Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/293/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамірис"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Брикетна Фабрика"

про стягнення заборгованості в сумі 10000 грн.,

за участю:

від позивача: Савчук Василь Романович

від відповідача: представник не з"явився

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тамірис" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брикетна Фабрика" про стягнення заборгованості в сумі 10000 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

02.04.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити розгляд справи по суті на 25.04.2019 (ухвала від 02.04.2019), за наслідком якого суд відклав розгляд справи на 28.05.2019.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, правом на участь в судових засіданнях не скористався, причин неприбуття суду не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце його проведення, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (від 20.05.2019 вх.№9273/19) про вручення ухвали суду від 25.04.2019, яке приєднано до матеріалів справи.

Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 28.05.2019 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 05-09/2016 від 09.09.2016 в частині здійснення розрахунку за виконані роботи, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 10000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Обставини справи, дослідження доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

09.09.2016 ТОВ "ТЕГА" та ТОВ "Брикетна фабрика" уклали договір №05-09/2016 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, підрядник зобов"язався в межах загальної вартості договору, визначеної у п.2.2. цього договору виконати роботи по впровадженню локального устаткування збору і обробки даних (ЛУЗОД) виробництва замовника за адресою Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Заводська,1,(надалі- роботи), а замовник зобов"язався в межах вартості договору, прийняти та сплатити підряднику за підрядні роботи визначену цим договором грошову суму в порядку та строк, визначені цим договором.

Пунктом 1.2. договору сторони погодили, що до загальної вартості робіт, передбаченої п.2.2. договору входять: вартість робіт з розробки та погодження технічного завдання та проектних робіт щодо системи, вартість обладнання, вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт щодо системи, вартість робіт з метрологічної атестації системи органами Держстандарту, заробітна плата працівників підрядника (оплата залучених працівників) та інші витрати підрядника.

Договірна ціна робіт, що доручено для виконання встановлюється динамічною і на момент укладання цього договору становить: 31080 грн в тому числі ПДВ 5180 грн (п.2.2. договору).

До початку виконання робіт замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника аванс в розмірі вартості 50 %, а саме 15540 грн, в тому числі 2590 грн ПДВ (п.2.3. договору).

Після виконання обсягів робіт замовник сплачує підряднику кошти згідно актів виконаних робіт. Остаточний розрахунок проводиться протягом 5 банківських днів з моменту підписання належним чином уповноваженими представниками сторін акта приймання- передачі виконаних робіт (п.2.6. договору).

Пунктом 13.1. сторони погодили, що цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання взятих ними на себе зобов`язань, включаючи гарантійні зобов"язання підрядника.

На виконання умов договору ТОВ "ТЕГА" виконало роботи на суму 30122 грн 74 к. , що підтверджується приєднаним до матеріалів справи актом приймання виконаних будівельних робіт №15/21.02.2017, підписаним представниками ТОВ "ТЕГА" та відповідачем.

Відповідач в порушення умов договору прийняті роботи оплатив частково в сумі 20122 грн 74 к., що підтверджується банківською випискою, копія якої приєднана до матеріалів справи. Внаслідок чого утворилась заборгованість перед ТОВ "ТЕГА" в сумі 10000 грн.

07.06.2018 ТОВ "ТЕГА" на адресу відповідача направило претензію з вимогою у семиденний термін з дня отримання претензії погасити заборгованість. Проте, ця претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

29.11.2018 ТОВ "ТЕГА" та ТОВ "Тамірис" уклали договір уступки вимоги (Цесії) від 29.11.2018 №12-04, відповідно умов якого ТОВ "ТЕГА" передає ТОВ "Тамірис", а ТОВ "Тамірис" набуває право вимоги належне ТОВ "ТЕГА" і стає кредитором за договором від 09.09.2016 №05-09/2016, укладеним між ТОВ "ТЕГА" та ТОВ "Брикетна фабрика" ( Івано-Франківська область, Калуський район, м.Калуш, вул.Заводська,1 кор. 722) (далі -боржник).

За цим договором ТОВ "Тамірис" набуває право вимагати від відповідача належного виконаня зобов"язань з оплати за виконані роботи ТОВ "ТЕГА" в сумі 10000 грн та сплати завданих збитків і штрафних санкцій (п.2 договору).

30.11.2018 ТОВ "ТЕГА" направило відповідачу лист вих.№94, яким повідомило про передачу права вимоги ТОВ "Тамірис", докази направлення приєднані до матеріалів справи.

14.12.2018 ТОВ "Тамірис" направило на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та прохання провести оплату в семидений термін з дня отримання повідомлення, докази направлення містяться в матеріалах справи.

Проте, станом на 28.03.2019 ця вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв"язку з чим позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного договору підряду. Предметом позову у справі є вимоги позивача про стягнення коштів за цим договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ст.837 ЦК України).

Статтею 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Дослідивши та проаналізувавши виконання сторонами Договору суд встановив, що підрядник виконав договірні зобов`язання у повному обсязі, а замовник не провів оплату за виконані роботи.

Згідно із ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1.ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1.ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 Цивільного кодексу України)

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Висновок суду.

Отже, суд встановив, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку з оплати виконаних робіт не виконав; доказів виконання зобов"язання не надав, доводи позивача не спростував, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 10000 грн боргу обґрунтована та належить до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн. Враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.8, 124, 129 Конституції України, керуючись ст. 73, 74, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамірис" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брикетна Фабрика" про стягнення заборгованості в сумі 10000 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брикетна Фабрика" , вул. Заводська, 1, корп.722, м. Калуш,77300 (код 40491127) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамірис", вул. Мазепи,61, м. Івано-Франківськ, 76018 (код 42162328) - 10000 (десять тисяч гривень) - заборгованості, а також 1921 (одну тисячу дев"ятсот двадцять одну гривню) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, передбачений Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.06.2019

Суддя Т. В. Максимів