ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
05.06.2019 Справа № 905/82/19
Господарський суд у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ, м.Покровськ, Донецька область №31 від 21.05.2019р. про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРЛАЙТ, м.Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ, м.Покровськ, Донецька область
про стягнення 4553885,14грн.
Представники сторін:
від позивача: Панасюк І.В., ордер серія КС№371370 від 25.04.19р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ№932 від 14.07.17р.
від відповідача: Федорець Д.Д., довіреність № 24-04-19 від 24.04.19р; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС№7436/10 від 01.03.19р.
вільний слухач: Малюк М.В.
Рішенням господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРЛАЙТ, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ, м.Покровськ, Донецька область про стягнення 4553885,14грн., задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування у розмірі 3449374,49 грн., 3% річних у розмірі 808450,56 грн., судовий збір в розмірі 63867,38 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.05.19р. до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ, м.Покровськ, Донецька область №31 від 21.05.2019р. про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19 до 25.04.2020р.

Ухвалою суду від 28.05.19р. вказану заяву прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.06.19р.

У судове засідання 05.06.19р. представник відповідача (заявника) з`явився та наполягав на задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19 до 25.04.2020р.

Представник позивача в судове засідання 05.06.19р. з`явився та надав усні заперечення проти заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19 до 25.04.2020р.

Дослідивши заяву про відстрочку виконання судового рішення, суд зазначає наступне:

Згідно ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно приписів ч.1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК).

Частиною 4 цієї статті встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 5 ст. 331 ГПК розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Такі висновки Конституційного Суду України містяться в мотивувальній частині рішення від 26.06.2013р. у справі № 1-7/2013.

Згідно п.7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (із змінами та доповненнями), відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Як вказано у п. 7.2 вказаної Постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № від 04.06.2019р., Товариство з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ - підприємство, видами діяльності якого є добування кам`яного вугілля, добування бурого вугілля, діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками, оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний), неспеціалізована оптова торгівля.

Так, матеріали справи містять спеціальний дозвіл на користування надрами №5614 від 25.07.2012р., виданий Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ на видобування кам`яного вугілля і супутніх корисних копалин, стром дії на 20 років.

Відповідно до Угоди №5614 від 05.02.2018р. про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин (додаток до спеціального дозволу №5614 від 25.07.2012р.) Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) надає Товариству з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ (Надрокористувачу) право користування ділянкою надр з метою видобування корисних копалин, а Надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією угодою та нормами діючого законодавства.

Ця угода набирає чинності з дня реєстрації дозволу та припиняє свою дію з моменту припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу або закінчення строку дії дозволу (п.11.1 угоди).

Згідно Програми робіт з видобування корисних копалин (додаток до спеціального дозволу №5614 від 25.07.2012р.) заплановано початок видобування 3 кв. 2019р.

15.05.2018р. наказом Державної служби геології та надр України №160 зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, зокрема, дозвіл №5614 від 25.07.2012р., виданий Товариству з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ.

В обґрунтування своєї заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19 заявник зазначає про:

- скрутний фінансовий стан підприємства, обумовлений зупиненням дії спеціального дозволу, що призвело до неможливості ТОВ ШАХТА РОСІЯ здійснювати свою господарську діяльність;

- наявність реальної загрози банкрутства боржника;

- відсутність вини відповідача у виникненні спору.

За твердженнями заявника, для відновлення фінансового становища ТОВ ШАХТА РОСІЯ необхідний певний період часу, протягом якого підприємство має розпочати основну статутну господарську діяльність - видобування корисних копалин (гірничої маси/кам`яного вугілля) та їх реалізацію споживачам. У зв`язку з вчиненням Держгеонадрами неправомірних дій по зупиненню дії спецдозволу на користування надрами №5614 від 25.07.2012р., виданого ТОВ ШАХТА РОСІЯ, зупинено гірничі роботи, пов`язані з розробкою родовища корисних копалин, виділеного відповідачеві. Програмою робіт з видобування корисних копалин, яка у відповідності до вимог п.10 Порядку №615, є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, проходження гірничих виробок передбачалось у строку 2 кв. 2018р. 2 кв. 2019р., початок видобування вугілля ТОВ ШАХТА РОСІЯ передбачався з 3-го кварталу 2019р. Однак дотримання зазначеної Програми стало неможливим з незалежних від ТОВ ШАХТА РОСІЯ причин. З огляду на строки в Програмі робіт, з урахуванням часу затримки їх проведення, для відновлення гірничих робіт та початку видобутку гірничої маси від проведення гірничих виробок та її реалізації, підприємству необхідний період часу близько одного року.

Крім того, заявником долучені до матеріалів справи, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2019р., що підтверджує скрутний фінансовий стан підприємства відповідача; бухгалтерську довідку Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ №30 від 21.05.2019р. про залишок коштів станом на 21.05.2019р.

Так, згідно звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2019р. чистий фінансовий результат: прибуток відсутній, збитки Товариства за звітний період становлять 6 тис. грн.

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ №30 від 21.05.2019р. за даними бухгалтерського обліку станом на 21.05.2019р. на балансі ТОВ ШАХТА РОСІЯ грошові кошти на рахунках, основні фонди не обліковуються, у балансі рахуються запаси у сумі 118 тис.грн., кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги становить 17252 тис.грн., кредиторська заборгованість за одержаними авансами 8000 тис.грн., інші поточні зобов`язання 84511 тис.грн., з травня 2018р. ТОВ ШАХТА РОСІЯ фінансово-господарська діяльність не ведеться.

При цьому, боржником (заявником) надані докази на підтвердження вжиття заходів направлених на відновлення об`ємів виробництва, що буде сприяти продовженню господарської діяльності відповідача та зроблять реальною можливість виконання зобов`язання перед стягувачем, про що свідчить наявність рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2019р. у справі №200/12877/18-а, яким визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 15 травня 2018 року №160 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами» в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами №5614 від 25 липня 2012 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта Росія», і пункт 2 Додатку до наказу Державної служби геології та надр України від 15 травня 2018 року №160 «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено».

Доказів скасування вказаного судового акту матеріали справи не містять, сторонами не надано.

Відтак, з однієї сторони, скрутне фінансове становище, яке сталося внаслідок настання для відповідача непередбачуваних обставин, що досі відображується на господарській діяльності товариства, а з іншої - заплановані доходи, які можливі в результаті поетапного відновлювання процесу для підприємства, свідчать про те, що в разі надання відстрочення по сплаті заборгованості перед позивачем дозволить в повній мірі виконати грошове зобов`язання та уникнути в подальшому порушення платіжної дисципліни.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обставини, наведені відповідачем в підтвердження свого скрутного становища, є винятковими і ускладнюють виконання рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, наявність виключних обставин, які унеможливлюють своєчасне виконання рішення господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ, зокрема, скрутний фінансовий стан підприємства, зумовлений зупиненням дії спеціального дозволу, що призвело до неможливості ТОВ ШАХТА РОСІЯ здійснювати свою господарську діяльність; поновлення в судовому порядку дії спеціального дозволу на користування надрами від 25 липня 2012 року №5614; наявність загрози банкрутства боржника, що призведе до неможливості виконання ТОВ ШАХТА РОСІЯ зобов`язань по виплаті заборгованості, вказують на доцільність відстрочення рішення господарського суду та дотримання балансу інтересів сторін, реальні наміри відповідача виконати боргові зобов`язання перед позивачем, оскільки на даному етапі значний обсяг суми примусового стягнення може привести до несприятливих наслідків діяльності підприємства відповідача і поставити під загрозу можливість відновлення його становища.

Згідно з ч.5 ст.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ, м.Покровськ, Донецька область про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19 до 25.04.2020р., підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.74, 86, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТА РОСІЯ, м.Покровськ, Донецька область №31 від 21.05.2019р. про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19, задовольнити.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2019р. у справі №905/82/19 до 25.04.2020р.

Ухвала набрала законної сили 05.06.19р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України) шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття (проголошення).

У судовому засіданні 05.06.19р. оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.06.19р.

Суддя М.О. Лейба