ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року м. Дніпро Справа № 908/846/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський карєр кварцитів"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р.

( головуючий суддя Федорова О.В., судді - Мірошниченко М. В., Носівець В.В.,

м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 28.01.2019 р.)

у справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Глухівський карєр кварцитів",

с. Баничі, Глухівський район, Сумська область

до Акціонерного товариства

"Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат",

м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд державного майна України,

м. Київ

про зобов`язання повернути майно, згідно з актом прийому-передачі від 16.06.2015 р., передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015 р., укладеним між ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та ТОВ Глухівський карєр кварцитів

за зустрічним позовом Акціонерного товариства

"Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат",

м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Фонд державного майна України,

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Глухівський карєр кварцитів",

с. Баничі, Глухівський район, Сумська область,

про визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Фонду державного майна України, про зобов`язання повернути майно, згідно акту прийому-передачі від 16.06.2015 р., передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015 р., укладеним між ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів, оскільки строк дії договору зберігання закінчився, послуги зберігання Позивачем оплачені, а Відповідачем була отримана вимога про повернення майна зі зберігання.

Публічне акціонерне товариство Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат звернулося до Господарського суду Запорізької області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів про визнання права власності на все спірне майно на підставі ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, оскільки ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя незаконно набуло майно за договором поставки № ЗАлК-Д-2015-74 від 05.06.2015 р., а тому не мало законних підстав для відчуження цього майна ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів за договором купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р., у зв`язку з цим даний договір купівлі-продажу є недійсним. Що стосується договору купівлі-продажу від 05.06.2015 р. № АКЗ-Д-2015-002, ПАТ ЗАлК вважає, що майно за цим договором є власністю ПАТ ЗАлК та незаконно було відчужено на користь ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів».

Третя особа вважає первісні позовні вимоги необґрунтованими та вважає, що ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя не мало законних підстав на отримання майна за договором, а отже, не могло укладати Договір купівлі-продажу від 09.06.2015 р. № АКЗ-Д-2015-002 з Позивачем. Що стосується Договору купівлі-продажу від 05.06.2015 р. № АКЗ-Д-2015-002, третя особа вважає, що майно, передане Позивачу за цим договором, є власністю ПАТ ЗАлК та незаконно було відчужено Позивачу. З огляду на викладене, третя особа вважає, що право власності на усе спірне майно належить ПАТ ЗАлК.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р. в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким первісний позов задовольнити в повному обсязі. В іншій частині рішення Апелянт просить залишити без змін.

В обгрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що висновки суду щодо неналежності доказів не відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства, судом порушено ст. 76 ГПК України, не застосовано ст. ст. 204, 328 ЦК України. Так, предметом позову у даній справі є вимога Позивача про зобов`язання Відповідача повернути Майно, яке належить Позивачу на праві власності та передане Відповідачу за Договором зберігання. Таким чином, до предмету доказування у спорі входить, зокрема доведення Позивачем права власності на Майно та наявності правовідносин з Відповідачем щодо зберігання Майна. Отже, договори купівлі-продажу Майна та Договір зберігання, що підтверджують такі обставини, є належними доказами.

Водночас, Скаржник наголошує на тому, що набув право власності на майно ТОВ «Алюмінієва катанка Запоріжжя» ( надалі ТОВ «АКЗ» ), відповідно до договорів купівлі-продажу, які є чинними. Перелік придбаного майна та факт його передачі підтверджується відповідними специфікаціями та актами приймання-передачі. Вартість Майна сплачена Позивачем на користь ТОВ «АКЗ» у повному обсязі. Отже, суд безпідставно піддав сумніву право власності Позивача на Майно, яке підтверджується належними, достовірними та достатніми доказами та, відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, гарантується та захищається державою. Проте, Відповідачем не повернуто спірне майно Позивачу, що є порушенням ст. ст. 319, 321, 944, 949, 953 ЦК України, ст. 193 ГК України, п. п. 4.2., 2.1.6., 2.1.7. Договору зберігання.

При цьому Скаржник зазначає, що спірне Майно є ідентифікованим. Крім того, у зустрічній позовній заяві Відповідач просить визнати за ним право власності на Майно, за переліком, ідентичним зазначеному у Договорі зберігання.

Скаржник вважає, що розглядаючи справу по суті, суд мав вирішити питання про законність вимог Позивача щодо повернення Майна, переданого за Договором зберігання, оскільки відповідно до ч, 1 ст. 2, ч. ч. 1, 3 ст. 236 ГПК України, завданням господарського судочинства є вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених прав, а рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Вимоги Позивача ґрунтуються на належних, достовірних та достатніх доказах, підтверджуються умовами чинних договорів та відповідають нормам законодавства. У той же час, питання щодо порядку та способу виконання рішення суду може бути порушене стягувачем чи виконавцем вже на стадії примусового виконання, згідно із ст. 331 ГПК України. Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову суд керувався оціночними поняттями, що стосувались не правомірності заявлених вимог, а питань виконання рішення.

Відтак, на думку Скаржника, відмовляючи у задоволенні позову на підставі неможливості повернути Майно, суд вийшов за межі питань, які мають вирішуватись під час ухвалення рішення, відповідно до ст. 237 ГПК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України, Позивач може бути обмежений у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 170 КПК України, арешт майна за ухвалою слідчого судді може полягати у позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. В ухвалі слідчого судді зазначено, що арешт накладено на Майно, яке належить на праві власності Позивачу, шляхом заборони його відчуження. Отже, право Позивача на розпорядження та користування Майном не обмежено ані в силу закону, ані рішенням суду. У той же час, Відповідач не має права на розпорядження Майном, оскільки не є його власником, а лише має обов`язок повернути Майно на вимогу Позивача, в силу ст. 949 ЦК України.

Щодо наявності Договору відповідального зберігання від 15.06.2017 р., то Скаржник зазначає, що ані КПК України, ані ухвалою слідчого судді про накладення арешту на Майно не визначено порядку її виконання та конкретної особи, на яку покладається зберігання Майна. Таким чином, вказану особу може бути змінено в ході виконання рішення суду.

Крім того, Скаржник зазначає, що висновки суду щодо посилання Позивача на ст. 1212 ЦК України, як на підставу своїх вимог, не відповідають обставинам справи.

Від Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що матеріали кримінальних проваджень, з огляду на приписи ст. 78, 79 ГПК України не дозволяють дійти висновку, що документи надані Позивачем на підтвердження права власності на майно, та його передавання на зберігання до AT ЗАлК є допустимими доказами заявлених обставин.

Крім того, Товариство зазначає про те, що предметом договору зберігання є індивідуально визначене майно. Тож, зі зберігання може бути повернуте майно, яке передавалось на зберігання. Разом з тим, оглядом встановлено, що зафіксоване протоколом від 06.07.2017 р. майно має інвентарні номери ПАТ ЗАлК, які відповідають переліку основних фондів Товариства на час консервації 01.07.2014 р. В наданих Позивачем документах, щодо приймання передавання майна у 2015 році від ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя до ТОВ ГКК , та від ТОВ ГКК до AT ЗАлК будь які інвентарні номери майна відсутні, отже ідентифікувати майно яке знаходиться на території AT ЗАлК згідно протоколу огляду від 06.05.2017 р. як таке, що передано за договором зберігання від 16.06.2015 р. за наявними матеріалами справи не є можливим, про що вірно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

У відзиві на апеляційну скаргу, Фонд державного майна України просить суд рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р. у справі № 908/846/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Фонд вказує на те, що під час розгляду справи № 908/1365/16 суди дійшли до висновків про неправомірність вибуття майна від ПАТ «ЗАлК» на користь ТОВ «Алюмінієва катанка Запоріжжя». Слідством Служби безпеки України в Запорізькій області також встановлено неправомірність набуття ТОВ «Алюмінієва катанка Запоріжжя», а отже і ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів» права власності на спірне майно. Разом з тим, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про неможливість повернення майна ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів», оскільки на все спірне майно накладено арешт в межах кримінальних проваджень.

Окремо, Третя особа звертає увагу суду на те, що повернення майна ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів», яке опосередковано підконтрольне компанії «РУСАЛ» протирічить санкційній політиці України.

Крім того, Фонд погоджується з позицією суду першої інстанції, що майно, яке витребовується ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів» не містить ідентифікуючих ознак, що не дає можливості однозначно ідентифікувати спірне майно як майно заявника. В даному випадку предметом зберігання є не родові речі, а індивідуально визначені. Тому зі зберігання має бути повернуто те саме майно, яке передавалось на зберігання.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.03.2019 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2019 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.04.2019 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 22.04.2019 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 908/846/17, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2019 р., колегією суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Широбокової Л.П., прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський карєр кварцитів" на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р. у справі № 908/846/17 до свого провадження.

У судовому засіданні 23.04.2019 р. по справі була оголошена перерва до 30.05.2019 р.

У судовому засіданні 30.05.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та Третьої особи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 05.06.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Алюмінієва катанка Запоріжжя ( Продавець ) та товариством з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів ( Покупець ) укладено Договір купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-002, відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити обладнання, яке включає в себе Лінію лиття та прокату алюмінієвої катанки моделі 6F/1400-9/2+8mini, виробництва фірми Continuus Properzi (Італія) та інші товарно-матеріальні цінності згідно специфікації, яка є додатком 1 до даного договору.

Як вбачається зі змісту додатку 1 до цього договору ( специфікація ), предметом Договору купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-002 від 05.06.2015 р. є наступне майно:

1. Лінія лиття і прокату алюмінієвої катанки моделі 6F/1400-9/2+8mini, виробництва фірми Continuus Properzi в кількості 1 шт.

2. Вентилятор ВЗ4-75,25 в кількості 1 шт.

3. Двигун постійного струму 1СС 6256-6 в кількості 1 шт.

4. Двигун постійного струму сіменс 5134-20-6 в кількості 1 шт.

5. Перемотуючий пристрій в кількості 1 шт.

6. Системний блок ПЕВМ в кількості 1 шт.

7. Термос для підігріву фільтрів в кількості 1 шт.

8. Вузол кондиціювання виробництва в кількості 1 шт.

9. Вузол обліку природного газу в кількості 1 шт.

10. Шафа киснева в кількості 1 шт.

11. Електродвигун 22 квт. 3000 в кількості 1 шт.

12. Електродвигун АІР 15 в кількості 1 шт.

13. Електродвигун АІР 15 в кількості 1 шт.

14. Метран 100датч з блокуванням газу в кількості 1 шт.

15. Прилад Диск 250 в кількості 1 шт.

16. Агрегат пилеуловлюючий, ІРП в кількості 1 шт.

17. Бак для солярки в кількості 1 шт.

18. Бетонозмішувач в кількості 1 шт.

19. Будка киснева, короб в кількості 1 шт.

20. Вентилятор в кількості 1 шт.

21. Дизельний навантажувач в кількості 1 шт.

22. Дизельний навантажувач в кількості 1 шт.

23. Жолоб для заливки металу до міксеру обвідний в кількості 1 шт.

24. Виливниця в кількості 1 шт.

25. Виливниця в кількості 1 шт.

26. Короб для куз. автомобіля в кількості 1 шт.

27. Настінний вентилятор в кількості 1 шт.

28. Настінний вентилятор в кількості 1 шт.

29. Ножиці гільйотинні в кількості 1 шт.

30. Осьовий вентилятор в кількості 1 шт.

31. Переносна мішалка рідкого алюмінію в кількості 1 шт.

32. Навантажувач D 25S-3 в кількості 1 шт.

33. Навантажувач D 303 в кількості 1 шт.

34. Підставка під ківш в кількості 1 шт.

35. Пиловловлювач ПА-2-12М в кількості 1 шт.

36. Станок заточувальний в кількості 1 шт.

37. Станок настільно-свердлильний в кількості 1 шт.

38. Станок свердлилильний 2М112 в кількості 1 шт.

39. Станок точильний настільний в кількості 1 шт.

40. Станок точильний настільний в кількості 1 шт.

41. Станок фрезерний 6Р12 в кількості 1 шт.

42. Візок гідравлічний в кількості 1 шт.

43. Установка для Газ води АТ115 в кількості 1 шт.

44. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

45. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

46. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

47. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

48. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

49. Компресор в кількості 1 шт.

50. Компресор в кількості 1 шт.

51. Пневмошліфмашина ИП2014 в кількості 1 шт.

52. Пристосування для транспортування алюмінієвої катанки в кількості 1 шт.

53. Пристосування для транспортування алюмінієвої катанки в кількості 1 шт.

54. Пристосування для води в кількості 1 шт.

55. Пуско-зарядний пристрій в кількості 1 шт.

56. Система кранового важення в кількості 1 шт.

57. Форма для виготовлення стаканів в кількості 1 шт.

58. Шліфмашина 9-152 в кількості 1 шт.

59. Ангар в кількості 1 шт.

60. Кондиціонер Самсунг в кількості 1 шт.

Загальна вартість цього майна згідно з п. 4.1 договору складає 3 315 613,10 грн. з урахуванням ПДВ.

09.06.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Алюмінієва катанка Запоріжжя ( Продавець ) та товариством з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів ( Покупець ) укладено Договір купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004, відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити обладнання згідно специфікації, яка є Додатком - 1 до даного договору.

Відповідно до змісту Додатку - 1 до цього договору ( специфікація ) предметом Договору купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 є наступне майно:

1. Міксер б/у в кількості 2 шт.

2. Електрообладнання будівлі АБК (нестандартне) б/у в кількості 1 шт.

3. Електрообладнання насосної станції (нестандартне) б/у в кількості 1 шт.

4. Установка водозаготівельна ВПУ-1,0 К б/у в кількості 1 шт.

5. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

6. Збірник емальований СЕНВ-0,040-1-02-02 б/у в кількості 2 шт.

7. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

8. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

9. Короб для сміття металевий б/у в кількості 10 шт.

10. Металевий бак б/у в кількості 1 шт.

11. Бак металевий б/у в кількості 1 шт.

12. Щит АЧР на КП-9 для КТП-50 б/у в кількості 1 шт.

13. Прилад для розмотки катанки (лит. Відділення) б/у в кількості 1 шт.

14. Прилад для розмотки катанки (лит. Відділення) б/у в кількості 1 шт.

15. Кондиціонер КТЦ-3-80 б/у в кількості 2 шт.

16. Емульсійний бак б/у в кількості 1 шт.

17. Виливниця для зливу металу V=0,4 м.3 б/у в кількості 10 шт.

18. Виливниця для зливу металу V=0,9 м.3 б/у в кількості 6 шт.

19. Градирня вентилятора б/у в кількості 1 шт.

20. Вентилятор ВКР-4 б/у в кількості 2 шт.

21. Вентилятор ВР-4,75 б/у в кількості 3 шт.

22. Вузол подачі свіжої води в басейн б/у 1 шт.

23. Хлоратор Лони б/у в кількості 2 шт.

24. Вузол відкачки води (ТВС) б/у в кількості 1 шт.

25. Щит 1 ШЩ б/у в кількості 1 шт.

26. Щит КИП-2 б/у в кількості 1 шт.

27. Щит КИП-3 б/у в кількості 1 шт.

28. Прилад вводу модифікатора 6318 ПС б/у в кількості 1 шт.

29. Прилад універсальний для виміру температури TMTL 1400К б/у в кількості 2 шт.

30. Система відеоспостереження на ділянці лиття б/у в кількості 1 шт.

31. Піч плавильна б/у в кількості 1 шт.

32. Кран мостовий 10 тн б/у в кількості 1 шт.

33. Вентилятор В06-300 NBA б/у в кількості 4 шт.

34. Насос К 80-50-200 15 кВт б/у в кількості 2 шт.

35. Кран мостовий 10 тн б/у в кількості 1 шт.

36. Ел. насос К-100-65-200 18,5 кВт б/у в кількості 2 шт.

37. Рольганг неприводний 1900 мм*335 мм, б/у в кількості 1 шт.

38. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 2 шт.

39. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 1 шт.

40. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 1 шт.

41. Фільтр вологовиділювач 22-40*8 б/у в кількості 1 шт.

42. Вентилятор 06-300NB б/у в кількості 3 шт.

43. Насос К-80-65-160 з ел. двигуном б/у в кількості 2 шт.

44. Насос ВК-2/25 5,5 кВт б/у в кількості 1 шт.

45. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

46. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

47. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

48. Насос НД 0,25/40 К б/у в кількості 1 шт.

49. Насос Гном-10-10 б/у в кількості 2 шт.

50. Насос Х-90/3300 б/у в кількості 2 шт.

51. Кран підвісний ручний 1 тн б/у в кількості 1 шт.

52. Вентилятор ВЦ-1-70-2,5 б/у в кількості 1 шт.

53. Електродвигун постійного струму SIEMENS 1GG5136-0GE20-6JVI-Z1 б/у в кількості 1 шт.

54. Електрокип`ятильник ЕКГ-50 б/у в кількості 1 шт.

55. Автонавантажувач ДВ 1792 б/у в кількості 1 шт.

56. Зовнішні мережі водопостачання б/у в кількості 1 шт.

57. Зовнішні мережі каналізації б/у в кількості 1 шт.

58. Зовнішні радіо мережі б/у в кількості 1 шт.

59. Зовнішні мережі теплопостачання б/у в кількості 1 шт.

60. Зовнішні мережі телефонізації б/у в кількості 1 шт.

Загальна вартість цього майна згідно з п. 4.1 договору складає 3 315 613,10 грн. з урахуванням ПДВ.

За умовами п. п. 3.3, 3.4 договорів купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-002 від 05.06.2015 р. та № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р. датою поставки обладнання є дата підписання сторонами акту приймання-передачі обладнання ( додаток № 2 ). Право власності на обладнання переходить від Продавця до Покупця з дати поставки обладнання.

Передача майна за договорами купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-002 від 05.06.2015 р. та від № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р. оформлена актами приймання-передачі, які підписані сторонами 16.06.2015 р.

16.06.2015 р. між публічним акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат ( Зберігач ) та товариством з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів ( Поклажодавець ) укладено Договір зберігання № ЗАЛК-Д-2015-80, за умовами п. 1.1 якого Зберігач приймає на відповідальне зберігання майно, перелік, кількість та заставна вартість якого вказана в акті прийому-передачі майна на зберігання.

В цей же день все придбане Позивачем майно ( 120 одиниць ) передано на зберігання Відповідачу за актом прийому-передачі майна на зберігання від 16.06.2015 р.

Сторони встановили в п. п. 5.1, 5.2 договору зберігання, що місячна плата за надання послуг зберігання майна становить 39 000,00 грн. з урахуванням ПДВ. Поклажодавець здійснює оплату за зберігання майна на поточний рахунок зберігача щомісячно до 10-го числа місяця, наступного за звітним.

За умовами п. 5.3 договору зберігання для фіксації процесу виконання цього договору сторони щомісяця підписують акти виконаних робіт.

На підтвердження надання послуг зберігання, ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів та ПАТ ЗАлК підписали акти здачі-приймання робіт: від 30.06.2015 р. № Z- на суму 195 00,00 грн. з ПДВ, від 31.07.2015 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 31.08.2015 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 30.09.2015 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 31.10.2015 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 30.11.2015 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 31.12.2015 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 31.01.2016 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 29.02.2016 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 30.04.2016 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ, від 31.05.2016 р. № Z- на суму 39 000,00 грн. з ПДВ ( том 4 а. с. 5, том 3 а.с. 39, том 4 а.с. 8, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 29, 32 ).

На оплату послуг зберігання ПАТ ЗАлК виставляв рахунки-фактури: від 30.06.2015 р. № Z-00000513 на суму 19 500,00 грн., від 31.07.2015 р. № Z-00000570 на суму 3 9000,00 грн., від 31.08.2015 р. № Z-00000644 на суму 39 000,00 грн., від 30.09.2015 р. № Z-00000712 на суму 39 000,00 грн., від 31.10.2015 р. № Z-00000780 на суму 39 000,00 грн., від 30.11.2015 р. № Z-00000851 на суму 39 000,00 грн., від 31.12.2015 р. № Z-00000924 на суму 39 000,00 грн., від 31.01.2016 №Z-00000023 на суму 39000,00 грн., від 29.02.2016 №Z-00000097 на суму 39 000,00 грн., від 31.03.2016 р. № Z-00000165 на суму 39 000,00 грн., від 30.04.2016 р. № Z-00000217 на суму 39 000,00 грн., 31.05.2016 р. № Z-00000273 на суму 39 000,00 грн. ( том 4 а. с. 6, 7, 9, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 27, 30, 33 ).

Поклажодавець здійснював оплату послуг зберігання згідно рахунків Зберігача, що підтверджується платіжними дорученнями № 1022 від 19.08.2015 р. на суму 58 500,00 грн., № 1152 від 18.09.2015 р. на суму 39 000,00 грн., № 1274 від 19.10.2015 р. на суму 39 000,00 грн., № 1354 від 05.11.2015 р. на суму 39 000,00 грн., № 1501 від 07.12.2015 р. на суму 39 000,00 грн., № 31 від 12.01.2016 р. на суму 39 000,00 грн., № 226 від 24.02.2016 р. на суму 39 000,00 грн., № 523 від 20.04.2016 р. на суму 39 000,00 грн., № 682 від 20.05.2016 р. на суму 39 000,00 грн., № 786 від 10.06.2016р. на суму 78 000,00 грн. ( том 1 а. с. 42 51 ).

Відповідно до письмових пояснень ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів ( том 3, а. с. 33-36 ), перший платіж на виконання п. 5.1 договору зберігання було здійснено 19.08.2015 р., зазначеним платежем сплачувались послуги зберігання майна за період з 16.06.2015 р. по 31.07.2015 р., що становили 19 500,00 грн. ( за червень 2015 року ) та 39 000,00 грн. ( за липень 2015 року ). Платіжним дорученням № 786 від 10.06.2016 р. було сплачено послуги зберігання за договором зберігання за періоди з 01.02.2016 р. по 29.02.2016 р. та з 01.05.2016 р. по 31.05.2016 р. по 39 000,00 грн. за кожний період; оплата послуг за лютий 2016 року здійснювалась у травні у зв`язку з тим, що ПАТ ЗАлК було невчасно надано рахунки на оплату. Оплата послуг зберігання в періоди серпень 2015 року січень 2016 року та за березень квітень 2016 року здійснювалась шляхом перерахування щомісячних платежів в розмірі 3 9000,00 грн.

Далі, як пояснив ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів в суді першої інстанції, 25.07.2016 р. сторони підписали акт звіряння взаємних розрахунків за період з 16.06.2015 р. по 20.07.2016 р. за договором зберігання. Відповідно до вказаного акту станом на 25.07.2017 р. заборгованість за договором зберігання складала 65 000,00 грн. Проте у зв`язку з тим, що ПАТ ЗАлК мало заборгованість перед ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів за договором № ЗАлК-Д-2015-70 від 29.05.2015 р. в сумі 5 819,56 грн., сторонами було досягнуто усної домовленості щодо взаємозаліку боргових зобов`язань на суму 5 819,56 грн. З урахуванням цих розрахунків залишок оплати за послуги зберігання складав 59 180,44 грн.

Втім, як зазначив місцевий господарський суд Позивач не надав на підтвердження вказаних доводів ані акту звірки станом на 25.07.2017 р., ані доказів проведення взаємозаліку. Тому зазначені обставини не були перевірені судом та встановлені як достовірні.

Матеріали справи також свідчать, що ПАТ ЗАлК адресував ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів лист від 17.05.2016 р. від 011-0473, відповідно до якого оплату за послуги зберігання належить здійснювати згідно договору № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015 р. на наступні реквізити: п/р № НОМЕР_1 в ПАТ Райффайзен банк Аваль, м. Київ, МФО 380805 (том 4 а.с. 48).

ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів перерахував суму 59 180,44 грн. на вказані ПАТ ЗАлК реквізити платіжним дорученням від 26.07.2016 р. №1022 з посиланням на акт звірки від 25.07.2016 р. та договір зберігання ( том 1 а.с. 42 ). Проте 29.07.2016р. кошти були повернуті як помилково перераховані платіжним дорученням № 454 ( том 4 а.с. 36 ).

29.07.2016 р. ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів повторно перерахувало зазначені кошти платіжним дорученням № 1052 ( том 1 а. с. 53 ).

01.08.2016 р. повторний платіж було повернуто як помилково перерахований платіжним дорученням № 172 ( том 4 а. с. 40 ).

31.08.2016 р. ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів втретє перерахувало кошти платіжним дорученням №1271 ( том 1 а. с. 54 ).

01.09.2016 р. третій платіж було також повернуто платіжним дорученням № 219 ( том 4 а.с. 219).

Повернення платежів від 29.07.2016 р., 31.08.2016 р., 01.09.2016 р. додатково підтверджується виписками по рахункам ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів ( том 4, а. с. 37, 41, 44 ).

Згідно з п. 2.1.6 договору Зберігач зобов`язався повернути майно на першу вимогу Поклажодавця.

Відповідно до п. 4.2 договору термін зберігання майна сторонами не встановлений та визначений моментом пред`явлення Поклажодавцем вимоги про його повернення.

Втім, п. 7.1 договору зберігання встановлено, що цей договір набуває чинності з 16.06.2015 р. і діє до 16.06.2016 р.

13.07.2016 р. Поклажодавець надіслав Зберігачу вимогу від 12.07.2016 р. № 598 про повернення майна, переданого на зберігання, в якій просив повернути майно не пізніше 3-х робочих днів з дня отримання даної вимоги та надати доступ до майна з метою його демонтажу та вивезення. Вимога отримана Зберігачем 16.07.2016 р.

Оскільки Зберігач не повернув майно Поклажодавцю на його вимогу, Товариство з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів звернулося до господарського суду з позовом про зобов`язання акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат повернути майно згідно акту прийому-передачі від 16.06.2015 р., передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.05.2015 р.

Предметом цих позовних вимог є наступне майно:

1. Лінія лиття і прокату алюмінієвої катанки моделі 6F/1400-9/2+8mini, виробництва фірми Continuus Properzi в кількості 1 шт.

2. Вентилятор ВЗ4-75,25 в кількості 1 шт.

3. Двигун постійного струму 1СС 6256-6 в кількості 1 шт.

4. Двигун постійного струму сіменс 5134-20-6 в кількості 1 шт.

5. Перемотуючий пристрій в кількості 1 шт.

6. Системний блок ПЕВМ в кількості 1 шт.

7. Термос для підігріву фільтрів в кількості 1 шт.

8. Вузол кондиціювання виробництва в кількості 1 шт.

9. Вузол обліку природного газу в кількості 1 шт.

10. Шафа киснева в кількості 1 шт.

11. Електродвигун 22 квт. 3000 в кількості 1 шт.

12. Електродвигун АІР 15 в кількості 1 шт.

13. Електродвигун АІР 15 в кількості 1 шт.

14. Метран 100датч з блокуванням газу в кількості 1 шт.

15. Прилад Диск 250 в кількості 1 шт.

16. Агрегат пилеуловлюючий, ІРП в кількості 1 шт.

17. Бак для солярки в кількості 1 шт.

18. Бетонозмішувач в кількості 1 шт.

19. Будка киснева, короб в кількості 1 шт.

20. Вентилятор в кількості 1 шт.

21. Дизельний навантажувач в кількості 1 шт.

22. Дизельний навантажувач в кількості 1 шт.

23. Жолоб для заливки металу до міксеру обвідний в кількості 1 шт.

24. Виливниця в кількості 1 шт.

25. Виливниця в кількості 1 шт.

26. Короб для куз. автомобіля в кількості 1 шт.

27. Настінний вентилятор в кількості 1 шт.

28. Настінний вентилятор в кількості 1 шт.

29. Ножиці гільйотинні в кількості 1 шт.

30. Осьовий вентилятор в кількості 1 шт.

31. Переносна мішалка рідкого алюмінію в кількості 1 шт.

32. Навантажувач D 25S-3 в кількості 1 шт.

33. Навантажувач D 303 в кількості 1 шт.

34. Підставка під ківш в кількості 1 шт.

35. Пиловловлювач ПА-2-12М в кількості 1 шт.

36. Станок заточувальний в кількості 1 шт.

37. Станок настільно-свердлильний в кількості 1 шт.

38. Станок свердлилильний 2М112 в кількості 1 шт.

39. Станок точильний настільний в кількості 1 шт.

40. Станок точильний настільний в кількості 1 шт.

41. Станок фрезерний 6Р12 в кількості 1 шт.

42. Візок гідравлічний в кількості 1 шт.

43. Установка для Газ води АТ115 в кількості 1 шт.

44. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

45. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

46. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

47. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

48. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

49. Компресор в кількості 1 шт.

50. Компресор в кількості 1 шт.

51. Пневмошліфмашина ИП2014 в кількості 1 шт.

52. Пристосування для транспортування алюмінієвої катанки в кількості 1 шт.

53. Пристосування для транспортування алюмінієвої катанки в кількості 1 шт.

54. Пристосування для води в кількості 1 шт.

55. Пуско-зарядний пристрій в кількості 1 шт.

56. Система кранового важення в кількості 1 шт.

57. Форма для виготовлення стаканів в кількості 1 шт.

58. Шліфмашина 9-152 в кількості 1 шт.

59. Ангар в кількості 1 шт.

60. Кондиціонер Самсунг в кількості 1 шт.

61. Міксер б/у в кількості 2 шт.

62. Електрообладнання будівлі АБК (нестандартне) б/у в кількості 1 шт.

63. Електрообладнання насосної станції (нестандартне) б/у в кількості 1 шт.

64. Установка водозаготівельна ВПУ-1,0 К б/у в кількості 1 шт.

65. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

66. Збірник емальований СЕНВ-0,040-1-02-02 б/у в кількості 2 шт.

67. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

68. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

69. Короб для сміття металевий б/у в кількості 10 шт.

70. Металевий бак б/у в кількості 1 шт.

71. Бак металевий б/у в кількості 1 шт.

72. Щит АЧР на КП-9 для КТП-50 б/у в кількості 1 шт.

73. Прилад для розмотки катанки (лит. Відділення) б/у в кількості 1 шт.

74. Прилад для розмотки катанки (лит. Відділення) б/у в кількості 1 шт.

75. Кондиціонер КТЦ-3-80 б/у в кількості 2 шт.

76. Емульсійний бак б/у в кількості 1 шт.

77. Виливниця для зливу металу V=0,4 м.3 б/у в кількості 10 шт.

78. Виливниця для зливу металу V=0,9 м.3 б/у в кількості 6 шт.

79. Градирня вентилятора б/у в кількості 1 шт.

80. Вентилятор ВКР-4 б/у в кількості 2 шт.

81. Вентилятор ВР-4,75 б/у в кількості 3 шт.

82. Вузол подачі свіжої води в басейн б/у 1 шт.

83. Хлоратор Лони б/у в кількості 2 шт.

84. Вузол відкачки води (ТВС) б/у в кількості 1 шт.

85. Щит 1 ШЩ б/у в кількості 1 шт.

86. Щит КИП-2 б/у в кількості 1 шт.

87. Щит КИП-3 б/у в кількості 1 шт.

88. Прилад вводу модифікатора 6318 ПС б/у в кількості 1 шт.

89. Прилад універсальний для виміру температури TMTL 1400К б/у в кількості 2 шт.

90. Система відеоспостереження на ділянці лиття б/у в кількості 1 шт.

91. Піч плавильна б/у в кількості 1 шт.

92. Кран мостовий 10 тн б/у в кількості 1 шт.

93. Вентилятор В06-300 NBA б/у в кількості 4 шт.

94. Насос К 80-50-200 15 кВт б/у в кількості 2 шт.

95. Кран мостовий 10 тн б/у в кількості 1 шт.

96. Ел. насос К-100-65-200 18,5 кВт б/у в кількості 2 шт.

97. Рольганг неприводний 1900 мм*335 мм, б/у в кількості 1 шт.

98. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 2 шт.

99. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 1 шт.

100. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 1 шт.

101. Фільтр вологовиділювач 22-40*8 б/у в кількості 1 шт.

102. Вентилятор 06-300NB б/у в кількості 3 шт.

103. Насос К-80-65-160 з ел. двигуном б/у в кількості 2 шт.

104. Насос ВК-2/25 5,5 кВт б/у в кількості 1 шт.

105. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

106. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

107. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

108. Насос НД 0,25/40 К б/у в кількості 1 шт.

109. Насос Гном-10-10 б/у в кількості 2 шт.

110. Насос Х-90/3300 б/у в кількості 2 шт.

111. Кран підвісний ручний 1 тн б/у в кількості 1 шт.

112. Вентилятор ВЦ-1-70-2,5 б/у в кількості 1 шт.

113. Електродвигун постійного струму SIEMENS 1GG5136-0GE20-6JVI-Z1 б/у в кількості 1 шт.

114. Електрокип`ятильник ЕКГ-50 б/у в кількості 1 шт.

115. Автонавантажувач ДВ 1792 б/у в кількості 1 шт.

116. Зовнішні мережі водопостачання б/у в кількості 1 шт.

117. Зовнішні мережі каналізації б/у в кількості 1 шт.

118. Зовнішні радіо мережі б/у в кількості 1 шт.

119. Зовнішні мережі теплопостачання б/у в кількості 1 шт.

120. Зовнішні мережі телефонізації б/у в кількості 1 шт.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, Акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів про визнання права власності на майно, яке відповідає позиціям № № 1 120 переліку майна первісної позовної заяви ( надалі за текстом спірне майно ).

В обгрунтування зустрічного позову ( Відповідач за первісним позовом ), послався на те, що представник ПАТ ЗАлК, який укладав Договір поставки № ЗАлК-Д-2015-74 від 05.06.2015 р. не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки протоколом Наглядової ради від 02.04.2015 р. рішення щодо укладення зазначеного договору та надання повноважень Стеліосу Христодоулоу на його підписання не приймалося. У генерального директора ПАТ ЗАлК були відсутні повноваження на укладання правочину, ринкова вартість якого перевищує 10 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства. Крім того, з боку ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя, яке діяло в особі директора Лисенка О.В., було укладено з ПАТ ЗАлК договір поставки з порушенням приписів ст. 71 Закону України Про акціонерні товариства, а саме: укладено правочин, щодо якого є заінтересованість ( оскільки Лисенко О.В. також був начальником юридичного відділу ПАТ ЗАлК ) без дотримання процедури погодження відповідно до приписів законодавства. ПАТ ЗАлК вважає, що в даному випадку необхідно було отримати попередню згоду на вчинення правочину із заінтересованістю.

Також ПАТ ЗАлК вказує на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р. ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя не здійснило оплату грошових коштів на користь ПАТ ЗАлК за договором № ЗАлК-Д-2015-74 від 05.06.2015 р.

З огляду на це Відповідач за первісним позовом вважає що ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя незаконно набуло майно за договором поставки № ЗАлК-Д-2015-74 від 05.06.2015 р., а тому не мало законних підстав для відчуження цього майна ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів за договором купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р. У зв`язку з цим Позивач за зустрічним позовом вважає даний договір купівлі-продажу недійсним. Що стосується договору купівлі-продажу від 05.06.2015 р. № АКЗ-Д-2015-002, ПАТ ЗАлК вважає, що майно за цим договором є власністю ПАТ ЗАлК та незаконно було відчужено на користь ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів.

На підставі зазначених обставин, ПАТ ЗАлК просить визнати право власності на все спірне майно ( позиції № № 1 120 переліку ) на підставі норм ст. ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України.

Господарський суд Запорізької області прймаючи рішення по цій справі відмовив ПАТ ЗАлК в задоволенні зустрічного позову про визнання права власності на спірне майно, пославшись на те, що позовні вимоги про належність права власності на все спірне майно Відповідачу ( за первісним позовом ) є недоведеними. Крім того, порушено декілька кримінальних проваджень, в яких розглядаються питання відчуження спірного майна посадовими особами Відповідача, а також щодо неповернення майна Відповідачем за договором зберігання. Також, на все спірне майно накладено арешт в межах кримінальних проваджень.

Місцевий господарський суд зазначив, що в зустрічній позовній заяві Відповідач оскаржує правомірність набуття Позивачем тільки 60 одиниць майна і ці вимоги ґрунтуються на незаконності придбання майна за договором купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р. Втім, інша частина спірного майна ( позиції № № 1-60 переліку ) придбані Позивачем у ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя за іншим договором купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-002 від 05.06.2015 р.

Стосовно майна, яке було відчужено ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя Позивачу за договором купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-002 від 05.06.2015 р. ( позиції № № 1- 60 переліку спірного майна ), Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження походження цього майна.

Доказів на підтвердження того, що спірне майно згідно з пунктами № № 1-60 переліку є власністю Відповідача не надано. Жодних доводів та доказів, які спростовують правомірність відчуження ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя майна за цим договором також не надано.

Стосовно інших 60 одиниць спірного майна згідно з пунктами № № 61-120 переліку, яке було придбано ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя у ПАТ ЗАлК, суд першої інстанції встановив, що матеріали справи свідчать, що спірне майно ( пункти № № 61-120 переліку) було відчужено Відповідачем за договором поставки № ЗАлК-Д-2015-74 від 05.06.2015 р. на користь ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя, яке у свою чергу, продало це майно ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів за договором купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р. Фактична передача майна відбулась 16.06.2016 р. за актом приймання-передачі. В цей же день спірне майно згідно з пунктами № № 61-120 було передано на зберігання Відповідачу за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.05.2015 р. та актом приймання-передачі до нього.

П. 1.2 договору зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.05.2015 р. встановлено, що право власності на майно за даним договором не переходить до Зберігача.

Судом також встановлено, що Відповідач виконував договір зберігання підписував із Позивачем акти здачі-приймання робіт, виставляв рахунки на оплату наданих ним послуг, надавав банківські реквізити для оплати послуг, прийняв більшу частину оплати за послуги зберігання та не повертав її. Однак, ні договір купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р., за яким майно було відчужено ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя, ні договір зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.05.2015 р., за яким майно було передано Позивачем Відповідачу на зберігання, не оскаржувались Відповідачем.

Спір про визнання недійсним договору поставки № ЗАлК-Д-2015-74 від 05.06.2015 р. не був вирішений судами по суті у зв`язку з припиненням сторони договору ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя та неможливістю здійснення у зв`язку з цим судового розгляду ( справа № 908/1365/16 ).

Також суд першої інстанції зауважив, що заперечення Відповідачем правомірності відчуження ним спірного майна за договором поставки на користь ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя, не звільняє Відповідача від обов`язку довести той факт, що ПАТ ЗАлК був власником цього майна на момент відчуження його на користь ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя. Походження майна, яке було відчужено Відповідачем на користь ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя, не підтверджено належними та допустимими доказами. ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя та ТОВ ЗАКАЛ, які були сторонами договорів поставок, правомірність яких оспорюється Відповідачем, ліквідовані. Тому господарський суд не може вирішити питання про дійсність цих договорів в межах наявного господарського провадження.

В матеріалах справи наявне повідомлення Управління Служби безпеки України в Запорізькій області генеральному директору ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат Лобікову Д.В. (том 1, а.с. 24-25) про те, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107, внесеному до ЄРДР 06.01.2015 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, та ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 113, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 та ст. 356 КК України.

Підставою для реєстрації кримінального провадження стала ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/18020/16-к, №1-кс/760/14300/16, якою зобов`язано уповноважених службових осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката Нураліна М.В. в інтересах ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів щодо неповернення майна за договором зберігання від 16.06.2015 №ЗАлК-Д-2015-80, укладеного між ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів та ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат.

Відповідно до протоколу огляду від 06.05.2017 р., складеного старшим слідчим-криміналістом СВ УСБУ в Запорізькій області в рамках досудового кримінального провадження №0000107 від 06.01.2015 р., проведено огляд приміщень та обладнання цеху алюмінієвої катанки ПАТ ЗАлК, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15. Зазначено, що перелік майна, яке підлягає огляду, визначений у специфікації №1 до договору № ЗАлК-Д-2015-74 від 05.06.2015 р., укладеного між ПАТ ЗАлК та ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя. Даним протоколом зафіксовано наявність вказаного обладнання із зазначенням інвентарних номерів та складанням фототаблиць ( том 4 а. с. 93-129 ). Інвентарні номери зазначені відповідно до переліку основних фондів, що виводять в консервацію з 01.07.2014 р., який є додатком № 1 до наказу ПАТ ЗАлК від 30.06.2014 р. № ЗАЛК-ПР-2014-06-53 ( том 4 а.с. 130-135 ).

З повідомлення Служби безпеки України в Запорізькій області генеральному директору ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат Лобікову Д.В. від 21.08.2017 р. № 59/14/2712 ( том 3 а.с. 14-17 ) вбачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Запорізькій області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2017 р. за підозрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Стеліоса Христодоулоу, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 113, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 Кримінального кодексу України. Відповідно до змісту повідомлень про підозру, встановлено, що впродовж 2009 - 2015 років зазначені особи діяли у складі злочинної організації в інтересах компанії нерезидента України об`єднаної компанії РУСАЛ і в порушення вимог приватизаційних договорів купівлі-продажу акцій ВАТ ЗАлК: № КПП-307 від 08.02.2001 р. та від 24.03.2006 р., Закону України Про акціонерні товариства, було здійснено незаконний продаж лінії з виробництва алюмінієвої катанки ПАТ ЗАлК, за завідомо заниженою вартістю, та переоформлено право власності на неї на афілійовану ОК РУСАЛ структуру.

В кримінальному провадженні № 0000023 за клопотанням старшого слідчого криміналіста слідчого відділу УСБ України в Запорізькій області Джугеля П.В. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2017 р. у справі № 1-кс/331/1969/2017, ЄУН 331/3688/17 накладено арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, згідно з переліком, серед якого наявне спірне майно ( позиції № № 61-120 ), що було предметом поставки за договором від 05.06.2015 р. № ЗАлК-Д-2015-74, укладеним між ПАТ ЗАлК та ТОВ Алюмінієва катанка Запоріжжя ( том 4 а. с. 136-142 ). На майно вказані інвентаризаційні номери відповідно до бухгалтерського обліку ПАТ ЗАлК.

Крім того, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2016 р. у справі №591/5932/16-к ( провадження № 1-кс/591/3376/16 ) в межах досудового розслідування якого внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 06.05.2014 р. за фактом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення ДП ВАТ ЗВАК Глухівський кар`єр кварцитів, легалізації доходів, отриманих від незаконного видобування корисних копалин за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 240 ч. 2, ст. 209 ч. 2 КК України, накладено арешт на майно, серед якого наявне майно, що відповідає пунктам № № 1-120 переліку спірного майна.

За таких обставин, за наявності порушених кримінальних справ, в яких надається оцінка правочинам з відчуження спірного майна та передачі його на зберігання з точки зору дотримання вимог кримінального закону, місцевий господарський суд вказав на не можливість вирішити спір про право власності на спірне майно засобами господарського процесу.

Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що Відповідачем не зазначено конкретних характеристик спірного майна, які б дозволяли його однозначно ідентифікувати. В переліку спірного майна наявне майно з однаковим найменуванням без уточнення ознак, що його вирізняють від іншого аналогічного майна. У той же час, майно, на яке накладено арешт в межах кримінальних проваджень, було ідентифіковано із зазначенням інвентарних номерів майна за даними бухгалтерського обліку ПАТ ЗАлК.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р. в частині відмови в задоволенні зустрічного позову не є предметом апеляційного оскарження, а отже суд апеляційної інстанції не перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Як зазначалося раніше, рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р. оскаржується в частині відмови в задоволенні первісного позову про зобов`язання Відповідача повернути майно зі зберігання.

В основу оскаржуваного рішення про відмову в задоволенні первісного позову, покладено висновок місцевого господарського суду про те, що суд не може визначити, яке саме майно слід повернути Відповідачу за первісним позовом і чи наявне воно у Відповідача в натурі, оскільки вказане майно, не містить конкретних ознак, які дозолять його ідентифікувати. Також суд зазначив, що Відповідач не може виконати вимогу Позивача про повернення майна, оскільки на все спірне майно накладено арешт в межах кримінальних проваджень.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що посилання Позивача на норми ст. 1212 ЦК України в обґрунтування своїх вимог є невірним, оскільки норми вказаної статті до спірних правовідносин сторін не застосовуються, тому, що ці правовідносини виникли з договору зберігання, яким встановлено обов`язок зберігача повернути речі зі зберігання, незважаючи на закінчення терміну дії договору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: суд безпідставно піддав сумніву право власності Позивача на Майно, яке підтверджується достатніми доказами ( договорами купівлі-продажу Майна та Договором зберігання, які є чинними ) та яке, відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, гарантується та захищається державою. Перелік придбаного майна та факт його передачі підтверджується відповідними специфікаціями та актами приймання-передачі та є ідентифікованим Відповідачем, судами та третіми особами. Питання щодо порядку та способу виконання рішення суду може бути порушене стягувачем чи виконавцем вже на стадії примусового виконання, згідно із ст. 331 ГПК України. Ухвала слідчого судді про арешт Майна, яке належить на праві власності Позивачу, не обмежує право останього на розпорядження та користування ним. У той же час, Відповідач не має права на розпорядження Майном, оскільки не є його власником, а лише має обов`язок повернути Майно на вимогу Позивача, в силу ст. 949 ЦК України. Ані КПК України, ані ухвалою слідчого судді про накладення арешту на Майно не визначено порядку її виконання та конкретної особи, на яку покладається зберігання Майна, і яку може бути змінено в ході виконання рішення суду. Висновки суду щодо посилання Позивача на ст. 1212 ЦК України, як на підставу своїх вимог, не відповідають обставинам справи.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не погоджується з висновками суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення первісного позову з огляду на таке.

Предметом первісного позову є зобов`язання Відповідача повернути майно згідно акту прийому-передачі від 16.06.2015 р., передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015 р., укладеним між ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів. Тобто заявлено вимоги про повернення саме того майна, яке було передано на зберігання.

Як правильно встановив суд попередньої інстанції вимоги Позивача ґрунтуються на договорах купівлі-продажу № АКЗ-Д-2015-002 від 05.06.2015 р. та № АКЗ-Д-2015-004 від 09.06.2015 р. та Договорі зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.05.2015 р., які недійсними у встановленому законом порядку не визнавались та в силу вимог ст. 204 ЦК України їх правомірність презюмується.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладених в постановах від 30.08.2018 р. у справі № 904/8978/17, від 21.05.2019 р. у справі № 904/6726/17 закріплена у ст. 204 ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, мають безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

За таких обставин, посилання господарського суду на те, що суд не може дійти висновку, що вимоги Позивача про повернення майна ґрунтуються на належних доказах, оскільки не може надати оцінку підставам набуття Позивачем спірного майна у власність як законним або незаконним відповідно до норм цивільного та господарського законодавства є помилковим.

Спірні правовідносини виникли з цивільно - правових зобов`язань сторін за договором, які підпадають під регулювання норм Цивільного, Господарського кодексів та положень укладеного договору.

За змістом ст. 175 ГК України вбачається, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Господарським кодексом України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань.

Ст. 627 ЦК України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як встановлено судом попередньої інстанції між сторонами укладений Договір зберігання № ЗАЛК-Д-2015-80 від 16.06.2015 р., за умовами п. 1.1 якого Відповідач прийняв від Позивача на відповідальне зберігання майно, перелік, кількість та заставна вартість якого вказана в акті прийому-передачі майна на зберігання від 16.06.2015 р. ( 120 одиниць ).

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем) і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених ст. 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем (ст. 937 ЦК України).

Відповідно до ст. 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений, виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Згідно з п. 2.1.6 договору Зберігач зобов`язався повернути майно на першу вимогу Поклажодавця.

Відповідно до п. 4.2 договору термін зберігання майна сторонами не встановлений та визначений моментом пред`явлення Поклажодавцем вимоги про його повернення.

Втім, п. 7.1 договору зберігання встановлено, що цей договір набуває чинності з 16.06.2015 р. і діє до 16.06.2016 р.

Ст. 953 ЦК України визначено, що зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

13.07.2016 р. Поклажодавець надіслав Зберігачу вимогу від 12.07.2016 р. № 598 про повернення майна, переданого на зберігання, в якій просив повернути майно не пізніше 3-х робочих днів з дня отримання даної вимоги та надати доступ до майна з метою його демонтажу та вивезення. Вимога отримана Зберігачем 16.07.2016 р.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки Зберігач не повернув майно Поклажодавцю на його вимогу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Глухівський кар`єр кварцитів правомірно заявило вимоги про зобов`язання акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат повернути майно згідно акту прийому-передачі від 16.06.2015 р., передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.05.2015 р.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами Скаржника про те, що передане за договором зберігання Майно є ідентифікованим Відповідачем, судами та третіми особами. Так, у специфікації до Договору поставки від 05.06.2015 р. між ТОВ «АКЗ» та Відповідачем зазначено перелік майна, що відповідає специфікаціям до Договору купівлі-продажу і до Договору зберігання ( у відповідній частині ). Крім того, як зауважує Позивач - у зустрічній позовній заяві Відповідач просить визнати за ним право власності на Майно, за переліком, ідентичним зазначеному у Договорі зберігання. Ухвалами слідчих суддів в рамках кримінальних проваджень накладено арешт на Майно, з посиланням як на Договори купівлі-продажу від 05.06.2015 р. та 09.06.2015 р., так і на Договір зберігання. Слідчий передав Майно на відповідальне зберігання Відповідачу за актом прийому-передачі, що також є підтвердженням ідентифікації Майна Відповідачем. Також, Майно зазначене у п. п. 1-4, 11-16, 32, 33, 35, 38, 41, 43, 51, 58, 60, 64-68, 72, 75, 77-78, 80-81, 83-89, 92-115 Акту приймання-передачі до Договору зберігання має індивідуальні ознаки, що відрізняють його від інших предметів того ж роду, а саме - марку, об`єм, вольтаж, тощо. Більш того, Майно зазначене у п. п. 61-120 Акту приймання-передачі до Договору зберігання було ідентифіковане за інвентаризаційними номерами Відповідача.

Крім того, суд першої інстанції послався на те, що в якості правової підстави для вимоги про повернення майна Позивач зазначає норми ст. 1212 ЦК України, яка до спірних правовідносин сторін не застосовуються, оскільки ці правовідносини виникли з договору зберігання, яким встановлено обов`язок зберігача повернути речі зі зберігання, незважаючи на закінчення терміну дії договору.

Разом з тим, як вірно зауважив Скаржник висновки суду щодо посилання Позивача на ст. 1212 ЦК України, як на підставу своїх вимог, не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів зазначає, що посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог, лише у разі з`ясування судом у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини ( постанова Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 918/572/18 ).

Стосовно висновків суду першої інстанції пов`язаних із не можливістю Відповідача повернути майно Позивачу, оскільки на майно накладено арешт в межах кримінальних проваджень і доводів апеляційно скарзи з цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідач не виконує свого зобов`язання за договором не у зв`язку з наявністю арешту, а тому, що вважає себе власником майна, яке знаходиться у нього на зберіганні.

Щодо встановлення правової природи арештів. Наслідком такої дії ( арешту ) є накладення заборони на право розпоряджатися майном, це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідного майна.

У розумінні приписів ст. ст. 15 16 ЦК України, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Ст. 41 Конституції України, зокрема, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11.09.1997 р. та є частиною національного законодавства України, гарантовано, що "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном, відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".

Втручання у право власності повинно не лише переслідувати за фактами та у принципі "законну ціль" у "загальному інтересі", але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державною, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичною особою. Ця вимога виражена у понятті "справедливий баланс", який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Завдання досягти цього балансу відображено у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції в цілому. У кожній справі, що стосується стверджуваного порушення цієї статті необхідно встановити, чи було покладено на відповідну особу непропорційний та надмірний тягар внаслідок втручання держави (рішення у справі "Хуттен-Чапська проти Польщі").

Разом з тим, ЄСПЛ у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008 та "Боржонов проти Росії" від 22.01.2009).

Отже, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи в порядку господарського, адміністративного, цивільного, кримінального судочинства при розгляді справ, що віднесені процесуальним законом до їх юрисдикції, за умови дотримання таких вищенаведених вимог встановлених ст. 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес.

З наведеного також слідує, що ухвалення судом рішення про обмеження права власності в порядку одного виду судочинства ніякою мірою не виключає можливість застосування такого обмеження в порядку іншого виду судочинства.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У справі "Zand v. Austria" 12.10.1978 р. ЄСПЛ зазначив: "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише "правові підстави існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Сучасна система права України значною мірою сприйняла концепцію поділу права на приватне і публічне, поклавши в основу такого поділу зміст інтересу. Там, де відносини ґрунтуються на владно-розпорядчих засадах, йдеться про загальний, публічний, а не приватний інтерес.

Однак слід зазначити, що поділ права на приватне та публічне тільки за критерієм інтересу (матеріальний критерій) в сучасних умовах можливий, але навряд чи є універсальним, в деяких випадках неможливо чітко визначити: чий інтерес має перевагу - приватний чи публічний. У зв`язку з цим до критеріїв поділу можна віднести метод регулювання приватних та публічних відносин, властивий сфері приватного та сфері публічного права.

Таким чином, публічне право - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, що побудовані на засадах влади та підпорядкування їх учасників владним інституціям, і пов`язані з державними або суспільними інтересами.

Приватне право - це сукупність правових норм, які за допомогою диспозитивного методу, забезпечують і регулюють відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні і майновій незалежності їх учасників.

При цьому, між приватним і публічним правом немає і не може бути "різкої демаркаційної лінії". Так, у приватному (цивільному) праві застосовуються суто публічні інститути (наприклад, державна реєстрація юридичних осіб, обмеження права власності, публічний договір, договір приєднання тощо). Навпаки, у публічному праві можна знайти приклади регулювання відносин на загальних засадах цивільного права.

Отже, право регулює відносини, в яких суб`єкти здійснюють свої права та обов`язки, які в свою чергу, також можна поділити на приватноправові та публічно-правові.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, або такий, що йому не суперечить. Спір є приватноправовим, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави. Так, наприклад положеннями ст. 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними, як такі, що порушують публічний порядок.

Узагальнюючи наведене вище, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 16.10.2018 р. у справі № Б-50/112-09 вказала на те, що суд кожної юрисдикції захищає суспільний порядок у межах власної предметної юрисдикції.

Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Термін "юрисдикція" вживається саме для визначення повноважень і предмета діяльності судів загальної юрисдикції.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Розмежування юрисдикцій прийнято вирішувати за допомогою критеріїв, тобто передбачених законом умов, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Європейським судом з прав людини було встановлено порушення "самої суті права заявника на доступ до суду", а отже, порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства України, вказавши, що "заявниця опинилася у замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялись розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони". Європейський суд з прав людини також наголосив, що "погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту" (рішення у справі "Безімянная проти Росії" (Bezymyannaya v. Russia) від 22 грудня 2009 року (заява N 21851/03).

Таким чином, з метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Виділяють такі критерії розмежування судової юрисдикції: 1) суб`єктний - суб`єктний склад правовідносин; 2) предметний - характер спірних матеріальних правовідносин; 3) пряма вказівка в законі - вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. При цьому, перші два критерії (суб`єктний і предметний) вважаються загальними та, як правило, застосовуються в сукупності.

Господарський процесуальний кодекс України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання ( п. п. 1, 10, 15 ч.1 ст. 20 цього Кодексу).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, юридична особа).

Про можливість розгляду в порядку цивільного ( господарського ) судочинства у позовному провадженні спорів про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 569/4374/16-ц.

Отже, враховуючи наведене та приймаючи до уваги наявність між сторонами спору про право цивільне, щодо спірного майна, на яке крім того накладено арешт, у суда не було підстав для відмови у вирішенні спору по суті з підстав наявності такого арешту.

Наявність такого арешту за умови задоволення позовних вимог, впливає лише на час і спосіб виконання рішення суду, яким такий арешт не скасовується.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 29.08.2018 р. у справі № 910/11257/17 право розпорядження майном є фундаментальним аспектом права власності. Арешт майна не позбавляє власника права власності на таке майно, а лише обмежує його право вільно розпоряджатися арештованим майном на власний розсуд.

Таким чином, Центральний апеляційний господарський суд розглянувши по суті спір по цій справі дішов висновку про обгрунтованість позовних вимог Позивача за первісним позовом та наявності підстав про зобов`язання Відповідача повернути майно, передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015 р., укладеним між ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів.

Разом з тим, постанова апеляційного суду про задоволення позову Позивача, жодним чином не впливає на арешт, який накладено в межах кримінальних проваджень, який є заходом забезпечення такого провадження, застосованим згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України і його скасування відбувається в порядку, визначеному ст. 174 КПК України ( аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла при розгляді справ № 335/12096/15-ц ( постанова від 15.05.2018 р. ) та № 569/4374/16-ц ( постанова від 23.05.2018 р. ).

Скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів ст. 174 КПК України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій (постанова Верховного Суду від 16.10.2018 р. у справі № Б-50/112-09 ).

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 чинного КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. Така правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 569/4374/16-ц .

Стосовно зауваження Третьої особи що повернення майна ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів», яке опосередковано підконтрольне компанії «РУСАЛ» протирічить санкційній політиці України, то як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 р. у справі № 922/2464/17 за наявності схожих аргументів, відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Крім того, Позивач ( ТОВ «Глухівський кар`єр кварцитів» ) є підприємством резидентом України ( дата державної реєстрації: 28.07.1999 р. ).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до приписів п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

За таких обставин, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар`єр кварцитів" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р. у справі № 908/846/17 скасуванню на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України в частині відмови в задоволенні первісного позову з прийняттям нового рішення про задоволення первісного позову, в решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар`єр кварцитів" задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2019 р. у справі № 908/846/17 в частині відмови у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Глухівський кар`єр кварцитів» - скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Первісний позов задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар`єр кварцитів" майно, згідно акту прийому-передачі від 16.06.2015 р., передане за договором зберігання № ЗАлК-Д-2015-80 від 16.06.2015 р., укладеним між ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та ТОВ Глухівський кар`єр кварцитів, а саме:

1. Лінія лиття і прокату алюмінієвої катанки моделі 6F/1400-9/2+8mini, виробництва фірми Continuus Properzi в кількості 1 шт.

2. Вентилятор ВЗ4-75,25 в кількості 1 шт.

3. Двигун постійного струму 1СС 6256-6 в кількості 1 шт.

4. Двигун постійного струму сіменс 5134-20-6 в кількості 1 шт.

5. Перемотуючий пристрій в кількості 1 шт.

6. Системний блок ПЕВМ в кількості 1 шт.

7. Термос для підігріву фільтрів в кількості 1 шт.

8. Вузол кондиціювання виробництва в кількості 1 шт.

9. Вузол обліку природного газу в кількості 1 шт.

10. Шафа киснева в кількості 1 шт.

11. Електродвигун 22 квт. 3000 в кількості 1 шт.

12. Електродвигун АІР 15 в кількості 1 шт.

13. Електродвигун АІР 15 в кількості 1 шт.

14. Метран 100датч з блокуванням газу в кількості 1 шт.

15. Прилад Диск 250 в кількості 1 шт.

16. Агрегат пилеуловлюючий, ІРП в кількості 1 шт.

17. Бак для солярки в кількості 1 шт.

18. Бетонозмішувач в кількості 1 шт.

19. Будка киснева, короб в кількості 1 шт.

20. Вентилятор в кількості 1 шт.

21. Дизельний навантажувач в кількості 1 шт.

22. Дизельний навантажувач в кількості 1 шт.

23. Жолоб для заливки металу до міксеру обвідний в кількості 1 шт.

24. Виливниця в кількості 1 шт.

25. Виливниця в кількості 1 шт.

26. Короб для куз. автомобіля в кількості 1 шт.

27. Настінний вентилятор в кількості 1 шт.

28. Настінний вентилятор в кількості 1 шт.

29. Ножиці гільйотинні в кількості 1 шт.

30. Осьовий вентилятор в кількості 1 шт.

31. Переносна мішалка рідкого алюмінію в кількості 1 шт.

32. Навантажувач D 25S-3 в кількості 1 шт.

33. Навантажувач D 303 в кількості 1 шт.

34. Підставка під ківш в кількості 1 шт.

35. Пиловловлювач ПА-2-12М в кількості 1 шт.

36. Станок заточувальний в кількості 1 шт.

37. Станок настільно-свердлильний в кількості 1 шт.

38. Станок свердлилильний 2М112 в кількості 1 шт.

39. Станок точильний настільний в кількості 1 шт.

40. Станок точильний настільний в кількості 1 шт.

41. Станок фрезерний 6Р12 в кількості 1 шт.

42. Візок гідравлічний в кількості 1 шт.

43. Установка для Газ води АТ115 в кількості 1 шт.

44. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

45. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

46. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

47. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

48. Ящик для інструментів в кількості 1 шт.

49. Компресор в кількості 1 шт.

50. Компресор в кількості 1 шт.

51. Пневмошліфмашина ИП2014 в кількості 1 шт.

52. Пристосування для транспортування алюмінієвої катанки в кількості 1 шт.

53. Пристосування для транспортування алюмінієвої катанки в кількості 1 шт.

54. Пристосування для води в кількості 1 шт.

55. Пуско-зарядний пристрій в кількості 1 шт.

56. Система кранового важення в кількості 1 шт.

57. Форма для виготовлення стаканів в кількості 1 шт.

58. Шліфмашина 9-152 в кількості 1 шт.

59. Ангар в кількості 1 шт.

60. Кондиціонер Самсунг в кількості 1 шт.

61. Міксер б/у в кількості 2 шт.

62. Електрообладнання будівлі АБК (нестандартне) б/у в кількості 1 шт.

63. Електрообладнання насосної станції (нестандартне) б/у в кількості 1 шт.

64. Установка водозаготівельна ВПУ-1,0 К б/у в кількості 1 шт.

65. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

66. Збірник емальований СЕНВ-0,040-1-02-02 б/у в кількості 2 шт.

67. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

68. Збірник сталевий ВЕП 2,1-0,010-1-0,64 б/у в кількості 1 шт.

69. Короб для сміття металевий б/у в кількості 10 шт.

70. Металевий бак б/у в кількості 1 шт.

71. Бак металевий б/у в кількості 1 шт.

72. Щит АЧР на КП-9 для КТП-50 б/у в кількості 1 шт.

73. Прилад для розмотки катанки (лит. Відділення) б/у в кількості 1 шт.

74. Прилад для розмотки катанки (лит. Відділення) б/у в кількості 1 шт.

75. Кондиціонер КТЦ-3-80 б/у в кількості 2 шт.

76. Емульсійний бак б/у в кількості 1 шт.

77. Виливниця для зливу металу V=0,4 м.3 б/у в кількості 10 шт.

78. Виливниця для зливу металу V=0,9 м.3 б/у в кількості 6 шт.

79. Градирня вентилятора б/у в кількості 1 шт.

80. Вентилятор ВКР-4 б/у в кількості 2 шт.

81. Вентилятор ВР-4,75 б/у в кількості 3 шт.

82. Вузол подачі свіжої води в басейн б/у 1 шт.

83. Хлоратор Лони б/у в кількості 2 шт.

84. Вузол відкачки води (ТВС) б/у в кількості 1 шт.

85. Щит 1 ШЩ б/у в кількості 1 шт.

86. Щит КИП-2 б/у в кількості 1 шт.

87. Щит КИП-3 б/у в кількості 1 шт.

88. Прилад вводу модифікатора 6318 ПС б/у в кількості 1 шт.

89. Прилад універсальний для виміру температури TMTL 1400К б/у в кількості 2 шт.

90. Система відеоспостереження на ділянці лиття б/у в кількості 1 шт.

91. Піч плавильна б/у в кількості 1 шт.

92. Кран мостовий 10 тн б/у в кількості 1 шт.

93. Вентилятор В06-300 NBA б/у в кількості 4 шт.

94. Насос К 80-50-200 15 кВт б/у в кількості 2 шт.

95. Кран мостовий 10 тн б/у в кількості 1 шт.

96. Ел. насос К-100-65-200 18,5 кВт б/у в кількості 2 шт.

97. Рольганг неприводний 1900 мм*335 мм, б/у в кількості 1 шт.

98. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 2 шт.

99. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 1 шт.

100. Виливниця для зливу металу V=0,35 м.3 б/у в кількості 1 шт.

101. Фільтр вологовиділювач 22-40*8 б/у в кількості 1 шт.

102. Вентилятор 06-300NB б/у в кількості 3 шт.

103. Насос К-80-65-160 з ел. двигуном б/у в кількості 2 шт.

104. Насос ВК-2/25 5,5 кВт б/у в кількості 1 шт.

105. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

106. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

107. Насос НД 0,4/63 К б/у в кількості 1 шт.

108. Насос НД 0,25/40 К б/у в кількості 1 шт.

109. Насос Гном-10-10 б/у в кількості 2 шт.

110. Насос Х-90/3300 б/у в кількості 2 шт.

111. Кран підвісний ручний 1 тн б/у в кількості 1 шт.

112. Вентилятор ВЦ-1-70-2,5 б/у в кількості 1 шт.

113. Електродвигун постійного струму SIEMENS 1GG5136-0GE20-6JVI-Z1 б/у в кількості 1 шт.

114. Електрокип`ятильник ЕКГ-50 б/у в кількості 1 шт.

115. Автонавантажувач ДВ 1792 б/у в кількості 1 шт.

116. Зовнішні мережі водопостачання б/у в кількості 1 шт.

117. Зовнішні мережі каналізації б/у в кількості 1 шт.

118. Зовнішні радіо мережі б/у в кількості 1 шт.

119. Зовнішні мережі теплопостачання б/у в кількості 1 шт.

120. Зовнішні мережі телефонізації б/у в кількості 1 шт., про що видати наказ.

Стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар`єр кварцитів" суму судового збору за подання позову до Господарського суду Запорізької області у розмірі 123 864,40 грн., про що видати наказ.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар`єр кварцитів" суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду у розмірі 188 196,60 грн., про що видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 06.06.2019 року

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя Л. П. Широбокова