УХВАЛА

м. Київ

29.05.2019Справа № 910/2235/14

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий суддя Блажівська О.Є., судді Грєхова О.А., Усатенко І.В., за участі секретаря судового засідання Лебович А.О., розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на діі Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі № 910/2235/14

за позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт"

про стягнення 4 400 000,00 грн. та про зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" виконати пункт 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 р. № 92-р

представники учасників судового процесу:

від боржника (заявника): Павлік І.П (ОРдер Серія КВ №379007);

від стягувача: Кондрашова А.О., довіреність № 300-122/02-97 від 06.09.18;

від ВДВС: Бондаренко О.С. (посвідчення № 0425 від 13.11.18);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у справі № 910/2235/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гумега О.В., судді Ващенко Т.М., Картавцева Ю.В.) позов Антимонопольного комітету України до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" задоволено повністю.

15.12.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 видано накази про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. та пені у розмірі 2 200 000,00 грн., зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106);

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" судового збору в розмірі 74 298,00 грн., який підлягає зарахуванню за реквізитами, передбаченими для справляння судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. у справі № 910/2235/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 - без змін, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

02.03.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015, видано наказ про:

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071) виконати пункт 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 № 92-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 243-26.13/133-11, а саме: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного в пункті 2 вказаного рішення, яке полягає у розташуванні понтонів біля причалів №№ 7-14, крім №№ 8, 9 причалів, пасажирської причальної набережної, розташованої на вул. Набережно-Хрещатицька у місті Києві, та здачу її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" (згідно з договором від 01.04.2011 № 4411) (далі - Наказ № 910/2235/14 від 02.03.2015).

15.11.2018 через відділ діловодства суду Приватним акціонерним товариством "Київський річковий порт" подано скаргу (в порядку ст. 339 Господарського процесуального кодексу України) № б/н від 15.11.2018 (вх. № 01-20/10407/18) (далі - скарга).

В якості додатку до скарги Приватним акціонерним товариством "Київський річковий порт" додано клопотання про заміну сторони правонаступником № б/н від 15.11.2018.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше призначеному складу суду від 15.11.2018, матеріали судової справи № 910/2235/14, зареєстровані за вх. № 01-20/10407/18 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Гумега О.В., судді Літвінова М.Є, Полякова К.В.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату від 21.11.2018 № 05-23/2005 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 910/2235/14, зареєстрованих за вх. № 01-20/10407/18, у зв`язку з закінченням терміну повноважень у судді Полякової К.І., яка приймала участь у колегіальному розгляді справи.

Відповідно до протоколу повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи від 21.11.2018, матеріали судової справи № 910/2235/14, зареєстровані за вх. № 01-20/10407/18, передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Гумега О.В., судді Літвінова М.Є, Зеленіна Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 призначено розгляд клопотання Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про заміну сторони правонаступником № б/н від 15.11.2018 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; призначено розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (в порядку ст. 339 Господарського процесуального кодексу України) № б/н від 15.11.2018 у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінського Бориса Андрійовича або іншої посадової особи вказаного відділу державної виконавчої служби, судове засідання для розгляду клопотання та скарги призначено на 03.12.18 о 13:45 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про заміну сторони правонаступником № б/н від 15.11.2018 у справі № 910/2235/14, здійснено заміну боржника - Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (ідентифікаційний код 03150071) його правонаступником - Приватним акціонерним товариством "Київський річковий порт" (ідентифікаційний код 03150071).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" № б/н від 15.11.2018 задоволено, визнано неправомірною бездіяльність органу державної виконавчої служби, яка полягає у не перевірці факту виконання судового рішення від 01.12.2014 у справі №910/2235/14, винесеного Господарським судом міста Києва, в частині виконання пункту 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 №92-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №243-26.13/133-11, а саме: припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного в пункті 2 вказаного рішення, яке полягає у розташуванні понтонів біля причалів №№ 7-14, крім №№ 8, 9 причалів, пасажирської причальної набережної, розташованої на вул. Набережно - Хрещатицька у місті Києві, та здачу її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" (згідно з договором від 01.04.2011 № 4411). Визнано неправомірною постанову про накладення штрафу від 01.11.2018 у виконавчому провадженні ВП 47423684, винесену старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським Борисом Андрійовичем, та зобов`язати державного виконавця усунути відповідне порушення (поновити порушене право Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт"). Визнано неправомірною постанову про арешт майна боржника від 01.11.2018 у виконавчому провадженні ВП 47423684, винесену старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським Борисом Андрійовичем, та зобов`язати державного виконавця усунути відповідне порушення (поновити порушене право Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт").

06.05.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» надійшла скарга на дії державного виконавця в порядку ст.339 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року №05-23/1112 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи» та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019 року, справу №910/2235/14 передано головуючому судді Блажівській О.Є., судді Поляковій К.В., судді Літвіновій М.Є., у зв`язку із відпусткою судді Гумеги О.В., яка була головуючою у колегіальному розгляді справи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 року №05-23/1132 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи» та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2019 року, справу №910/2235/14 передано головуючому судді Блажівській О.Є., судді Грєховій О.А., судді Усатенко І.В., у зв`язку із відпусткою судді Полякової К.В. та судді Літвінової М.Є.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст.341 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2019 колегією суддів було прийнято до розгляду скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на діі Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та призначено його розгляд на 15.05.2019.

15.05.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшли копії матеріалів виконавчих проваджень.

У судовому засіданні 15.05.2019 оголошено перерву до 29.05.2019.

27.05.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Голови правління ПрАТ «Київпорт» надійшли додаткові пояснення.

29.05.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшли пояснення.

У судове засідання 29.05.2019 з`явилися представники стягувача, боржника та ВДВС.

У судове засідання 29.05.2019 з`явилися представники стягувача, боржника та ВДВС. Представник Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" у судовому засіданні подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії актів приймання-передачі основних засобів.

Розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на діі Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, суд встановив наступне.

15.12.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 видано накази про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. та пені у розмірі 2 200 000,00 грн., зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106);

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" судового збору в розмірі 74 298,00 грн., який підлягає зарахуванню за реквізитами, передбаченими для справляння судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. у справі № 910/2235/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 - без змін, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

02.03.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015, видано наказ про:

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071) виконати пункт 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 № 92-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 243-26.13/133-11, а саме: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного в пункті 2 вказаного рішення, яке полягає у розташуванні понтонів біля причалів №№ 7-14, крім №№ 8, 9 причалів, пасажирської причальної набережної, розташованої на вул. Набережно - Хрещатицька у місті Києві, та здачу її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" (згідно з договором від 01.04.2011 № 4411) (далі - Наказ № 910/2235/14 від 02.03.2015).

Скаржник зазначає суду про те, що 21.09.2015 Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт" подав до Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві клопотання про закінчення виконавчого провадження № 47423684 у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду.

У подальшому, скаржник зазначає про те, що 05.11.2018 ним було отримано постанову про накладення штрафу від 01.11.2018 та постанову про арешт майна від 01.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 було визнано неправомірною бездіяльність органу державної виконавчої служби, яка полягає у не перевірці факту виконання судового рішення від 01.12.2014 у справі №910/2235/14, винесеного Господарським судом міста Києва, в частині виконання пункту 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 №92-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №243-26.13/133-11, а саме: припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного в пункті 2 вказаного рішення, яке полягає у розташуванні понтонів біля причалів №№ 7-14, крім №№ 8, 9 причалів, пасажирської причальної набережної, розташованої на вул. Набережно-Хрещатицька у місті Києві , та здачу її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" (згідно з договором від 01.04.2011 № 4411); визнано неправомірною постанову про накладення штрафу від 01.11.2018 у виконавчому провадженні ВП 47423684, винесену старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським Борисом Андрійовичем, та зобов`язати державного виконавця усунути відповідне порушення (поновити порушене право Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт"); визнати неправомірною постанову про арешт майна боржника від 01.11.2018 у виконавчому провадженні ВП 47423684, винесену старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським Борисом Андрійовичем, та зобов`язати державного виконавця усунути відповідне порушення (поновити порушене право Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт").

За приписами статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

13.12.2018 Подільським РВ ДВС м. Києва була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №57921976, з якої вбачається, що вона була винесена на підставі постанови №47423684 від 01.11.2018.

Водночас, станом на дату відкриття виконавчого провадження №57921976 (13.12.2018) постанова про накладення штрафу на боржника №47423684 від 01.11.2018 була визнана судом неправомірною ухвалою суду від 03.12.2018, яка відповідно до приписів статті 235 Господарського процесуального кодексу України набрала законної сили негайно після її оголошення.

При цьому, із наявної в матеріалах справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 47423684 та №57921976 вбачається, що 14.05.2019 державним виконавцем була винесена постанова про скасування процесуального документу, а саме: постанови про накладення штрафу на боржника №47423684 від 01.11.2018 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 у справі № 910/2235/14.

Крім того, 14.05.2019 державним виконавцем був прийнятий процесуальний документ, а саме про закінчення виконавчого провадження №57921976.

Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Беручи до уваги викладене, а також той факт, що скаржником не надано до суду належних доказів того, що виконавче провадження №57921976 триває, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність факту доведення наявності порушеного права скаржника, а тому скарга Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про зобов`язання Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві усунути порушення (поновити порушене право) шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47423684 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", суд зазначає наступне.

Статтями 1 та 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

В якості доказів фактичного виконання рішення суду, скаржником надано суду наступні документи: лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство", з якого вбачається, що договірні правовідносини з приватним акціонерним товариством "Київський річковий порт" у Товариства з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" були припинені ще на початку 2014 року. Крім того Товариством з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" не здійснювалось розташування понтонів біля причалів №№ 7-14, крім №№ 8, 9 причалів, пасажирської причальної набережної, розташованої на вул. Набережно-Хрещатицька у місті Києві, та не здійснюється будь-яка інша господарська діяльність за вказаною адресою.

18.04.2019 було складено та підписано акт, який підтверджує факт виконання рішення суду. Вказаний акт було підписано представником скаржника, Державного підприємства "Адміністрація річкових портів", яке є державним унітарним підприємством, яке діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності, входить до сфери Управління Міністерства інфраструктури України та створене для забезпечення збереження та утримання в належному технічному стані річкових гідротехнічних споруд згідно з вимогами чинних нормативно-правових актів та найбільш ефективного використання державного майна, яке не ввійшло до статутних фондів річкових портів (гідротехнічних споруди, плавзасоби та інше майно) та надання відповідних послуги.

Представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" на підписанні вказаного акту не було з тих підстав, що вказане підприємство не має договірні правовідносини з приватним акціонерним товариством "Київський річковий порт".

Разом з тим, з наявної в матеріалах справи копії виконавчого провадження №47423684 вбачається, що державним виконавцем 14.05.2019 складений акт про те, що рішення не виконане, оскільки біля причалів №№ 7, 10, 11, 12, 13,14 наявні понтони. У вказаному акті державного виконавця не наведено ідентифікуючих ознак наявних понтонів.

У свою чергу, на спростування доводів позивача та державної виконавчої служби скаржник надає до суду довідку про те, що на балансі його товариства перебувають лише шість понтонів, а саме:

- понтон ПП-520 судноплавний засіб (понтон КИЕ-847-К);

- понтон ПП-521 судноплавний засіб (понтон КИЕ-848-К);

- понтон ПП-517 судноплавний засіб (понтон КИЕ-849-К);

- понтон ПП-505 судноплавний засіб (понтон КИЕ-850-К);

- понтон ПП-513 судноплавний засіб (понтон КИЕ-851-К);

- ПП-507 судноплавний засіб (понтон).

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 та п. п. 1 - 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною другою названої статті Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Також, приписами статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Матеріали справи не містять доказів того, що скаржник (боржник) звертався до державного виконавця з письмовим повідомленням про повне чи часткове виконання спірного рішення суду, натомість як такий обов`язок є імперативним в силу спеціального Закону.

Частина 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України)

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі №5-249кс15.

Беручи до уваги викладене, суд відзначає, що сама по собі відсутність ідентифікуючих ознак понтонів, встановлених біля причалів №№7, 10, 11, 12, 13,14, в акті державного виконавця, відсутність даних про власника вказаних понтонів, неповідомлення державного виконавця про виконання судового рішення та невизнання факту виконання спірного судового рішення з боку стягувача не може свідчити про належне виконання рішення суду в справі № 910/2235/14.

За таких обставин, скарга Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 232-235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на діі Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/2235/14 за позовом Антимонопольного комітету України до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" про стягнення 4 400 000,00 грн. та про зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" виконати пункт 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 р. № 92-р відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена: 04.06.2019

Головуючий суддя О.Є. Блажівська

Суддя О.А. Грєхова

Суддя І.В. Усатенко