Справа № 909/185/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2019 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 909/185/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг" про стягнення з фізичної особи-підприємця Рязанцева Ігора Ігоровича 86 607 грн 96 коп. за договором поставки.

ТОВ "Арда-Трейдинг" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Рязанцева І. І. 90 602 грн 04 коп. за договором поставки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив прийнятий від позивача товар за видатковими накладними від 28 грудня 2016 р. № 8392 і № 8391 та від 10 січня 2018 р. № 2777.

01 березня 2019 р., суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи по суті на 27 березня 2019 р.

27 березня 2019 р., за відповідним клопотанням відповідача розгляд справи суд відклав на 10 квітня 2019 р.

08 квітня 2019 р., до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до якої ТОВ "Арда-Трейдинг" просить суд стягнути із фізичної особи-підприємця Рязанцева І. І. 86 607 грн 96 коп. (менше ніж заявлено у позові), з яких 80 546 грн 04 коп. - основний борг, 5 256 грн 46 коп. - 3 % річних, 805 грн 46 коп. - інфляційні втрати. До цієї заяви позивач долучив відповідні розрахунки.

Зазначену заяву суд прийняв протокольною ухвалою від 10 квітня 2019 р., виходячи із наступного.

Зменшення позивачем суми позову, в тому числі й з підстав необґрунтованості первісного розрахунку ціни позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Відтак предметом спору є вимога ТОВ "Арда-Трейдинг" про стягнення з фізичної особи-підприємця Рязанцева І. І. 80 546 грн 04 коп. основного боргу, 5 256 грн 46 коп. 3 % річних, 805 грн 46 коп. інфляційних втрат.

10 квітня 2019 р., за відповідним клопотанням відповідача суд оголосив в судовому засіданні перерву до 24 квітня 2019 р.

24 квітня 2019 р., розгляд справи суд відклав на 22 травня 2019 р.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце проведення засідання відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення ухвали суду від 24 квітня 2019 р.

Крім того, ухвалою від 01 березня 2019 р., суд встановив відповідачу для подання відзиву на позов п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію згаданої ухвали суду відповідач отримав 13 березня 2019 р., відтак п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву розпочався 14 березня 2019 р. та закінчився - 28 березня 2019 р.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

01 грудня 2015 р., фізична особа підприємець Рязанцев І . І . (покупець) та ТОВ "Арда-Трейдинг" (постачальник) уклали договір поставки № 268-Льв, відповідно до п. 2.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець приймати та оплачувати на умовах і у порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у накладних.

Згідно з п. 4.2 Договору, покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару не пізніше 30 днів з дати поставки.

На виконання умов договору від 01 грудня 2015 р. постачальник передав покупцю товар на загальну суму 80 546 грн 04 коп., що підтверджується даними наявних у матеріалах справи накладних від 28 грудня 2016 р. № 8392 та № 8393, та який покупець не оплатив.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, обов`язок покупця з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що належним чином виконавши свої договірні зобов`язання позивач поставив відповідачу визначений договором товар на загальну суму 80 546 грн 04 коп., який відповідач не оплатив.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Касаційний господарський суд у складі Верховного суду у постанові від 25 квітня 2018 р. у справі № 904/7401/16 зазначив, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

За порушення строків оплати отриманого товару позивач нарахував відповідачу 5 256 грн 46 коп. 3 % річних та 805 грн 46 коп. інфляційних втрат за період з 28 січня 2017 р. по 01 квітня 2019 р.

Суд самостійно розрахував 3 % річних та інфляційні втрати, не виходячи при цьому за межі визначених у позовній заяві періодів, та встановив, що здійснений ТОВ "Арда-Трейдинг" розрахунок 3 % річних є арифметично правильним, а інфляційні втрати за відповідний період є більшими, ніж визначив позивач, однак враховуючи межі позовних вимог, задоволенню підлягають інфляційні втрати у заявленому у позові розмірі.

Відтак позов ТОВ "Арда-Трейдинг" слід задовольнити в повному обсязі.

У своїй позовній заяві ТОВ "Арда-Трейдинг" просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати, виходячи із такого попереднього (орієнтовного) розрахунку: судовий збір у розмірі 1 921 грн, витрати на складання позову - 1 000 грн, витрати на канцелярію - 200 грн, витрати на транспортні засоби - 1 500 грн, витрати на поштові відправлення - 100 грн.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За змістом частин 1, 4, 8 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведене, судовий збір суд покладає на відповідача, а заяву позивача про покладення на відповідача решти судових витрат залишає без розгляду у зв`язку із неподанням доказів понесення таких витрат або відповідної заяви протягом встановленого ГПК України строку.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити;

з фізичної особи-підприємця Рязанцева Ігора Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1; ідентифікаційний код 37029549) стягнути 80 546 (вісімдесят тисяч п`ятсот сорок шість) грн 04 коп. основного боргу, 5 256 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн 46 коп. 3 % річних, 805 (вісімсот п`ять) грн 46 коп. інфляційних втрат та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повне рішення складено 28 травня 2019 р.