ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2055/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Богатиря К.В., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача Мутаф В.А. - адвоката за ордером серії ОД № 390944 від 21.03.2019;

від відповідача Пучкової Л.А.- адвоката за ордером серії ОД № 508658 від 20.05.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будтехмонтаж

на рішення Господарського суду Одеської області від 20.02.2019, проголошене об 11:01:29 суддею Желєзною С.П. у м. Одесі, повний текст якого складено 04.03.2019,

у справі № 916/2055/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Будтехмонтаж

до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Приватбанк

про стягнення 572 090,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі по тексту ТОВ) „Будтехмонтаж звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк /далі- ПАТ «КБ/ „Приватбанк про стягнення збитків, що складаються з вартості реалізованих відповідачем з порушенням умов договору предметів застави у сумі 572 090,00 грн, крім того позивач просив вирішити питання про стягнення судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст. ст. 24, 27, 30 та п.2 ч.1 ст. 26 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, ст. ст. 45, 48 ЗУ Про заставу та наголошує на порушенні відповідачем умов договорів застави обладнання щодо реалізації предметів застави, а також в частині забезпечення збереження предметів застави.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.02.2019 позов ТОВ „Будтехмонтаж задоволено частково та стягнуто збитки у розмірі 1200,00 грн та судовий збір у розмірі 18,00 грн, в решті позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд вказав на наявність у діях ПАТ «КБ „Приватбанк елементів складу цивільного правопорушення, як то: протиправна поведінка, вина та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою та завданою шкодою, але дійшов висновку, що розмір заявлених до стягнення збитків, визначений позивачем відповідно до звіту оцінювача про визначення ринкової вартості майна станом на 24.07.2018 в розмірі 572 090,00 грн, який судом відхилено у якості доказу, поза як він не відображає реальну вартість предметів застави, оскільки здійснений без огляду майна, вартість якого визначена сторонами у шістьох договорах застави по кожному із яких була встановлена у розмірі 200,00 грн, тому через наявність у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення обґрунтований розмір збитків на думку місцевого суду склав 1200,00 грн.

Не погодившись з означеним рішенням суду, ТОВ „Будтехмонтаж звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 20.02.2019 змінити:

- в мотивувальній частині рішення суду абзаци з 64-го по 73-й щодо визначення розміру збитків (реальної ринкової вартості втраченого майна) на 445 160,00 грн, з відповідним мотивуванням;

- в резолютивній частині рішення суду розмір стягнутих сум, а саме: збитків у сумі 445 160грн; судових витрат у сумі 22 628,50 грн, з яких витрат на сплату судового збору -16 648,50 грн., витрат на проведення оцінки -6000 грн.

На думку скаржника, оскаржуване рішення є таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального та порушенням норм матеріального права, а також таким, що прийняте з невідповідністю висновків обставинам справи.

Скаржник зауважує, що місцевим судом було не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України та ст. 3 ЗУ Про оцінку майна та майнових прав єдиним доказом реальної ринкової вартості майна може бути лише Акт оцінки ринкової вартості відповідного майна.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи не застосував ст. 1192 ЦК України, за якою з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, позивач не погоджується з розміром збитків у сумі 1200грн., оскільки на його думку реальна вартість 42 одиниць обладнання для проведення демонтажних робіт з зазначеною вартістю є іншою, а висновок суду в свою чергу є абсурдним та нелогічним. В обгрунтування своєї позиції ТОВ „Будтехмонтаж посилається на сайти з продажу будівельної техніки та звіт оцінювача.

Розглянувши матеріали справи, доводи сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 23.07.2014 в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ „Будтехмонтаж за кредитним договором від 27.08.2012 між останнім (Заставодавець) та ПАТ „Комерційний банк „Приватбанк (Заставодержатель) укладено на аналогічних умовах шість договорів застави обладнання:

-№ZALОD00011692, предметом якого є рухоме майно (верстат свердлильний-1, молоток відбійний-1 2005 року виготовлення, різонарізувач-1, коронка алмазна-19 - а.с. 12-14);

-№ZALOD00011693, предметом якого є рухоме майно (молоток відбійний-1 2005 року виготовлення, станція гідравлічної шланги-1 -а.с. 15-17);

-№ZALOD00011694., предметом якого є рухоме майно (бетонолом гідравлічний-2, пила гідравлічна настінна-1 2005 року виготовлення -а.с. 18-20);

-№ZALOD00011695, предметом якого є рухоме майно (ножиці гідравлічні-1, дриль гідравлічної шланги -1 - а.с. 21-23);

-№ZALOD00011696 від 23.07.2014р., предметом якого є рухоме майно (машина затиральна-1, трубогиб-1 -а.с. 24-26);

-№ZALOD00011809, предметом якого є рухоме майно (електропривід для верстатів-3, стійка-4, станина для верстата алмазного-4 -а.с. 27-29).

У відповідності до п.п. 1.1 договорів застави забезпечується заставою виконання ТОВ „Будтехмонтаж зобов`язань за кредитним договором від 27.08.2012, що укладений між заставодержателем та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний повернути заставодержателю кредитні кошти в розмірі 12000,00 грн. до 27.08.2014, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 48.0% на рік, неустойку у розмірі та у випадках передбачених кредитним договором та всіх інших вимог банку за кредитним договором, які згідно з чинним законодавством можуть бути задоволені із вартості предмета застави. Строки повернення кредиту, відсотки та інші умови кредитного договору можуть бути змінені за домовленістю сторін кредитного договору. Застава забезпечує вказані вимоги в розмірі їх повної вартості, незалежно від того, якою така вартість може бути в будь-який час протягом строку дії договору.

П.п. 1.3 договорів сторони узгодили, що заставна вартість предмета застави за кожним договором дорівнює 200,00 грн., отже загальна заставна вартість майна визначена судом вірно і складає 1200 грн.

Відповідно до п.п. 1.6 договорів предмет застави передається заставодавцем добровільно у володіння (заклад) заставодержателю в момент підписання цих договорів. Предмет застави повертається заставодавцю після повного належного виконання зобов`язань за кредитним договором.

У відповідності до п. п. 1.8 договорів застави факт передачі предмету застави в заклад заставодержателю засвідчується підписами сторін на договорах.

Умовами п.п. 2.1 договорів застави передбачено, що заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання зобов`язань за кредитним договором у випадках: затримання оплати частини кредиту та/або відсотків, щонайменше, на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш ніж на 10%; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту; іншого істотного порушення умов кредитного договору.

Згідно з п.п.2.3, 2.4 звернення стягнення на предмет застави за вибором банку здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність банку в рахунок виконання зобов`язань за договорами; шляхом продажу банком предмета застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання банком договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Пошук покупця проводиться як заставодавцем, так і банком; іншим способом, незабороненим чинним законодавством. При зверненні стягнення на предмет застави у позасудовому порядку банк встановлює початкову ціну предмета застави у розмірі оціночної вартості, встановленої незалежним експертом. Банк має право реалізувати предмет застави за ціною, вказаною в акті незалежної експертизи.

Згідно до п.п. 4.1 договорів застави заставодержатель зобов`язаний вживати заходів, необхідних для збереження предмета закладу та належним чином утримувати предмет застави, нести відповідальність за нього у випадку, коли немає доказів, що втрата, пошкодження або загибель предмету застави сталася не з його вини.

Сторони узгодили, що дані договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами і діють до повного виконання їх умов (п.п. 6.1).

В матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.07.2017 за №52757313, в якому відсутній запис про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна позивача у зв`язку з укладенням договорів застави та проведенням реалізації заставного майна (а.с. 30-31).

ТОВ „Будтехмонтаж прийнявши на себе зобов`язання за договором кредиту належним чином його не виконало, внаслідок чого перед банком утворилась заборгованість.

28.03.2017 ТОВ „Будтехмонтаж надіслано на адресу ПАТ «КБ „Приватбанк листа із проханнями у зв`язку з наявністю покупця, який бажає придбати заставлене майно, надати детальний та повний розрахунок заборгованості за договорами сторін; надати можливість оглянути майно, що є предметом застави; погодити його реалізацію з метою покриття заборгованості. Даний лист відповідачем отримано 04.04.2017 (а.с.32,33).

21.04.2017 листом-відповіддю за № 20.1.0.0.0/7-20170406/94 ПАТ «КБ „Приватбанк повідомило позивача про вдалу реалізацію заставленого майна та зарахування суми, що надійшла від його продажу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.34).

Таким чином, ПАТ «КБ «Приватбанк» не заперечується факт реалізації обладнання на загальну суму 2700 грн., однак продаж предметів застави був проведений з порушенням п.п. 2.3,2.4 договорів застави від 23.07.2014 та вимог ЗУ„Про заставу та ЗУ „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень без письмового повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та звернення стягнення на предмет застави, а також без проведення оцінки майна, яка повинна визначатись на підставі акта незалежної експертизи, який суду не було надано на підтвердження посилань відповідача на його існування, а також без належного оформлення угод щодо реалізації майна позивача, чим позивачу завдано певних збитків.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який у відповідності до ст. 86 ГПК України поставив під сумнів дані звіту про визначення ринкової вартості предметів застави за їх відсутністю, з частковою помилковістю якого, зокрема на суму 126 930 грн., погодився і позивач в поясненнях від 20.02.2018 (а.с.181-184), отже суд вірно визначив, що цей документ не може вважатись належним та обґрунтованим доказом у справі.

За відсутності інших доказів щодо вартості реалізованих предметів застави, суд правомірно визначив розмір завданих позивачу збитків за заставною вартістю рухомого майна, визначеною сторонами у відповідних договорах в сумі 1200грн., які і стягнув на користь ТОВ „Будтехмонтаж.

При цьому, судова колегія, вважає за потрібне звернути увагу на те, що позивач добровільно сам встановив вартість даного майна уклавши договори застави з відповідачем, в даних договорах встановлена вартість заставного майна (п.п. 1.3) у розмірі 200грн.. Дані договори не визнавалися недійсними, будь-які інші належні докази щодо вартості обладнання в матеріалах справи відсутні, а тому встановити дійсну вартість обладнання в даному випадку неможливо.

Крім того слід зазначити, що заставна ціна це ринкова вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки, визначена на дату оцінювання з урахуванням терміну та практичної складності реалізації предмета іпотеки, яка визначається за згодою сторін та застосовується при оформленні іпотечного договору, отже її використання для визначення розміру збитків є цілком обґрунтованим.

До того ж, відповідно до відхиленого судом звіту оціночна ринкова вартість об`єкта оцінки склала 572 090грн. (без ПДВ), якщо з нею погодитися, то залишиться незрозумілою підстава передачі позивачем в заставу такого коштовного майна за заставною вартістю в 1200 грн. в забезпечення кредиту на суму лише в 12000 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Господарський суд Одеської області ретельно з`ясував всі обставини справи, надав належну оцінку наявним в ній доказам, відтак ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, оскаржене рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати скаржника, пов`язані з апеляційним переглядом справи, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будтехмонтаж залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 20.02.2019 у справі № 916/2055/18 залишити без змін.

Постанова відповідно до ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-ти денний строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.05.2019 о 9.30.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Савицький Я.Ф.