня 2014 року.

З 18 грудня 2014 року по 18 січня 2015 року та з на адресу Відповідача не надходило будь-яких листів від Позивача із запереченнями, щодо продовження Договору оренди, таким чином Договір оренди продовжив свою дію на строк, який був ним раніше встановлений.

В січні 2015 року була укладена додаткова угода до Договору оренди, якою сторони погодили продовження дію укладеного ними Договору оренди на наступні 2 роки 11 місяців починаючи з 18 грудня 2014 року на тих самих умовах, які були передбачені умовами Договору оренди. Отже Договір оренди закінчував свою дію 18 листопада 2017 року.

З листопада 2017 року договір оренди є подовженим ще на 2 роки 11 місяців, тобто до 18 жовтня 2020 року у відповідності до п.4.2. Договору оренди, оскільки на протязі місяця після закінчення строку дії Договору оренди на адресу Відповідача не надходило будь-яких листів від Позивача із запереченнями, щодо продовження строку дії Договору.

Доказів які передбачені ст. 764 ГПК України, а саме заяви позивача про припинення договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору суду не надано.

Позивач в позовній заяві посилається на лист за №1078/0127 від 09 грудня 2018 року, який було направлено на адресу Відповідача, із вимогою у термін до 18 грудня 2018 року звільнити приміщення аптеки площею 128,9 кв.м. за адресою смт Затока, вул. Виноградна 68. Вважаємо, що вимога, яка викладена у зазначеному листі є необгрунтованою та безпідставною оскільки не ґрунтується, а ні на умовах Договору оренди, а ні на вимогах діючого законодавства України.

В свою чергу Відповідач 27 грудня 2018 року надав Позивачу відповідь за вих. №833 на вищезазначений лист. У цій відповіді Відповідач, наголосив. Що Договір оренди є подовженим на 2 роки 11 місяців, тобто з 18 листопада 2017 року до 18 жовтня 2020 року.

Таким чином суд вважаємо, що Договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в комунальній власності від 18 січня 2012 року є чинним та у відповідності до ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору.

Хибними є твердження Позивача, щодо спливу строку оренди 18 грудня 2018 року у зв`язку із укладенням додаткової угоди від 18 січня 2015 року до Договору оренди, оскільки п.1. вказаної додаткової угоди продовжено дію укладеного Договору оренди строком на 2 роки 11 місяців починаючи із 18 грудня 2014 року, тобто до 18 листопада 2017 року, але ніяк не до 18 грудня 2018 року, як стверджує Позивач.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати боргу, 3%річних, індексу інфляції, пені до суду не надано.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до Приватне акціонерне товариство "Аптечна мережа "Фармація" про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Повне рішення складено 03 червня 2019 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов