РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/2344/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеганс Україна»

про стягнення 387 242,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (надалі - АТ «Українська залізниця») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеганс Україна» (надалі - ТОВ «Елеганс Україна») про стягнення 387 242,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним наданням відповідачем послуг за договором про надання послуг №041/0917/т від 26.09.2017, у зв`язку з чим позивач заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 387 242,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

01.04.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ «Елеганс Україна» заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що послуги були надані позивачу раніше ніж підписані акти наданих послуг.

22.04.2019 через канцелярію суду від АТ «Українська залізниця» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, підтримує позов та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Суд відзначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України відповідачу надано право на подання заперечення на відповідь на відзив, а ухвалою суду від 11.03.2019 встановлено строк для подання таких заперечень - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідь на відзив була направлена на адресу відповідача 22.04.2019 поштовим відправленням №664, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист, які додані до відповіді на відзив.

За даними офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення №664 повернуто за зворотною адресою, оскільки воно не вручене під час доставки.

Таким чином, суд був позбавлений можливості розглянути дану справу в межах шістдесяти днів.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин, на переконання суду, відповідачу надано достатньо часу для сформування своєї позиції та подання заперечення на відповідь на відзив, проте ТОВ «Елеганс Україна» своїм правом не скористалось, заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву до суду не подало.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

26.09.2018 між АТ «Українська залізниця» (замовник) та ТОВ «Елеганс Україна» (виконавець) був укладений договір про надання послуг №041/0917/т (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання на свій ризик, власними силами, матеріалами та засобами надати (надавати) послуги з розробки автоматизованої системи обліку та управління майновими та земельними ресурсами залізничної галузі України (АСМК), згідно з технічними вимогами (додаток 1 до договору), який додається і є невід`ємною частиною цього договору .

Згідно з п. 1.2 Договору замовник зобов`язується прийняти (приймати) надані виконавцем послуги і оплатити (оплачувати) їх згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток 2 до договору), який додається і є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що за надані послуги виконавець складає та надає замовнику акт здачі-приймання наданих послуг.

Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акту здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний надіслати виконавцю підписаний акт здачі-приймання наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття послуг (п. 5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору усі платіжні документи оформлюються у відповідності до вимог чинного законодавства. Обов`язок щодо складання та направлення на адресу замовника документів покладається на виконавця.

Додатком 3 до Договору передбачено надання послуг у три етапи в наступні періоди: 1 етапи з 25.09.2019 до 30.10.2017; 2 етап з 01.11.2017 до 22.12.2017; 3 етап з 01.11.2017 до 22.12.2017.

На виконання умов Договору відповідач надав, а позивач прийняв всі передбачені умовами договору послуги, що підтверджується актами надання послуг №1 від 04.04.2018, №2 від 01.10.2018 та №3 від 01.10.2018.

У зв`язку із затримкою надання послуг, позивач звернувся до відповідача з претензією №36/3091 від 03.10.2018, в якій просив сплатити на його користь неустойку у вигляді штрафу та пені у загальному розмірі 1 000 108,00 грн.

Повідомленням №58/2018 від 22.10.2018 відповідач надав позивачу відповідь на зазначену претензію, в якому зазначив про визнання вимог АТ «Українська залізниця» в розмірі 612 866,00 грн. нарахованих до 05.05.2018, які сплатив відповідно до платіжного доручення №11506 від 26.10.2018, проте не визнав вимоги в частині заявленої пені по 2 та 3 етапу у розмірі 387 242,00 грн. пені, нарахованої з 06.05.2018 по 30.09.2018.

Спір у справі виник у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язання з надання послуг на підставі Договору за 2 та 3 етапами, у зв`язку з чим позивач заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 387 242,00 грн.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Матеріалами справи підтверджується (акти надання послуг №1 від 04.04.2018, №2 від 01.10.2018 та №3 від 01.10.2018) надання позивачем та прийняття відповідачем всіх передбачених умовами Договору послуг.

За твердженням позивача, роботи по 2 та 3 етапу були передані відповідачем та прийняті позивачем 01.10.2018, на підтвердження чого АТ «Українська залізниця» надано акти надання послуг №2 від 01.10.2018 та №3 від 01.10.2018.

В той же час, судом досліджено лист ТОВ «Елеганс Україна» №21/2018 від 26.04.2018, який отриманий АТ «Українська залізниця» 27.04.2018 та зареєстрований за вх. 21/1504, що вбачається із штемпеля вхідної кореспонденції, факт чого не заперечується позивачем, проте АТ «Українська залізниця» вказує на те, що на його адресу надійшов лише лист, без результатів виконання робіт за етапами 2 та 3.

Із змісту вказаного листа вбачається, що в ньому йдеться мова про передачу відповідачем позивачу результатів виконаної на підставі Договору роботи по 2 та 3 етапу разом з актами здачі-приймання наданих послуг.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Тобто, вказаною нормою встановлено саме обов`язок, а не право, замовника прийняти роботу, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

При цьому, відповідно до п. 5.2 Договору замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акту здачі-приймання наданих послуг прийняти роботи та надіслати виконавцю підписаний акт здачі-приймання наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття послуг.

Таким чином, отримавши лист №21/2018 від 26.04.2018 позивач був зобов`язаний прийняти роботу та надіслати виконавцю підписаний акт здачі-приймання, а у разі виявлення недоліків або, як стверджує позивач, відсутності вказаних у цьому листі додатків (результатів виконання робіт за етапами 2 та 3 та актів здачі-приймання) заявити про таке відповідачу протягом п`яти робочих днів, проте жодного звернення позивача до відповідач в матеріалах справи не міститься, а акти здачі-приймання підписані АТ «Українська залізниця» 01.10.2018, після повторного їх направлення.

Частиною 6 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

Отже, в даному випадку підписання актів №2 та №3, які разом з результатами роботи були отримані замовником 27.04.2018, саме 01.10.2018 було зумовлено протиправною поведінкою самого позивача, а відтак прострочення прийняття виконаних робіт за Договором по 2 та 3 етапу з 06.05.2018 до 30.09.2018 відбулось у зв`язку з бездіяльністю та з вини АТ «Українська залізниця».

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі результатів виконаної на підставі Договору роботи по 2 та 3 етапу 27.04.2019, а судом встановлено факт прострочення прийняття результатів вказаної роботи з 06.05.2018 по 30.09.2018 з вини самого замовника (АТ «Українська залізниця»).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Господарського процесуального кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

За таких обставин, позовні вимоги АТ «Українська залізниця» про стягнення з ТОВ «Елеганс Україна» пені у розмірі 387 242,00 грн. задоволенню не підлягають, а відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, розмір судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом даної справи, становить 39 000,00 грн., а також, які очікує понести, становить 19 362,10 грн., витрати на професійну правову допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач посилається на договір про надання правової (правничої) допомоги №2019/03/20-1 від 20.03.2019, укладений з Адвокатським об`єднанням «Альфа де-юре», додаткову угоду №1 від 20.03.2019 до зазначеного договору, звіт про виконання доручення із надання послуг з правової допомоги адвоката у справі №910/2344/19, акт здачі-приймання послуг з правової (правничої) допомоги адвоката №1 від 01.04.2019 та платіжне доручення №136 від 01.04.2019 на суму 39 000,00 грн.

Судом встановлено, що 20.03.2019 між ТОВ «Елеганс Україна» (замовник/клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Альфа де-юре» (виконавець/адвокат) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №2019/03/20-1, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого сторони констатують, що у замовника виникла необхідність отримання послуг щодо юридичного супроводження господарських відносин між замовником та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» та захисту прав і законних інтересів замовника в господарському спору з приводу виконання замовником умов Договору у справі №910/2344/19. У зв`язку з викладеним, з метою оптимізації правової допомоги замовник доручає від його імені та в його інтересах, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступну правову допомогу (юридичні послуги):

- надання усних і письмових консультацій, а також усних і письмових роз`яснень з питань чинного законодавства України та/або міжнародного законодавства;

- за необхідності підготовка проектів листів-вимог, листів-запитів, звернень, заперечень, скарг, тощо;

- складання позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заперечень, відзиву, інших процесуальних документів;

- представництво інтересів замовника у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій в межах предмету договору;

- вчинення інших дій необхідних для надання послуг за Договором.

Пунктами 1.5, 1.6 додаткової угоди №1 від 20.03.2019 до договору про надання правової (правничої) допомоги №2019/03/20-1 визначено, що особою, відповідальною за виконання доручення виконавця, є адвокат Бойко А.А., погодинна ставка адвокатського гонорару (вартості послуг) становить 1 300,00 грн. за годину без ПДВ (виконавець не є платником ПДВ).

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором про надання правової (правничої) допомоги №2019/03/20-1 від 20.03.2019, ТОВ «Елеганс Україна» (замовник/клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Альфа де-юре» було складено акт здачі-приймання послуг з правової (правничої) допомоги адвоката №1 від 01.04.2019, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно вказаного акту, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом склали 39 000,00 грн., які були сплачені позивачем 01.04.2019, що підтверджується платіжним дорученням №136 від 01.04.2019.

Повноваження адвоката Бойка А.А., підтвердженні ордером серії КС №283806 від 20.03.2019 виданим позивачем, а також свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1947 від 22.04.2004.

Отже, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання адвокатом Бойко А.А. професійної правничої допомоги позивачу в межах даної справи на суму 39 000,00 грн.

Враховуючи викладене, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» відмовити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (01030, м. Київ, вул. Івана Франка, будинок 21; ідентифікаційний код 40081258) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеганс Україна» (03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, будинок 8-А, офіс 407; ідентифікаційний код 37079872) витрати на правничу допомогу 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий