номер провадження справи 28/22/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2019 Справа № 908/279/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Рикун А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" (69037, м.Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 3-А)

до відповідача приватної фірми "СНОВ" (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 82, кв.31)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Запорізька міська рада (69105, місто Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

про зобов`язання звільнити земельну ділянку

Представники сторін:

від позивача: Погрібна С.О., ордер ЗП №128001 від 01.07.2016, адвокат; Корде О.І., довідка №711587 від 09.01.2013, керівник;

від відповідача: Ткаченко Д.С., довіреність б/н від 04.02.2019, адвокат;

від третьої особи: Лісняк Є.О., довіреність №01/03-20/00109 від 11.01.2019, представник; Кудря Т.А., довіреність №01/03-20/03659 від 29.12.2018, представник.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" з позовом до відповідача приватної фірми "СНОВ" про зобов`язання звільнити земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 :005:0056, площею 0,0012 га по АДРЕСА_1 від будь-якого належного їм майна.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/22/19. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.03.2019.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Запорізьку міську раду, відкладено підготовче засідання, судове засідання призначено на 03.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження, оголошено перерву в підготовчому засіданні, судове засідання призначено на 15.04.2019.

В судовому засіданні 15.04.2019 оголошено перерву до 10.05.2019.

В судовому засіданні 10.05.2019 суд задовольнив заяву позивача про зміну предмету позову. Внаслідок чого судом розглядаються вимоги про зобов`язання приватної фірми "СНОВ" усунути перешкоди в користуванні місцем для розташування стаціонарних тимчасових споруд за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30, яке було надано в користування товариству з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" у відповідності до договору на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 01.04.2019 №13, шляхом звільнення такої земельної ділянки в межах, визначених відповідно до схеми розміщення паспорту прив`язки ТС від 04.12.2017 №ТС-В-253/1477, із знесенням (демонтажем) належної приватній фірмі "СНОВ" тимчасової споруди (кіоску №42А).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.05.2019 закрито підготовче провадження. Справу №908/279/19 призначено до судового розгляду по суті на 24.05.2019.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Представники позивача в судовому засіданні 24.05.2019 підтримали заявлені позовні вимоги. Підставою для звернення з позовом зазначено наявність порушення права позивача на здійснення господарської діяльності, шляхом вчинення перепон у розміщенні необхідного майна позивача на зазначеній в позові земельній ділянці. Матеріали справи містять письмові пояснення від 14.04.2019 (вх. 08-08/7668/19 від 15.04.2019) щодо заявлених позовних вимог, відповідно до яких позивач зазначив, що ТОВ "Запоріжелітбуд" є належним позивачем, оскільки діями відповідача порушено його права як законного користувача земельної ділянки, яка виділена у відповідності до Договору на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 01.04.2019 №13 для розміщення тимчасової споруди за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, №30, на яку був виданий паспорт прив`язки № ТС-В-253/1477. В свою чергу ПФ "СНОВ" є належним відповідачем, оскільки підприємством без належних підстав використовується земельна ділянка, яка виділена іншій юридичній особі. Також було зазначено, що до листа від 10.04.2019 №Із-021 Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради надав Витяг з містобудівного кадастру м. Запоріжжя за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30, у відповідності до якого схематично відслідковується, що на земельній ділянці, виділеній для розміщення тимчасової споруди за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, №30, на яку було видано паспорт прив`язки №ТС-В-253/1477, частково розміщено металевий кіоск №42-А, власником якого є приватна фірма "СНОВ". Також суду надано відповідь на відзив (вх. №08 08/9474/19), в якій позивач зазначив про відсутність пояснень та спростувань відповідача чому кіоск №42-А фактично розміщено не в межах земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , про що повідомляв Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради в своєму листі від 10.04.2019 №Із-021. З урахуванням викладеного просили позов задовольнити.

Представник відповідача підтримав заперечення, що викладені у відзиві (вх. 08-08/7720/19 від 15.04.2019). Заперечення мотивовані відсутністю у позивача правових підстав для звернення з відповідним позовом до суду, оскільки з зазначеними позовними вимогами повинен звертатися власник спірної земельної ділянки. Зазначав про наявність порушення процедури видачі позивачу паспорту прив`язки. Також зазначав про порушення прав відповідача як користувача земельних ділянок та неправомірність відмови йому у першочерговому праві на видачу паспортів прив`язки. Зауважував, що в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2019 у справі №280/5628/18 зазначено"… земельні ділянки з кадастровими номерами :5:005:0056 та :5:005:0100 не співпадають за місцем розташування із земельними ділянками, на які оформлені паспорти прив`язки №ТС-В-252/1485 та №Тс-В-253/1477, оформлені за ТОВ "Запоіржелітбуд"…". До того ж посилався на відсутність жодного порушення прав позивача з боку відповідача, відсутність перепон з боку відповідача щодо встановлення позивачем тимчасової споруди. Тому, на думку відповідача, відсутній предмет спору. Посилався на той факт, що позивач на день розгляду справи взагалі не встановив тимчасової споруди за паспортами прив`язки №ТС-В-253/1477 та №Тс-В-252/1485, а відтак ці паспорти мають бути взагалі анульовані, чого не було здійснено третьою особою (Запорізькою міською радою) з невідомих підстав. З урахуванням викладеного просив в позові відмовити.

Представник третьої особи (Запорізька міська рада) підтримав пояснення від 10.04.2019. Зазначав, що на сьогодні з боку Запорізької міської ради стосовно земельної ділянки, що по вул. Сталеварів, 30 у м. Запоріжжя жодних рішень не приймалося, питання, пов`язані з орендою, користуванням чи/або приватизацією на сесійне обговорення не виносилося. Згідно відомостей з Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером :05:005:0056 відноситься до державної форми власності, цільове призначення: для розташування кіоску №42а, площа: 0,0012 га.

В судовому засіданні 24.05.2019 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення та надісланий на адреси сторін.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради 04 грудня 2017 видав ТОВ "Запоріжелітбуд" Паспорт прив`язки тимчасової споруди по продажу товарів народного споживання за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30. В паспорті прив`язки зазначено, що паспорт дійсний до 04.12.2022 року.

04.12.2017 Відділом містобудівного моніторингу та містобудівного кадастру проведено реєстрацію обмежень і обтяжень прав користування земельною ділянкою та сервітутів за №ТС-В-253/1477.

01.04.2019 районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенському району (уповноважений орган) та товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" (позивач у справі) уклали договір №13 на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Як зазначив позивач після отримання паспорту прив`язки для встановлено тимчасової споруди було виявлено, що на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30, на якій повинна розташовуватися тимчасова спору позивача встановлена стороння металева споруда.

З метою усунення виявлених порушень позивачем на адресу голови Запорізької міської ради та начальника Інспекції з благоустрою Запорізької міської ради були надіслані листи №15/03/2018-1 від 15.03.2018 з проханням прийняти заходи для демонтажу металевих споруд.

В подальшому позивачем було отримано інформацією від Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в якій зазначалося, що металеві споруди, котрі знаходяться на земельній ділянці, що передбачені для розміщення тимчасових споруд позивача належать приватній фірмі "СНОВ".

Внаслідок невжиття відповідачем жодних дій щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, №30, яка була надана в користування ТОВ "Запоріжелітбут", позивач звернувся з позовом до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. ст. 16, 21, 39, 393 ЦК України, ст. 20 ГК України, серед іншого, самостійними способами захисту прав і охоронюваних законом інтересів землекористувача є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (негаторний позов).

У разі порушення своїх прав власник чи титульний володілець, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право зокрема вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Законодавець встановлює, що позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Норма ч. 2 ст. 386 ЦК України закріплює за власником (коритувачем) право у разі наявності в нього достатніх підстав припускати можливість порушення свого права власності іншою особою, звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Зазначена норма гарантує власнику (титульному володільцеві) можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому. Таке правило відповідає особливому характеру права власності як його абсолютного права.

Статтею 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" унормовано, що благоустрій населених пунктів визначено як комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до п.п. 1.2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів і благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом ч. 1 ст. 26 цього Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів тощо.

Частинами 2, 3 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що тимчасова споруда (надалі - ТС) торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Частиною 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" установлено, що розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Запорізька міська рада рішенням від 25.08.2016 №52 затвердила Положення про порядок оформлення документів на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Запоріжжі; Положення про порядок розміщення засобів дрібнороздрібної торговельної мережі та сфери послуг у м. Запоріжжі; Положення про порядок укладення договорів на право користування місцем для розташування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та сфери послуг у м. Запоріжжі та визначення розміру плати за цими договорами.

Рішенням тридцять шостої сесії Запорізької міської ради №30 від 30.01.2019 було внесено зміни до рішення Запорізької міської ради від 25.08.2016 №52 "Про затвердження Положень, що регулюють правовідносини функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та об`єктів дрібно роздрібної торгівельної мережі на території м. Запоріжжя".

Пунктом 1.3 Рішення затверджено "Положення про порядок укладання договорів на право користування місцем для розташування стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі та сфери послуг у м. Запоріжжі та визначення розміру плати за цими договорами" (далі - Положення), в новій редакції.

Пунктом 1.3.1 Положення визначено, що договір на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (надалі - ТС) - документ у письмовій формі, укладений між власником (користувачем) ТС та районною адміністрацією Запорізької міської ради, що визначає їх взаємні права та обов`язки щодо користування місцями для розміщення ТС, які перебувають у комунальній власності;

Також у пункті 2 визначено порядок укладання договору на право користування місцем для розташування тимчасових споруд.

Для укладення договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС заявник звертається до районної адміністрації Запорізької міської ради, за місцем розташування ТС, з заявою, до якої додаються (пункт 2.2 Положення).

Як встановлено судом під час вирішення спору та, про що зазначалося вище, позивач, у зв`язку з отриманням паспорту прив`язки тимчасової споруди по продажу товарів народного споживання, приймаючи до уваги Положення про порядок укладання договорів на право користування місцем для розташування стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі та сфери послуг у м. Запоріжжі та визначення розміру плати за цими договорами, 01.04.2019 уклав з уповноваженим органом (Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенському району) договір №13 на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

За умовами цього договору уповноважений орган надає користувачу право за плату тимчасово використовувати місце для розташування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Запоріжжя, а також закріплює прилеглу до ТС територію для утримання її в належному стані.

Пунктом 7.2 договору сторонами узгоджений строк його дії, а саме з 01.04.2019 до 04.12.2022.

Зазначений договір в установленому законом порядку не розірвано, не визнано недійсним, доказів припинення його дії суду не надано, отже його умови є чинними на момент розгляду даного спору судом.

З огляду на наведені норми права та документальні докази, суд дійшов висновку про наявність у позивача правових підстав для звернення з відповідним позовом до суду.

Також судом встановлено, що рішенням тридцять третьої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради №83/7 від 24.06.2009 приватній фірмі "СНОВ" передано строком на 3 (три) роки на праві оренди земельну ділянку, що по вул. Сталеварів, 30 у м. Запоріжжі, з кадастровим номером :05:005:0056, площею 0.0012 га, для розташування кіоску №42а.

На виконання зазначеного рішення, 10.08.2009 між Запорізькою міською радою та ПФ "СНОВ" було укладено договір оренди землі (далі - Договір), який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.09.2009 за №45.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Договору, вказана земельна ділянка передавалась разом із кіоском №42-А, інші об`єкти інфраструктури на земельній ділянці відсутні.

Під час розгляду справи відповідач жодним чином не спростував факт належності саме йому кіоску №42-А, також не зазначив та документально не підтвердив протилежні висновки суду.

Пунктом 1.126 рішення Запорізької міської ради №35/32 від 26.09.2018 договір оренди земельної ділянки №45 від 02.09.2009 визнано припиненим, а рішення міської ради №83/7 від 24.06.2009, як таке, що втратило чинність.

Аналіз наведеного свідчить про відсутність у відповідача на момент розгляду спору правових підстав для розміщення на земельній ділянці по вул. Сталеварів, 30 у м. Запоріжжі кадастровий номер :05: НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , площею 0.0012 га тимчасової споруди, а саме кіоску №42-А.

Суду надана ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2019 по справі №280/5628/18, відповідно до якої суд, при розгляді позову про визнання дій Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради щодо видачі ТОВ "Запоріжелітбуд" паспортів прив`язки тимчасових споруд по продажу товарів народного споживання №ТС-В-253/1477 від 04.12.2017 по вул. Сталеварів, 30 та №ТС-В-252/1485 від 06.12.2017 по вул. Сталеварів, 21 неправомірними встановив, що точки розміщення тимчасових споруд, на які видані паспорти тимчасової прив`язки №ТС-В-253/1477 від 04.12.2017 та №ТС-В-252/1485 від 06.12.2017 не співпадають по місцю розташування земельних ділянок, стосовно яких укладались договори оренди землі між ПФ "СНОВ" та Запорізькою міською радою для розташування кіосків №42-А та №39-А.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначені висновки Запорізького окружного адміністративного суду не суперечать матеріалам господарської справи, зокрема витягу з містобудівельного кадастру м. Запоріжжя за адресою м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30. Судом під час розгляду справи №908/279/19 також встановлені дані обставини.

Втім судом встановлено, що кіоск №42-А взагалі не встановлений в межах земельної ділянки, яка надавалася відповідачу за договором оренди землі від 10.08.2009, який на даний час припинено. Майно відповідача частково розміщено на земельній ділянці, наданій позивачу за договором від 01.04.2019.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, судом підлягає захисту право особи, що порушене іншими особами, чи не визнається.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Факт порушення прав та законних інтересів позивача встановлений судом.

Безпідставне розташування відповідачем тимчасової споруди (кіоск №42-А) на земельній ділянці в межах, визначених відповідно до схеми розміщення паспорту прив`язки №ТС-В-253/1477 від 04.12.2017, позбавив позивача можливості здійснювати господарську діяльність шляхом розміщення своєї тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Відтак, зважаючи на передбачені в ст. 16 ЦК способи захисту, приймаючи до уваги безпідставність дій відповідача, суд дійшов висновку, що обраний позивачем способом захисту є ефективним, позовні вимоги є правомірними, внаслідок чого задовольняються судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Позовні матеріали містять належні та допустимі докази протиправної поведінки відповідача щодо безпідставного часткового розташування тимчасової споруди кіоску №42-А на місці, яке надано позивачу для розташування стаціонарної тимчасової споруди для здійснення ним підприємницької діяльності за договором №13 від 01.04.2019, що призводить до порушення прав та законних інтересів позивача.

Доказів добровільного усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30, шляхом звільнення (знесення, демонтажу) належної ПФ "СНОВ" тимчасової споруди (кіоск-42А) відповідач суду не надав.

Заперечення відповідача спростовані наявними у справі доказами.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у розмірі 1.921,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" до приватної фірми "СНОВ" задовольнити.

2. Зобов`язати приватну фірму "СНОВ" (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 82, кв. 31, ідентифікаційний код 19276584) усунути перешкоди в користуванні місцем для розташування стаціонарних тимчасових споруд за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 30, яке надано в користування товариству з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" (69037, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 3-А, ідентифікаційний код 35802404) на підставі договору на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 01.04.2019 №13, шляхом знесення (демонтажа) належної приватній фірмі "СНОВ" (ідентифікаційний код 19276584) тимчасової споруди (кіоску №42А), в межах визначених відповідно до схеми розміщення паспорту прив`язки ТС від 04.12.2017 №ТС-В-253/1477. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з приватної фірми "СНОВ" (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 82, кв. 31, ідентифікаційний код 19276584) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" (69037, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 3-А. ідентифікаційний код 35802404) 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебування судді у відряджені з 30.05.2019 по 01.06.2019, повний текст судового рішення складено 05 червня 2019 року.

Суддя О.В. Федорова