ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. Справа№ 910/13666/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши у письмовому провадженні

апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю "Побєда"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019

у справі №910/13666/18 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю "Побєда"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Гранд"

про стягнення 164 642,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Побєда" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Гранд" (далі за текстом - відповідач) заборгованості за договором поставки №АР 068 від 27.06.2018 у сумі 164 642,42 грн., з яких: 160 562,38 грн. - попередня оплата, 4 080,04 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору не здійснив повну поставку оплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення попередньої оплати з нарахованими процентами за користування грошовими коштами позивача.

Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи про те, що ним виконано всі зобов`язання за укладеним з позивачем договором і на момент отримання товару позивач не мав зауважень до його якості та кількості. Замовлення на поставку товару позивач надавав в усній та письмовій формі, після чого відповідачем і було виставлено рахунок на оплату. На думку відповідача, здійснення оплати рахунку підтверджує усі погоджені сторонами умови щодо асортименту, кількості, одиниці, якості та ціни товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/13666/18 відмовлено в задоволені позову повністю, оскільки позивачем не доведено факту недопоставки відповідачем товару, а тому підстави для повернення позивачу авансу в розмірі 160 562,38 грн. відсутні. В задоволенні вимоги про стягнення 4 080,04 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами відмовлено, оскільки вона є похідною від вимоги про повернення авансу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/13666/18 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, а висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема позивач звертав увагу суду апеляційної інстанції на наступне:

- суду надано пояснення з математичними розрахунками площі замовленого твору, що підтверджують обґрунтованість вимог позивача;

- позивачем оплачено товар у більшій кількості, ніж фактично поставлено відповідачем;

- поза увагою суду залишилися заперечення позивача щодо підписання його представниками видаткової накладної №РН-060702 від 06.07.2018;

- факт недостачі товару встановлено висновком Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-635 від 16.08.2018;

- відповідачем надавалися суперечливі пояснення щодо поставки товару позивачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/13666/18 та вирішено здійснювати її розгляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

27.06.2018 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладеного договір поставки №АР 068 (далі - Договір), за умовами якого (п.п.1.1, 2.1) постачальник зобов`язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в даному договорі, металопрокат, сортамент, кількість та ціна якого вказані у рахунках-фактурах та/або специфікаціях, оформлених як додатки до даного договору, які є його невід`ємними частинами. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках-фактурах та/або специфікаціях до договору. З моменту прийняття та оплати покупцем рахунку-фактури партія товару вважається узгодженою між сторонами.

Ціна та порядок розрахунків визначений сторонами у розділі 3 Договору, відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4 якого ціна на товар встановлюється за домовленістю між постачальником та покупцем, з урахуванням ПДВ і вказується у рахунках та інших супровідних документах. Загальна сума договору визначається на підставі сплачених рахунків. Оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах вказаних у специфікації до даного договору поставки. У разі одержання від покупця передплати частково (якщо це не суперечить умовам розрахунків), постачальник має обов`язки з поставки товару лише на суму одержаних коштів. Оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв`язком.

Строк поставки - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100% передоплати, інші строки поставки та умови оплати узгоджуються сторонами у специфікаціях до договору (п.4.2 Договору).

Порядок приймання товару погоджений у розділі 5 Договору, згідно з п.п.5.1, 5.2, 5.4 якого товар приймається покупцем відповідно до видаткової накладної. Покупець зобов`язаний надати довіреність на отримання матеріальних цінностей. Приймання товару за кількістю здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6, в частині, що не суперечить умовам договору. У разі отримання покупцем товару, який не відповідає замовленню, покупець зобов`язаний прийняти його на відповідальне зберігання і негайно сповістити про це постачальника. Якщо такий товар реалізований третім особам, прийнятий до виробництва, або якщо належне зберігання такого товару не забезпечено, то такий товар зараховується до виконання зобов`язань по договору. У разі неможливості поставити товар в замовленому обсязі, постачальник здійснює поставку на суму передплати за товар, або повертає суму передплати без застосування штрафних санкцій.

У випадку виявлення недостачі (недотримання умов договору щодо кількості товару) або дефектів (недотримання умов щодо якості, асортименту товару) письмовий виклик поштою представника постачальника для участі в прийманні є обов`язковим. У випадку якщо постачальник не надасть письмової відповіді на виклик, або дасть письмову відповідь про неможливість надсилання свого представника для участі в прийманні, прийняття товару проводиться за участю експерта узгодженої сторонами експертної організації (п.8.1 Договору).

На виконання умов Договору відповідач виставив позивачу засобами факсимільного зв`язку рахунок на оплату № АГ-0001327 від 26.06.2018 на загальну суму 523 064,45 грн. з ПДВ за наступний товар: профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х3550 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х4100 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х8400 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х11500 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х6400 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х5000 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х5500 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х6500 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х4600 - 1 пач.; коньок Тип 2 (2м) - 105 шт., вітрова планка Тип 4 - 70 шт.

Позивач оплатив виставлений рахунок, на підтвердження чого суду надано платіжне доручення №339 від 27.06.2018 на суму 523 064,45 грн. з призначенням платежу: "Профнастил по рах. № АГ-0001327 від 26.06.2018 в т.ч. ПДВ - 87177,41 грн.".

Однак, за твердженням позивача, при прийнятті товару ним виявлено невідповідність обсягів поставленого товару замовленню позивача, а саме: замість погодженого сторонами та оплаченого позивачем обсягу товару було поставлено: профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x3350 у кількості 236,54 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x4100 у кількості 285,15 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x8400 у кількості 898,80 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x11500 у кількості 307,62 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x6400 у кількості 205,44 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x5000 у кількості 331,70 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x5500 у кількості 429,60 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x6500 у кількості 278,20 кв.м.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x4600 у кількості 19,69 кв.м.; коньок Тип 2 (2м.) у кількості 100 шт.; вітрову планку Тип 4 у кількості 68 шт., замовленого та оплаченого позивачем профнастилу ПК-45 (45) оц. 1070x3550 у кількості 330,47 кв. м. взагалі не було поставлено.

Позивач звернувся до відповідача з претензією щодо недоотримання оплаченого товару та просив направити свого представника для участі у фіксації факту недопоставки товару.

Відповідач листом №09/08-1 від 09.08.2018 повідомив позивача про те, що не має можливості направити представника для прийняття товару по кількості, тому для швидкого вирішення питання просив провести приймання товару із залученням експерта Торгово-промислової палати.

Згідно з наявним у справі експертним висновком Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати В-635 від 16.08.2018, в процесі візуального огляду та суцільного перерахунку профнастилу було виявлено: профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x3350 у кількості 71 шт; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x4100 у кількості 65 шт; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x8400 у кількості 100 шт; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x11500 у кількості 25 шт; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x6400 у кількості 30 шт.; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x5000 у кількості 62 шт.; профнастилу ПК-45 (45) оц. 1070x5500 у кількості 71 шт; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x6500 у кількості 40 шт; профнастил ПК-45 (45) оц. 1070x4600 у кількості 4 шт; коньок Тип 2 у кількості 100 шт.; вітрова планка Тип 4 у кількості 68 шт.

Спір у даній справі стосується з`ясування питання належного виконання відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару у кількості та за якістю, що відповідають замовленню позивача та, як наслідок, наявності підстав для повернення здійсненої позивачем передоплати з процентами за користування грошовими коштами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. ст. 655, 662 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню належним чином у встановлений строк. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначалося вище, за умовами Договору кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках-фактурах, а з моменту оплати рахунку-фактури партія вважається погодженою.

До матеріалів справи надано рахунок на оплату № АГ-0001327 від 26.06.2018 на загальну суму 523 064,45 грн. з ПДВ, згідно з яким сторони погодили поставку товару у наступних одиницях виміру: профнастил - в пачках, а коньок типу 2 та вітрова планка - у штуках.

Відповідно до ст. ст. 663, 664, 693 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд зазначив про те, що здійснивши повністю оплату виставленого відповідачем рахунку, позивач погодився щодо кількості партії товару, яка має бути поставлена відповідачем та вказана у рахунку. При цьому судом відхилено посилання позивача на те, що він не звернув уваги на визначення в рахунку на оплату кількісного показника замовленої продукції не в метрах квадратних, а в пачках, оскільки підписавши договір, позивач погодився на всі його умови, а оплативши рахунок погодився на поставку товару в пачках.

Також у справі наявна копія видаткової накладної №РН-060702 від 06.07.2018, підписана обома сторонами та скріплена їх печатками, зі змісту якої слідує, що відповідач поставив, а позивач прийняв наступний товар: профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х3550 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х4100 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х8400 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х11500 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х6400 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х5000 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х5500 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х6500 - 1 пач; профнастил ПК-45 (45 оц.) 1070х4600 - 1 пач.; коньок Тип 2 (2м) - 105 шт., Вітрова планка Тип 4 - 70 шт.

В оскаржуваному рішенні зазначено про те, що судом оглянуто оригінал вищезгаданої видаткової накладної.

Позивач в апеляційній скарзі наголошував на тому, що хоча у видатковій накладній вказано зі сторони позивача особу отримувача товару - ОСОБА_1 , але він не підписував видаткову накладну і печатка на накладній не проставлялася.

При цьому позивач заперечував проти призначення судом експертизи.

Відповідач надав суду копію довіреності від 27.06.2018, виданої ОСОБА_1 на отримання цінностей від ТОВ "Айрон Гранд" (відповідача), яка містить підписи від керівника підприємства, головного бухгалтера та печатку позивача.

Доказів звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про викрадення чи незаконне використання печатки позивача іншими особами суду не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом в тому, що позивач є особою, відповідальною за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, накладних, а тому за відсутності доказів втрати печатки товариством позивача, спірна видаткова накладна та довіреність скріплені печаткою підприємства позивача є належними доказами у розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України.

Відповідач надав до матеріалів справи копію товарно-транспортної накладної від 06.07.2018 №246, на якій наявні підписи вантажовідправника, водія та вантажоодержувача. Відомості про недопоставку товару на вказаній накладній відсутні, у зв`язку з чим суд першої інстанції зазначив про те, що при прийнятті товару від перевізника (перевезення здійснювалось автомобільним транспортом) позивачем не було складено комерційний акт про недостачу та не зазначено про відмову перевізника скласти відповідний акт.

Місцевим господарським судом не прийнято до уваги наданий позивачем на підтвердження факту недостачі товару експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати В-635 від 16.08.2018, оскільки з цього висновку вбачається визначення експертами кількості поставленого відповідачем товару у штуках, а не в метрах квадратних, як зазначає позивач.

Однак колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що згідно з виставленим відповідачем рахунком та наданим накладними по двом останнім позиціям товару поставка здійснювалася у штуках. Так за накладними відповідача коньок Тип 2 (2м.) поставлений у кількості 105 шт., тоді як згідно з висновком Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати названий товар поставлено у кількості 100 шт. За накладними відповідача вітрова планка Тип 4 поставлена у кількості 70 шт., тоді як з названим висновком Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати названий товар поставлено у кількості 68 шт.

Тобто в даному випадку має місце недопоставка товару у загальній кількості 7 шт. на суму, що у підсумку складає 626,19 грн. без ПДВ та 751,43 грн. з ПДВ.

Посилання позивача на недопоставку решти товару, вказаного в накладній, та визначення одиниць виміру в метрах квадратних, відхиляється судом, оскільки поставка товару (профнастилу) погоджено сторонами саме у пачках, а не в метрах квадратних. По суті розрахунок позивача щодо того, скільки квадратних метрів мав поставити відповідач відповідно до погодженого рахунку на оплату № АГ-0001327 від 26.06.2018, є лише припущеннями та довільними розрахунками позивача, які не відповідають умовам укладеного між сторонами Договору та погодженому рахунку на оплату.

Таким чином, за результатами перегляду даної справи частково підтвердилися доводи позивача щодо факту недопоставки відповідачем товару, а саме на загальну суму 751,43 грн. і в цій частині вимоги позивача про стягнення з відповідача передоплати згідно з ч.2 ст. 693 ЦК України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В решті вимоги про стягнення передоплати є недоведеними.

В ч.3 ст. 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За загальним правилом розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а у разі, якщо в договорі розмір процентів не встановлений, то він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №914/120/17).

Оскільки умовами укладеного між сторонами Договору не визначено розмір процентів, то в даному випадку при здійсненні відповідного розрахунку підлягає застосуванню облікова ставка Національного банку України.

За розрахунком суду апеляційної інстанції, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19,10 грн. процентів, нарахованих на суму 751,43 грн. за період з 14.07.2018 по 04.09.2018. В решті вимоги позивача про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами задоволенню не підлягають.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи доводи апеляційної скарги позивача частково підтвердилися, що свідчить про неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, а також невірне застосування норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача 770,53 грн. (з них: 751,43 грн. - передоплата, 19,10 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами) з прийняттям рішення про задоволення названих вимог. В решті рішення суду має бути залишено без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги, з урахуванням їх часткового задоволення, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відносно витрат на послуги адвоката у місцевому господарському суді колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи (постанови Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18).

Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги. Такими документами можуть бути, зокрема, квитанції про оплату послуг адвоката; видаткові касові ордери; платіжні доручення про передачу коштів адвокату; виписки з рахунків тощо.

В позові зазначено про те, що попередній розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, у вигляді оплати послуг професійної правничої допомоги становить 10 000,00 грн.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія Акту від 31.01.2019 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №23/08-18 від 23.08.2018, підписаний позивачем та адвокатом Олексієнко Л.В. про те, що у період з 24.08.2018 по 31.01.2019 адвокат надав позивачу послуги, згідно наведеного в Акті переліку, на загальну суму 18 500,00 грн.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази здійснення позивачем таких витрат, у зв`язку з чим підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Побєда" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/13666/18 в частині стягнення з відповідача 751,43 грн. передоплати та 19,10 грн. процентів скасувати.

3. Позов в цій частині задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Гранд" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Побєда" 751 (сімсот п`ятдесят одну) грн. 43 коп. передоплати, 19 (дев`ятнадцять) грн. 10 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 11 (одинадцять) грн. 56 коп. судового збору за подання позову.

5. В решті рішення суду залишити без змін.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айрон Гранд" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Побєда" 17 (сімнадцять) грн. 34 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази із зазначенням необхідних реквізитів сторін.

8. Матеріали справи повернути Господарському суду міста Києва.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук