ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1266/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "КВІК", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних в сумі 138 177,54 грн

Представники:

від позивача: Хілько А.С., адвокат, свідоцтво ЗП 001815 від 27.09.2018, ордер серія ЗП №085132

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "КВІК" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - відповідач) про стягнення 101 680,00 грн основного боргу, 15 636,43 грн пені, 16 573,84 грн інфляційних втрат та 4 287,27 грн трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору №17005т на виконання робіт від 08.02.2017 в частині здійснення оплати за виконані роботи в строк, встановлений пунктом 4.1. договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.04.2019.

19.04.2019 відповідач подав через канцелярію суду відзив вих. №15-01/308 від 18.04.2019 на позовну заяву про стягнення заборгованості і заяву вих. №15-01/306 від 19.04.2019 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач зазначив, що підтвердженням отримання замовником об`єктів ремонту є дата, яка зазначена в акті приймання-передачі об`єктів з ремонту, проте на момент звернення до суду позивачем такі документи до суду не надані.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2019 заяву ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення, відкладено розгляд справи на 21.05.2019.

15.05.2019 від позивача до суду надійшла відповідь вих. б/н від 10.05.2019 на відзив, в якій ТОВ "Машинобудівний завод "КВІК" зазначив, що підписанням акта здачі-приймання робіт відповідач підтвердив виконання зобов`язань позивачем в повному обсязі, в тому числі щодо надання документів.

21.05.2019 позивач подав до суду клопотання вих. б/н від 21.05.2019 про стягнення витрат на правничу допомогу.

Суд долучив відповідь на відзив та клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи.

В судове засідання, яке відбулось 21.05.2019, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 21.05.2019 відповідач подав до суду клопотання вих. б/н від 20.05.2019 про розгляд справи без участі його представника відповідача у зв`язку зі звільненням останнього.

Суд долучив клопотання відповідача до матеріалів справи.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "КВІК-2006" (далі - виконавець), найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "КВІК" (далі - позивач), та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - відповідач, замовник) укладено договір № 17005т на виконання робіт (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи з капітального ремонту турбокомпресорів 6ТК тепловоза 2ТЕ116 (далі - об`єкти ремонту). Обсяги та ціни ремонту визначені в Додатку №1, що є невід`ємною частиною договору у порядку та строки, передбачені договором. Виконавець зобов`язується виконати у встановлений строк ремонт об`єктів, у відповідності до встановлених законодавством вимог, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи виконавцем.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. Договору загальна вартість наданих за цим договором робіт складає 1 922 400,00 грн, у тому числі ПДВ - 20% - 320 400,00 грн. Ціни в накладних і в рахунках-фактурах вказуються в національній валюті України.

За умовами п. 4.1. Договору замовник здійснює оплату протягом 30 календарних днів з моменту підписання акта приймання виконаних робіт на підставі рахунку виконавця.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 3.1. Договору).

08.02.2017 сторони підписали специфікацію № 1 до Договору, в якій узгодили виконання робіт з капітального ремонту турбокомпресорів 6ТК тепловоза 2ТЕ116 загальною вартістю 1 922 400,00 грн з ПДВ. Термін виконання робіт 30 робочих днів з моменту підписання акта приймання-передачі турбокомпресорів 6ТК.

На виконання умов Договору позивач виконав капітальний ремонт турбокомпресора 6ТК загальною вартістю 601 680,00 грн з ПДВ, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0928.3 від 28.09.2017 (арк.с. 16). ТОВ "Торгово-виробнича компанія "КВІК-2006" виставило відповідачу рахунок на оплату №0928.3 від 28.09.2017 на суму 601 680,00 грн з ПДВ (арк.с 17).

Враховуючи умови оплати, визначені п. 4.1. Договору, строк оплати за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0928.3 від 28.09.2017 настав 30.10.2017 (28.10.2017 - вихідний день, тому на підставі ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України днем закінчення строку оплати є перший за ним робочий день 30.10.2017).

Як зазначає позивач, відповідач здійснив оплату виконаних робіт частково, в сумі 500 000,00 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 101 800,00 грн (601 680,00 грн - 500 000,00 грн = 101 800,00 грн)

З метою досудового врегулювання спору 18.02.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію №1 від 20.02.2019 (арк.с. 18-19) про сплату заборгованості в сумі 129 857 грн 05 коп.

В силу статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

У відповідності до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Відповідач не надав доказів здійснення повної та своєчасної оплати робіт, виконаних згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0928.3 від 28.09.2017, в сумі 101 680,00 грн, доводи позивача щодо наявності заборгованості шляхом надання належних доказів не спростував.

При цьому суд критично ставиться до доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, оскільки акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0928.3 від 28.09.2017 підписаний сторонами без заперечень і зауважень, скріплений їхніми печатками, а отже є належним і достатнім доказом виконання робіт позивачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 101 680,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

За умовами п. 9.1. Договору відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором настає відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 16 573,84 грн за загальний період прострочення з листопада 2017 року по лютий 2019 року, 3% річних в сумі 4 287,27 грн за загальний період прострочення з 29.10.2017 по 25.03.2019.

При перевірці наданого позивачем розрахунку 3% річних суд дійшов висновку, що позивачем неправильно визначено дату початку періоду прострочення. Як встановлено судом, строк оплати виконаних робіт за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №0928.3 від 28.09.2017 настав 30.10.2017, тому датою початку періоду прострочення зобов`язання є 31.10.2017.

За перерахунком суду, враховуючи вищезазначений висновок суду, загальний розмір 3% річних складає 4 270,56 грн, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, в сумі 4 270,56 грн.

За перерахунком суду, загальний розмір інфляційних втрат за заявлений позивачем період нарахування становить 13 784,18 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, в сумі 13 784,18 грн.

Відповідно до п. 9.3. Договору за несвоєчасне здійснення замовником оплати виконаних робіт, згідно з умовами цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення строків розрахунків.

За розрахунком позивача розмір пені за порушення строків оплати робіт, виконаних за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №0928.3 від 28.09.2017, за загальний період прострочення з 29.10.2017 по 29.04.2018, становить 15 636,43 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

В силу п. 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Господарським судом встановлено, що зобов`язання з оплати робіт, виконаних за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №0928.3 від 28.09.2017, виконано відповідачем з порушенням умов п. 4.1. Договору.

За перерахунком суду, враховуючи вищезазначені висновки суду, загальний розмір пені становить 15 486,00 грн. Відтак, позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково, в сумі 15 486,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 195,85 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачені або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2019 між адвокатом Хілько Антоном Сергійовичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "КВІК" (далі - клієнт) укладений договір № 43 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу, пов`язану із захистом його прав і законних інтересів в судах всіх інстанцій, що діють в системі судоустрою України, на підприємствах, установах і організаціях усіх форм власності незалежно від підпорядкування у справі про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за договором на виконання робіт №17005 від 08 лютого 2017 року, укладеним між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "КВІК-2006".

Згідно з п. 4.1. вищезазначеного договору за надання правової допомоги адвокатом клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається з урахуванням складності справи, ціни позову, значенням справи для клієнта, витрат адвоката, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також розумності та інших істотних обставин і визначається в описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги. Гонорар на підставі цього договору за виконану роботу сплачується клієнтом на підставі рахунку адвоката протягом 3 робочих днів з дня його виставлення. Сторони домовились, що оплата за судове засідання можлива до його проведення. За результатом наданих послуг складається акт приймання-передачі послуг, який підписується клієнтом протягом 3 робочих днів з дня його отримання.

В матеріалах справи містяться акт приймання-передачі наданих послуг від 21.05.2019 і детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі, які підтверджують обсяг наданих адвокатом послуг загальною вартістю 7 195,85 грн, а саме:

- збір та ознайомлення з доказами у справі та аналіз законодавства та судової практики, підготовка правової позиції та узгодження її з клієнтом - 1 година - 0,00 грн;

- підготовка претензії - 2 години - 500,00 грн;

- підготовка позовної заяви з додатками - 3 години - 2 200,00 грн;

- участь у судовому засіданні (23.04.2019) - 1 година - 2 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні (21.05.2019) - 1 година - 2 000,00 грн;

- витрати на пальне - 495,85 грн.

Факт оплати наданих адвокатом послуг в загальній сумі 7 195,00 грн підтверджується платіжними дорученнями № 5794 від 14.03.2019 на суму 500,00 грн, № 5882 від 25.03.2019 на суму 2 200,00 грн, № 6195 від 20.05.2019 на суму 4 495,85 грн.

Враховуючи викладене, витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 7 041,87 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 126, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "КВІК" (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А, ) 101 680,00 грн (сто одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) основного боргу; 13 784,18 грн (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні 18 копійок) інфляційних втрат; 4 270,56 грн (чотири тисячі двісті сімдесят гривень 56 копійок) 3% річних; 15 486,00 грн (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість гривень 00 копійок) пені; 2 028,31 грн (дві тисячі двадцять вісім гривень 31 копійка) судового збору; 7 041,87 грн (сім тисяч сорок одна гривня 87 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.05.2019.

Суддя А.Є. Соловйова