ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 рокуСправа № 912/3060/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Скопець В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3060/16

за позовом: фізичної особи-підприємця Сєдіної Ганни Володимирівни

до відповідача фізичної особи-підприємця Яцури В`ячеслава Миколайовича

про стягнення 214 691,95 грн,

представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Яцура В.М., особисто;

від відповідача - Рябовол С.В, адвокат, ордер серія КР № 037764 від 28.08.2018.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Фізична особа-підприємець Сєдіна Ганна Володимирівна (надалі - ФОП Сєдіна Г.В.) звернулась до господарського суду з позовом до фізичної особи-підприємця Яцури В`ячеслава Миколайовича (надалі - Яцура В.М .) про стягнення з останнього заборгованості за поставлений товар по договору поставки товару №3/4 від 01.12.2015 в сумі 171 329,92 грн. з врахуванням інфляційних втрат, а також 40333,50 грн. пені, 3028,53 грн. 3% річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 3/4 від 01.12.2015 в частині своєчасної та повної оплати товару, що отриманий відповідно до накладної № 3/4-1 від 17.12.2015.

Позивач стверджує, що нею виконані всі зобов`язання за Договором поставки товару № 3/4 від 01.12.2015 щодо передачі товару, оскільки відповідно до умов такого Договору поставка здійснювалась на умовах EXW м. Дніпропетровськ, вул. Старокодацька, 5 в редакції Правил Інкотермс 2000 року. Так відповідно до умов EXW постачання термін "Франко завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання по поставці, коли він надав товар у розпорядження Покупця на своєму підприємстві або в іншому зазначеному місці (фабриці, заводі, складі тощо), Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб. Отже, зобов`язання за Договором позивачем, за її твердженням виконані в момент підписання відповідачем видаткової накладної № 3/4-1 від 17.12.2015.

Відповідач позов не визнає, посилаючись, що вищезазначений Договір та накладну він не підписував, товарно-матеріальні цінності не отримував. Також відповідач додатково пояснює, що в нього бухгалтер як у Фізичної особи-підприємця відсутній. Печатка знаходиться в шухлядці столу в магазині і доступ до неї мали продавці, але він виключає, що хтось з них без його відома міг поставити печатку на договорі № 3/4 від 01.12.2015 та в накладній № 3/4-1 від 17.12.2015. Він особисто Договір не укладав, печатку не ставив і не підписував, не ставив печатку і в накладній, так як товарно-матеріальні цінності він не отримував від позивача.

Відповідач також подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що з Книги обліку № 7875/1 доходів платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, і.к. ФОП Яцура В.М. , яка зареєстрована в Кіровоградській ОДПІ 12.09.2013, випливає, що у ній відсутні дані про реалізацію товарно-матеріальних цінностей, перелічених в накладній №3/4-1 від 17.12.2015.

Відповідач особисто у судовому засіданні надавав пояснення, що він до м. Дніпропетровська (теперішнього м. Дніпра) не виїжджав останні 10 років і тому фізично не міг підписати ні Договір поставки товару № 3/4 від 01.12.2015 ні накладну № 3/4-1 від 17.12.2015.

2. Заяви, клопотання сторін.

Позивач неодноразово заявляла клопотання про розгляд справи без її участі.

Представником відповідача Четвертак І.С. (довіреність від 06.10.2017, строк дії до 06.10.2020, а.с. 48, том 2) подано заяву свідка в порядку статті 88 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПКУ), у якій зазначено, що вказана особа працювала у відповідача продавцем-касиром протягом 2014-2016 років, магазин не співпрацював із ФОП Сєдіною Г.В. із м. Дніпро, товаром за найменуванням, вказаним у накладній № 3/4-1 від 17.12.2015 магазин відповідача не торгував, печатка ФОП Яцура В.М. зберігалася у шафі магазину, до якої мали доступ усі працівники магазину, у грудні 2015 року печатка зникала на короткий період, проте у зв`язку з її появою, ніхто не надав значення такому тимчасовому зникненню, весь товар, що надходив до магазину приймався особисто ФОП Яцурою В.М .

Відповідач подавав неодноразово клопотання про обов`язкову участь у судовому засіданні позивача.

Відповідач подавав клопотання про виклик для допиту в якості свідка колишнього продавця - касира магазину ФОП Яцури В.М . Четвертак І.С. та про витребування від позивача доказів.

Відповідач подав клопотання про призначення у справі комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи при першому розгляді справи та про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи при новому розгляді справи.

3. Процесуальні дії у справі.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2017 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з фізичної особи-підприємця Яцури В`ячеслава Миколайовича на користь фізичної особи-підприємця Сєдіної Ганни Володимирівни заборгованість за поставлений товар по договору поставки товару №3/4 від 01.12.2015 в сумі 171 329,92 грн. з урахуванням інфляційних втрат, а також 40333,50 грн. пені, 3028,53 грн. 3% річних, судовий збір в сумі 3220,39 грн.

Під час першого розгляду справи ухвалою від 24.11.2016 судом було задоволено клопотання відповідача та призначено комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу у справі № 912/3060/16, на вирішення експерта було поставлено наступні питання:

1) Ким, ФОП Яцура В .М. чи іншою особою виконаний підпис на 2-му аркуші Договору № 3/4 поставки товару від 01.12.15, укладеному між ФОП Седіна Г.В. та ФОП Яцура В.М. , в розділі 10 "Місцезнаходження і реквізити сторін" в графі " Покупець " "В . М . Яцура"?

2) Ким, ФОП Яцура В.М. чи іншою особою виконаний підпис в накладній № 3/4-1 від 17.12.15 в графі "Бухгалтер" та "Прийняв"?

3) Чи нанесено відтиск печатки, яка належить ФОП Яцура В.М. на 2-му аркуші Договору № 3/4 поставки товару від 01.12.15, укладеному між ФОП Седіна Г.В. та ФОП Яцура В.М. , в розділі 10 "Місцезнаходження і реквізити сторін" в графі "Покупець" та на накладній № 3/4-1 від 17.12.15 печаткою ФОП Яцура В.М. , експериментальні зразки відтиску якої наявні в матеріалах справи, а вільні витребувано у відповідача для порівняльного дослідження?

Відповідно до висновку експерта № 164/17-23, №562-563/17-23 від 12.06.2017 комплексної судово - технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи надано відповіді на питання суду:

1) Підписи від імені гр. Яцури В.М. в графі "Покупець" договору поставки товару № 3/4 від 01.12.2015 та в графах "Бухгалтер" та "Прийняв" накладної № 3/4-1 від 17.12.2015 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічної засобів.

2) (1) Підпис на 2-му аркуші Договору № 3/4 поставки товару від 01.12.2015, укладеному між ФОП Сєдіна Г.В. та ФОП Яцура В.М. , в розділі 10 "Місцезнаходження і реквізити сторін" в графі "Покупець" "В.М. Яцура" виконаний не Яцура В.М .

3) (2) Відповісти на питання "Ким, ФОП Яцура В.М. чи іншою особою виконаний підпис в накладній № 3/4-1 від 17.12.15 в графі "Бухгалтер" та "Прийняв"?" не видалося можливим.

4) (3) Відтиск печатки на 2-му аркуші Договору 3/4 поставки товару від 01.12.2015 укладеному між ФОП Сєдіна Г.В. та ФОП Яцура В.М. , в розділі 10 "Місцезнаходження і реквізити сторін" в графі "Покупець" та на накладній № 3/4-1 від 17.12.2015 нанесені печаткою ФОП Яцура В.М. , зразки якої надані на експертизу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2017 залишено без змін.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.05.2018 скасовано рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі; справу № 912/3060/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 15.08.2018 справу прийнято до свого провадження суддею Вавренюк Л.С.

Ухвалою від 28.08.2018 господарський суд відмовив у задоволенні клопотань відповідача про виклик для допиту свідка, витребування від позивача доказів та про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою.

Ухвалою від 17.10.2018 господарський суд задовольнив клопотання відповідача та призначив у справі повторну судово-почеркознавчу експертизу, зупинив провадження у справі на період проведення експертизи.

05.03.2019 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз супровідним листом №23082-23084/18-32 від 22.02.2019 направлено висновок експертів з ілюстративною таблицею, акт здачі-приймання висновку, а також повернуто матеріали справи №912/3060/16 до Господарського суду Кіровоградської області.

За результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи №23082-23084/18-32 від 22.02.2019, судові експерти зробили такі висновки:

1. Підписи від імені Яцури В.М. : у графі "Покупець:" у договорі №3/4 поставки товару від 01.12.2015, що укладений від імені ФОП Сєдіної Г.В. та ФОП Яцури В.М. ; у графах "Бухгалтер", "Прийняв" у накладній №3/4-1 від 17.12.2015, - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

2. Підпис від імені Яцури В.М. у графі "Покупець:" у договорі №3/4 поставки товару від 01.12.2015, що укладений від імені ФОП Сєдіної Г.В. та ФОП Яцури В.М. , виконаний не Яцурою В`ячеславом Миколайовичем , а іншою особою.

3. Підписи від імені Яцури В.М. у графах "Бухгалтер", "Прийняв" у накладній №3/4-1 від 17.12.2015 виконані не Яцурою В`ячеславом Миколайовичем , а іншою особою.

У процесі проведення експертизи господарський суд поновлював провадження у справі з метою розгляду клопотань експерта та зупиняв провадження у справі після їх розгляду.

Ухвалою від 14.03.2019 господарський суд поновив провадження у справі та призначив розгляд справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою від 25.03.2019 господарський суд задовольнив клопотання відповідача в частині виклику у судове засідання для допиту свідка - Четвертак І.С. , в іншій частині клопотання про визнання явки позивача обов`язковою та витребування від позивача доказів відмовлено.

Ухвалою від 25.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 23.04.2019 допитано в якості свідка представника позивача Четвертак І.С.

У судових засіданнях по розгляду справи по суті були присутні відповідач особисто та його представники.

Позивач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні. Від ФОП Сєдіної Г.В. надходили клопотання та заяви про розгляд справи за її відсутності. Господарський суд належним чином повідомляв позивача про час і місце судових засідань шляхом направлення ухвал, телефонограм та розміщення оголошення про розгляд справи на сайті суду. Зокрема про розгляд справи 23.05.2019 позивача було повідомлено ухвалою-повідомленням від 07.05.2019, що отримана позивачем за адресою, повідомленою суду - 49005, м. Дніпро, вул. Ак.Чекмарьова, 2, кв. 29 та що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлено дані обставини.

Позивач стверджує, що 01.12.2015 між нею ФОП Сєдіною Г.В. (Постачальник) та ФОП Яцурою В.М . (Покупець) укладено договір поставки № 3/4 від 01.12.2015 (а.с. 71-72 том 1, далі - спірний договір), за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупцеві Товар (партію товару), в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в накладних, що засвідчують передачу-приймання товару від Постачальника до Покупця та є невід`ємними частинами даного договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити цей товар.

Відповідно до п. 3.1. спірного договору ціна товару зазначається в накладних, які є невід`ємними частинами даного договору, і встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно з п. 3.4. спірного договору Покупець зобов`язаний оплатити кожну партію переданого Постачальником товару не пізніше 14 календарних днів з моменту передачі товару (партії Товару) або за домовленістю сторін повернути товар (партію товару) постачальнику.

Пунктом 5.3 спірного договору визначено, що у випадку неоплати або несвоєчасної оплати товару (товарної партії) згідно п. 3.4. цього Договору Покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару (партії товару) за кожен день прострочки платежу.

Розділом 7 спірного договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення вказаного Договору печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 7.1 цього договору та діє до 31.12.2016, а в частині грошових розрахунків - до повного їх проведення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що виконав свої зобов`язання за Договором повністю та належним чином, а саме здійснив поставку Товару згідно накладної № 3/4-1 від 17.12.2015 на суму 165 233,48 грн (а.с. 73 том 1, далі - спірна накладна). Отримання Товару відповідачем підтверджується його підписом, скріпленим печаткою, на зазначеній видатковій накладній.

З огляду на викладене, на думку позивача, граничним терміном оплати товару є 31.12.2015, проте відповідач вказану суму не сплатив тому позивач звернувся із даним позовом про стягнення основного боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 171329,92 грн, пені в сумі 40333,50 грн, 3% річних в сумі 3028,53 грн.

При направленні справи на новий розгляд Верховний Суд у своїй постанові від 02.05.2018 вказав, що для ухвалення обґрунтованого та об`єктивного рішення необхідно дослідити обставини підписання спірного договору та накладної і обставини приймання-передачі спірного товару.

На підставі ч. 1 ст. 316 ГПКУ господарський суд дослідив вказані обставини.

Так за результатами проведених у справі двох судових експертиз у даній справі підпис на спірному договорі біля напису "ФОП Яцура В.М. " виконано не самим Яцурою В`ячеславом Миколайовичем , а іншою особою. За результатами повторної експертизи, що проведена при новому розгляді справи, підпис на видатковій накладній також виконано не самим Яцурою В`ячеславом Миколайовичем , а іншою особою.

У своїх поясненнях позивач зауважує, що з огляду на висновки експертиз, всі документи від імені відповідача підписувала інша людина, про що чудово знав відповідач (а.с. 90 том 3), проте це не звільняє його від відповідальності оплатити отриманий товар.

Господарський суд вважає такі твердження позивача суперечливими та такими, що не підтверджуються іншими доказами у справі.

Так, зі змісту спірного договору вбачається, що він особисто підписаний позивачем, що не заперечується самою Сєдіною Г. В . Водночас Сєдіна Г.В. , за її поясненнями, наданими у справі, не обізнана, хто ж саме підписав спірний договір з боку ФОП Яцури В.М., оскільки припускає, що це могла зробити інша особа, ніж сам відповідач. Враховуючи підписання спірного договору особисто позивачем, ОСОБА_11 під час підписання вказаного договору безумовно мала як знати, так й очевидь бачити особу, яка підписувала спірний договір, так само й мала право й можливість пересвідчитись чи є особа, яка підписує з боку Покупця спірний договорір саме тією особою, що зазначена у графі Покупець.

Норма ст. 42 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) визначає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, позивач, на власний ризик, не перевіривши повноваження особи, чи є вона тією особою, якою представилась ( Яцура В.М. ), підписала спірний договір з такою особою.

У подальшому позивач стверджує, що нею виконані зобов`язання за спірним договором в частині передачі товару в момент підписання спірної накладної відповідачем. Проте, як встановлено належним та достовірним доказом - висновком повторної судово-почеркознавчої експертизи, ФОП Яцура В.М. спірну накладну не підписував. У своїх поясненнях позивач знову припускає, що таке підписання здійснено іншою особою. Водночас підпис ФОП Сєдіної Г.В. на спірній накладній свідчить, що позивач особисто передавала товар відповідачу шляхом підписання з боку Постачальника спірної накладної, тому, в силу тих же приписів ст. 42 ГКУ, мала пересвідчитись у повноваженнях особи, яка отримала товар за накладною.

Господарський суд погоджується, що враховуючи умови вивезення товару "франко-завод" за Правилами Інктотермс 2000 року у позивача відсутній був обов`язок щодо транспортування товару, проте позивачем жодними доказами не підтверджено, за наявності висновку експертизи про відсутність особистого підпису ФОП Яцури В.М. на спірній накладній, що товар передано саме відповідачу. Навпаки сам позивач припускає, що товар приймався іншою особою, що виключає відповідальність відповідача.

З наявних у справі доказів, а саме зі змісту спірного договору, зокрема, вбачається, що місцем його вчинення є м. Дніпропетровськ, а місце отримання товару за спірною накладною відповідно до п. 1.2. спірного договору є м. Дніпропетровськ, вул. Старокодацька, 5. Проте позивач не навів суду доказів присутності відповідача у м. Дніпропетровськ на час укладення спірного договору та відвантаження товару на підставі спірної накладної за наявності тверджень відповідача про його відсутність у такому місті протягом останніх десяти років, навпаки позивач взагалі не стверджує про таку присутність відповідача.

Оскільки і спірний договір і видаткова накладна підписані, за твердженням позивача, ФОП Сєдіною Г .В. та ФОП Яцурою В.М. особисто, і, як досліджено вище, місце їх вчинення є м. Дніпропетровськ, то позивач і відповідач мали фізично бачитись у м. Дніпропетровську, як під час укладання спірного договору - 01.12.2015, а також й під час відвантаження (передачі) товару - 17.12.2015. Проте позивач взагалі не навів обставин та не пояснює де , ким і як були підписані спірний договір і спірна накладна, що взагалі ставить під сумнів обізнаність позивача хто ж саме замість відповідача підписав ці документи та отримав товар. Саме припущення позивача про можливість підписання таких документів іншою особою, а не відповідачем є підтвердженням того, що ФОП Сєдіна Г .В. особисто з ФОП Яцурою В.М. не зустрічалась ані під час підписання Договору № 3/4 поставки товару від 01.12.2015, ані під час відвантаженні товару згідно до накладної № 3/4-1 від 17.12.2015.

Щодо наявності печатки на спірному договорі та на спірній накладній, то на час складання цих документів печатка не була обов`язковою, відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ); обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Водночас відповідно до п. 7.1. спірного договору останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Тобто скріпленню печатками мало передувати підписання договору сторонами, а за відсутності такого підписання ФОП Яцурою В .М . не має значення скріплення договору печаткою, договір не набрав чинності, тому факт наявності печатки не відіграє вирішальної ролі.

Аналогічно і на спірній накладній наявність печатки не породжує будь-яких обов`язків для відповідача, оскільки відповідно до п.1.1. спірного договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, тобто особисто ФОП Яцурі В.М. товар. Сам же позивач у своїх поясненнях після проведення повторної експертизи припускає підписання спірної накладної іншою особою, отже, Постачальник, всупереч умовам п. 1.1. спірного договору, на укладеності якого наполягає, передав товар НЕ фізичній особі - підприємцю Яцурі В.М. , а іншій особі, діючи при цьому, на свій власний ризик.

Отже, на виконання вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 02.05.2018 у даній справі, господарський суд досліджуючи обставини підписання спірного договору дійшов висновку, що такий договір не підписувався відповідачем, що підтверджується висновками експертиз, які проведені у даній справі, поясненнями відповідача про його неперебування в м. Дніпропетровськ протягом останніх 10 років та поясненнями позивача, згідно з якими ФОП Сєдіна Г.В. припускає, тобто не виключає можливості підписання договору не самим відповідачем, а іншою особою та не спростовує твердження відповідача про його неперебування у м. Дніпропетровськ 01.12.2015 - у день укладення спірного договору за умови особистого підписання з її боку такого договору.

Також на виконання вказівок Верховного Суду господарський суд досліджуючи обставини підписання спірної накладної, що є єдиним доказом позивача передачі товару відповідачу, встановив, що така накладна не підписувалась відповідачем. Вказане підтверджується висновком повторної судово-почеркознавчої експертизи, поясненнями відповідача про його неперебування в м. Дніпропетровськ протягом останніх 10 років та поясненнями позивача, згідно з якими ФОП Сєдіна Г.В. припускає підписання накладної іншою особою та не спростовує твердження відповідача про його неперебування у м. Дніпропетровськ 17.12.2015 - у день відвантаження товару за умови особистого підписання з її сторони такої накладної.

Отже, обставини приймання-передачі спірного товару відповідачу позивачем, останім не доведено, оскільки єдиним доказом, згідно з яким, за твердженням позивача, передано товар відповідачу, є спірна накладна, яка, навпаки, спростовує факт передачі товару позивачем відповідачу, оскільки вона за висновком судового експерта підписана не ФОП Яцурою В.М. , більш того, позивач - ФОП Сєдіна Г.В. припускає факт її підписання з боку відповідача іншою особою, а отже припускає й фактичне отримання товару іншою особою, що свідчить не на користь позивача та свідчить про безпідставність його вимог у справі.

5. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Судом відхилені докази - Договір № 3/4 від 01.12.2015 поставки товару та накладна № 3/4-1 від 17.12.2015 з підстав, що викладені у п. 4 даного рішення.

Докази, подані позивачем, на підтвердження того, що відповідач має можливість зберігати товар, що нібито ним отримано за спірною накладною не мають значення для розгляду справи з огляду на недоведення позивачем укладення Договору № 3/4 від 01.12.2015 поставки товару та підписання накладної № 3/4-1 від 17.12.2015 саме ФОП Яцурою В.М. , а отже факту отримання товару саме відповідачем у с праві.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Аргументи позивача щодо укладення відповідачем спірного договору та виконання позивачем свого обов`язку щодо передачі товару відповідачу за спірною накладною не підтвердились в ході розгляду справи. Так, доводячи їх, позивач посилається на докази, які не були підписані відповідачем і позивач не довів суду про ймовірність їх підписання відповідачем, навпаки сам позивач припускав їх підписання іншою особою. Вказане виключає доведеність факту належної передачі товару відповідачу.

Твердження позивача про скріплення як спірного договору так і спірної накладної печаткою відповідача не підтверджує однозначність схвалення відповідних документів, оскільки відповідач є фізичною особою - підприємцем, а не юридичною особою, тому виключається можливість схвалення правочину в разі проставлення печатки на підписі іншої особи за умови відсутності особистого підпису фізичної особи - підприємця.

Господарський суд враховує пояснення як самого відповідача так і його представника Четвертак І.С. яка була на посаді продавця-касира у магазині про вільний доступ до печатки відповідача та можливість працівників магазину брати її в разі необхідності. Незаявлення до органів поліції щодо зникнення печатки пояснюється її швидкою появою, що є досить можливим і у господарського суду відсутні підстави ставити їх під сумнів. У будь-якому разі проставлення печатки не може автоматично вважатись підписанням правочину та накладної за відсутності підпису фізичної особи-підприємця.

7. Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

ФОП Сєдіною Г .В. не доведено, що саме ФОП Яцурою В.М . було порушено її право на отримання оплати за переданий товар за накладною № 3/4-1 від 17.12.2015.

8. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 42 ГКУ підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до до ч. 1 ст. 208 ЦКУ "Правочини, які належить вчиняти у письмовій формі" у письмовій формі належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 626 ЦКУ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦКУ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦКУ договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 712 ЦКУ за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За приписами ст. 263 ГКУ господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Залежно від ринку (внутрішнього чи зовнішнього), в межах якого здійснюється товарний обіг, господарсько-торговельна діяльність виступає як внутрішня торгівля або зовнішня торгівля. Господарсько-торговельна діяльність може здійснюватися суб`єктами господарювання в таких формах: матеріально-технічне постачання і збут; енергопостачання; заготівля; оптова торгівля; роздрібна торгівля і громадське харчування; продаж і передача в оренду засобів виробництва; комерційне посередництво у здійсненні торговельної діяльності та інша допоміжна діяльність по забезпеченню реалізації товарів (послуг) у сфері обігу. Господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, контрактації сільськогосподарської продукції, енергопостачання, купівлі-продажу, оренди, міни (бартеру), лізингу та іншими договорами.

Відповідно до ст. 264 ГКУ матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу. Законодавством можуть бути передбачені особливості поставки окремих видів продукції виробничо-технічного призначення або виробів народного споживання, а також особливий порядок здійснення поставки продукції для пріоритетних державних потреб. Основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Стаття 265 ГКУ визначає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦКУ).

9. Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування

Стаття 526 ЦКУ визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 625 ЦКУ визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд не застосував при розгляді даної справи вказані норми, на які посилається позивач, оскільки не доведено виникнення у відповідача зобов`язання по спірному договору та спірній накладній у зв`язку з недоведенням укладення ФОП Яцурою В.М. спірного договору та недоведення отримання Яцурою В.М. товару за спірною накладною.

10. Висновки за результатами розгляду справи.

Позовні вимоги ФОП Сєдіної Г.В. до ФОП Яцури В.М. не підлягають задоволенню з огляду на недоведеність.

Відповідач 08.04.2019 у своїх письмових поясненнях подав фактичний розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом справи - 19 698,89 грн, з яких 3 542,43 грн - судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.10.2017, 3864,46 грн - судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2017, 6000 грн - вартість проведення Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи, 6 292 грн - вартість проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз додаткової судово-почеркознавчої експертизи.

Проте в матеріалах справи наявний рахунок Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи (а.с. 161, том 1), вартість якої складає 5952 грн, а не 6000 грн, як стверджує відповідач. Всі інші вказані відповідачем витрати підтверджуються матеріалами справи: квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3542,43 грн (а.с. 103 том 2), квитанція про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3864,46 грн (а.с. 174 том 2), рахунок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи № 17119 від 02.11.2018 на суму 6 292 грн (а.с. 4 том 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПКУ судовий збір за подання позовної заяви, за подання відповідачем апеляційної та касаційної скарги покладається на позивача.

На підставі ч. 4 ст. 129 ГПКУ судові витрати, пов`язані із призначенням експертизи при першому розгляді справи та при новому розгляді справи, що сплачувались відповідачем покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю

.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сєдіної Ганни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Яцури В`ячеслава Миколайовича ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 19 650,89 грн судових витрат.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного рішення 03.06.2019.

Суддя Л.С. Вавренюк