УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

23.05.2019Справа №910/2576/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті"
до1. Міністерства юстиції України 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп"
провизнання незаконним та скасування наказу
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Руденко А.О.
від відповідача-1:Степаненко Т.М.
від відповідача-2:Яковенко А.О.
В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" звернулась до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп", в якій просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3761/5 від 23.12.2016 в частині скасування визначеного позивачем переліку рішень держаних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.2019 відкрито провадження у справі №910/2576/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи; підготовче засідання призначено на 26.03.2019.

25.03.2019 через відділ діловодства суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з непідвідомчістю даного спору господарським судам. Дана заява мотивована тим, що позивачем в даному випадку оскаржується рішення Міністерства юстиції України як суб`єкта владних повноважень, а не рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а відтак оскаржуване рішення не стосується підстав набуття права власності, тому спір між сторонами не є спором про право, а є публічно-правовим спором, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2019 частково задоволено клопотання відповідача-2 про відкладення підготовчого засідання, а в частині продовження строку - відмовлено, оскільки конверт знаходиться в поштовому відділенні, відкладено підготовче засідання на 18.04.2019.

28.03.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" просить суд скасувати спірний наказ ще й з тих підстав, що Міністерство юстиції України було некомпетентним органом, який здійснював розгляд скарги на рішення державних реєстраторів, прийнятих до 01.01.2016, проте даний наказ призвів до припинення права власності на нерухоме майно позивача, відтак останній є таким, що суперечить ст.ст. 19, 58 Конституції України, ст. 17 Цивільного кодексу України, ст. 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно". Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" зазначає, що у зв`язку з тим, що спірний наказ призвів до припинення цивільного права позивача, то він не є публічно-правовим спором.

Також 28.03.2019 через відділ діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" було подано письмові пояснення, в яких позивач вказує, що не звертався із заявою або скаргою до суб`єкта владних повноважень, що виключає можливість виникнення публічно-правових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" та Міністерством юстиції України. На думку позивача, спір, що розглядається в межах справи №910/2576/19, не є спором між учасниками публічно-правових відносин та у даному випадку вимога про скасування наказу відповідача-1 є способом захисту права власності.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 18.04.2019 встановлено відповідачам строк на подання відзиву на позов з урахуванням зміни підстав позову; запропоновано позивачу сформувати позовні вимоги до відповідача-2; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 23.05.2019.

15.05.2019 відповідачем-1 було подано до відділу діловодства суду відзив на позовну заяву (з урахуванням заяви про зміну підстав позову), в якому Міністерство юстиції України вказує, що обставини прийняття рішень відповідача-1 були предметом розгляду в межах справи №810/751/17 та Вищим адміністративним судом України було зроблено висновок щодо протиправного привласнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" нерухомого майна. Також, відповідач-1 вказує, що Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" не обмежує право Міністерства юстиції України розглядати скарги на рішення, дії та бездіяльність державних реєстраторів, які подані після 01.01.2016.

В підготовче засідання 23.05.2019 представники учасників справи з`явились, представники відповідачів заяву про закриття провадження у справі підтримали та просили її задовольнити, а представник позивача проти вказаної заяви заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та заслухавши пояснення представників учасників справи, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є визнання неправомірним та скасування наказу Міністерства юстиції України №3761/5 від 23.12.2016 в частині скасування рішень держаних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого за наслідками розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп" від 13.12.2016 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданої в порядку ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно".

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (стаття 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як зазначалось, оскаржуваний наказ був прийнятий відповідачем-1 за наслідками розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп", поданої в порядку ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно".

За приписами статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній установлюються законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень статті 3 цього Закону державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Підставами виникнення спірних правовідносин стало скасування Міністерством юстиції України рішень державного реєстратора про право власності на спірне майно за позивачем.

Частиною 2, пунктом 1 частини 2 та частиною 10 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що рішення державного реєстратора можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Рішення Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Тобто, згідно наведених приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України лише перевіряє законність рішень державного реєстратора.

Відтак, прийнятий Міністерством юстиції України за наслідками перевірки законності рішень державного реєстратора наказ №3761/5 від 23.12.2016 про скасування рішень держаних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, є таким, що винесений внаслідок реалізації відповідачем-1 своїх владно-управлінських функцій у сфері нагляду та контролю за законністю рішень, дій та бездіяльності державних реєстраторів, які делеговані Міністерству юстиції України державою.

Такі висновки суду кореспондуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.04.2018 у справі №910/8424/17, яка ухвалена за наслідками розгляду подібного спору.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17.

Таким чином, в даному випадку відповідачем-1 було прийнято спірний наказ в межах перевірки процедури здійснення реєстрації (виконання владно-управлінських функцій), що свідчить про публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи, що відповідач-1 у спірних правовідносинах наділений правом владних повноважень та між сторонами виник спір з приводу реалізації державним органом (Міністерством юстиції України) своєї компетенції, тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, розгляд даного спору відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин провадження у справі №910/2576/19 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання вказаної вимоги процесуального закону суд роз`яснює позивачеві, що спір у справі №910/2576/19 віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись ст.ст. 18, 20, 75, 130, 231, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №910/2576/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" до Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп" про визнання незаконним та скасування наказу.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" спір у даній справі віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, селище міського типу Коцюбинське, вул. Пономарьова, буд. 26, корп. 2, офіс 173; ідентифікаційний код 33939099) з Державного бюджету України 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 28.02.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (23.05.2019) та може бути оскарження протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено 28.05.2019.

Суддя Р.В. Бойко