ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019м. ДніпроСправа № 904/803/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 159 222,01 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію у сумі 132 193,25 грн., збитки від інфляції у сумі 9446,37 грн., пеня у сумі 14 020,91 грн., 3 % річних у сумі 3561,48 грн. (за договором купівлі-продажу теплової енергії № 1288 від 01.03.2016)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 159 222,01 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію у сумі 132 193,25 грн., збитки від інфляції у сумі 9446,37 грн., пеня у сумі 14 020,91 грн., 3 % річних у сумі 3561,48 грн. (за договором купівлі-продажу теплової енергії № 1288 від 01.03.2016).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 (суддя Юзіков С.Г.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2019 № 586, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 904/803/19 у зв`язку із перебуванням судді Юзікова С.Г. на лікарняному.

За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду справу № 904/803/19 передано на розгляд судді Петренко Н.Е.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2019 прийнято справу до свого провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.05.2019. Відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, письмових пояснень та жодного клопотання суду не надав.

Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, направлено ухвалу суду за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак відповідач у судове засідання свого представника не направив, жодних клопотань не надав.

Отже, зважаючи на зазначене вище, господарським судом дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення, зокрема, відповідача про здійснення розгляду даної справи.

Сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, яку суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 23.04.2018 по справі №916/3188/16.

Відзив на позов не надано.

У разі ненадання відзиву, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

30.05.2019 представником позивача, через канцелярію суду, подано заяву про розгляд справи в судовому засіданні без участі представника позивача. Також позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.05.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.05.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України прийнято рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - позивач, теплопостачальна організація - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спарта" (далі - відповідач, споживач-покупець) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №1288 від 01.03.2016 (далі - договір).

Предметом договору визначено, що теплопостачальна організація - продавець відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач-покупець сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим Договором (пункт 1.1. договору).

Відповідно до таблиці 2, яка є невід`ємною частиною договору об`єктом теплоспоживання є нежитлові приміщення, а саме: адміністративне приміщення, адміністративне приміщення (2 поверх) та прохідна, що знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича , 7.

Як вказує позивач, останній свої договірні зобов`язання виконав, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого договором, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального періоду".

Позивач зауважує, що облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності, що передбачено п. 2.1 Договору.

Тарифи на послуги теплопостачання для потреб інших споживачів складають:

- за період з 24є.02.2017 по 04.01.2018 за 1 Гкал 1917,64 грн. з ПДВ, згідно постанови НКРЕКП №151 від 01.02.2017 для потреб інших споживачів;

- за період з 05.01.2018 по 27.10.2018 за 1 Гкал 2018,00 грн. з ПДВ, згідно постанови НКРЕКП №1529 від 28.12.2017 для потреб інших споживачів;

Оплата за відпущену теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем щомісячно, самостійно, в грошовій формі, не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим (пункт 3.2. договору).

Строк. Цей договір діє з 01 березня 2016 року по 31 грудня 2016 року і вважається щорічно продовженим. (пункт 9.1. договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору надання послуг, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на п. 3.2 договору, строк оплати спожитої теплової енергії, є таким, що настав.

Доказів оплати спожитої за період з 30.10.2017 по 03.04.2018 теплової енергії у розмірі 132193,25 грн. відповідач не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 132193,25 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обов`язку сплатити неустойку.

В силу вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 3.6 договору сторони погодили якщо споживач не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в термін, встановлений п. 3.2 договору, то він сплачує пеню у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем нарахована відповідачеві до сплати пеня за прострочення оплати теплової енергії у розмірі - 14 020,91 грн. за загальний період прострочення з 20.02.2018 по 17.11.2018 (розрахунок здійснено по кожному акту окремо).

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути 3% річних за період прострочення з 20.12.2017 по 15.01.2019 у розмірі 3 561,48 грн. та збитки від інфляції в сумі 9 446,37 грн. за період прострочення з січня 2018 року по грудень 2018 року.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Відповідно до п. 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Умовами договору визначено, що оплата відбувається не пізніше 20 числа, наступного місяця за розрахунковим. Відповідно прострочка виникає з 21 числа.

Згідно із ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України).

Господарський суд перевірив розрахунки пені, 3 % річних та встановив, що позивачем не враховано положення п.2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" та здійснено нарахування в усіх періодах з 20 числа відповідного місяця, а не 21, а також не враховано положення ч.5 ст. 254 ЦК України та у розрахунку за квітень 2018 не враховано, що 20.05.2018 був вихідний день (неділя), тому останнім днем оплати є 21.05.2018, відповідно прострочка виникає з 22.05.2019.

З урахуванням викладеного, підлягають частковому задоволенню вимога про стягнення пені в сумі 13 942,56 грн. та вимога про стягнення 3% річних в сумі 3 544,92 грн.

Розрахунок збитків від інфляції суд визнав арифметично та методологічно правильними, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., в той час як 1,5% ціни позову складає 2 388,33 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1 919,85 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (пропорційно до задоволених позовних вимог), та недоплачена сума судового збору в сумі 467,33 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"(50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" (50039, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 7, ) про стягнення заборгованості у розмірі 159 222,01 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію у сумі 132 193,25 грн., збитки від інфляції у сумі 9446,37 грн., пеня у сумі 14 020,91 грн., 3 % річних у сумі 3561,48 грн. (за договором купівлі-продажу теплової енергії № 1288 від 01.03.2016) - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" (50039, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 7, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"(50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9; ) заборгованість за теплову енергію у розмірі 132 193,25 грн. (сто тридцять дві тисячі сто дев`яносто три грн. 25 коп.), збитки від інфляції в сумі 9 446,37 грн. (дев`ять тисяч чотириста сорок шість грн. 37 коп.), 3 % річних у сумі 3 544,92 грн. (три тисячі п`ятсот сорок чотири грн. 92 коп.), пеню у сумі 13 942,56 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок дві грн. 56 коп.), витрати по сплаті судового збору в сумі 1 919,85 грн. (одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять грн. 85 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" (50039, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 7, ) в дохід державного бюджету (Отримувач коштів: УК у Собор.р. м. Дніпра/Собор.р./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989269; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок 3016; код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 467,33 (чотириста шістдесят сім грн. 33 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9; ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "СПАРТА" (50039, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 7, ).

Повний текст рішення складено 30.05.2019

Суддя Н.Е. Петренко