номер провадження справи 24/15/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 Справа № 908/35/19

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретарі судового засідання Вака В.С.

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/35/19

за позовом: Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17) в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ідентифікаційний код 39816845) в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 14)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Співдружність Авіа Буд (69068, м. Запоріжжя, вул. Офіцерська, буд. 32, ідентифікаційний код 34535784)

про стягнення 934,81 євро, що еквівалентно 28450,70 грн.

за участю представників:

прокурора: Селезньова Т.В., службове посвідчення № 030389 від 17.11.2014

від позивача: не прибув

від відповідача: Мельніков О.А., адвокат, довіреність № 9 від 12.02.2019.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Співдружність Авіа Буд про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом засобом в сумі 934,81 євро, що еквівалентно 28 450,70 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.06.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на 341 км а/д Харків-Сімферополь, проведено перевірку транспортного засобу марки МАЗ (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належить ТОВ «Співдружність Авіа Буд». За даним фактом посадовими особами складено акт від 20.06.2018 № 053986 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.06.2018 № 0010702, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20.06.2018 № 0013702, припис від 24.07.2018 №090674 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт. Факт порушення вагових обмежень також підтверджується довідкою про зважування від 20.06.2018 №13588. На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритного транспортного засобу від 20.06.2018 та нараховано плату за проїзд у розмірі 932,81 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют Євро до Гривні НБУ станом на 20.06.2018 еквівалентно 28 450,70 грн. (на день проведення розрахунку), яку відповідачем на час звернення прокурора до суду не сплачено. Просить суд на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 23,24 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 15, 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 217, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 5, 29 Бюджетного кодексу України, ст.29 Закону України «Про дорожній рух», ст. ст. 1, 33, 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 14 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», позов задовольнити.

Згідно з витягом з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 10.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/35/19 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/15/19. Підготовче судове засідання призначено на 13.02.2019.

Ухвалою від 13.02.2019 відкладено підготовче засідання на 27.02.2019.

Відповідач у відзиві, який надійшов до суду 21.02.2019 позов не визнав, зазначивши, зокрема, що дії позивача при здійсненні зважування транспортного засобу з вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, та результати вимірювання, здійснені відповідачем, не можна вважати правомірними, бо такі свідчать про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем. Згідно Товарно-транспортної накладної від 20.06.2018 вантаж, який перевозився - щебінка 80/40. Тобто, вантаж є сипучим та таким, що змінює навантаження на осі в русі.

27.02.2019 позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній вказує, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Прокурор у відповіді на відзив від 26.02.2019 № 131-6214-18 стверджує що доводи, викладені ТОВ «Співдружність Авіа Буд» у відзиві є безпідставними та не спростовують обґрунтованості позову.

Ухвалою суду від 27.02.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 14.03.2019.

Ухвалою від 14.03.2019 закрити підготовче провадження у справі № 908/35/19. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2019.

Ухвалою суду від 10.04.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 06.05.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 06.05.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оголошений склад суду.

Перевірені повноваження присутніх в судовому засіданні учасників процесу.

Учасники процесу оголосили про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Відповідач повністю заперечує проти заявлених вимог. Просить суд в позові відмовити.

Позивач в судове засідання 06.05.2019 не прибув.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В засіданні 06.05.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами Управління Укртрансбезбеки, на підставі направлення на перевірку від 18.06.2018 № 003187, проведено 20.06.2018 о 04 год. 02 хв. на 341 км а/д Харків-Сімферополь, перевірку транспортного засобу марки МАЗ (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належить ТОВ «Співдружність Авіа Буд» (, м. Запоріжжя, вул. Офіцерська, 32).

У цей же день, 20.06.2018, за наслідками перевірки складено довідку № 0010702 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 053986 та акт № 0013702 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів.

Із указаних документів випливає, що навантаження на задню вісь 23,89 тони - нормативно допустиме 16,0 тонн, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритного транспортного засобу від 20.06.2018 та нараховано плату за проїзд у розмірі 932,81 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют Євро до Гривні Національного банку України станом на 20.06.2018 еквівалентно 28 450,70 грн. (на день проведення розрахунку, а саме на 20.06.2018 курс гривні до 100 євро становив 3050,3323 гривень).

Листом від 11.07.2018 № 3508/25-18 Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області повідомлено про нарахування ТОВ «Співдружність Авіа Бут» плати за проїзд у розмірі 932,81 євро та здійснення оплати за вказаними реквізитами.

Також, відносно ТОВ «Співдружність Авіа Бут» складено припис від 24.07.2018 №090674 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Законодавством визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» встановлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №3 0).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2.6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекиією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцісю для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т. строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т. строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т. а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять Його повторне зважування.

У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується.

Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку).

В пункті 24 Порядку № 879 встановлено, що після приведення габаритно-вагових пара метрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Зі змісту акта від 20.06.2018 № 0013702 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20.06.2018 та розрахунку вбачається, що дані документи не містять характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг і чи враховувався під час зважування сипучий стан вантажу, тощо.

В матеріалах справи міститься Свідоцтво про державну метрологічну атестацію від 08.09.2099 № 34-1191 ваги автомобільні підкладні з якого вбачається, що діапазон зважування до 15000 кг, температура до +40 С.

В той же час, зважування проводилось в літній період, на відкритому місці, де температур навколишнього середовища могла бути набагато вище +40 С. Температура при зважуванні жодним чином в Акті не зафіксована.

Крім того, згідно Свідоцтва, похибка зважування становить від 50 до 100 кг.

Також в розрахунку плати за проїзд вказана певна відстань, а саме 46,648, як пройдена та 112,806 як відстань, пройдена після ППГВК. В той же час, позивачем жодним чином не підтверджено, що транспортний засіб пройшов саме цю відстань.

Згідно п. 3 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування (наказу № 255 від 28.07.2016 Міністерства інфраструктури України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за № 1171/29301 «Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування» пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом Ј 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м.

Відповідно до п. 5 Вимог, пересувний пункт повинен бути укомплектований таким технічним обладнанням: 1) спеціалізований транспортний засіб;2)комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки;3) рулетка стрічкова, рейка телескопічна завдовжки 6 м для вимірювань параметрів висоти транспортних засобів, рулетка електронна в комплекті зі світловідбивачем;4) комп`ютерна техніка;5) акумулятор для резервного електроживлення;6) бензиновий (дизельний) електрогенератор;7) засоби зв`язку; 8) свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію; 9) платіжний термінал для розрахунку електронним платіжним засобом. пересувний пункт повинен бути укомплектований та мати крім вагів та вагових платформ - чотири вирівнювальні доріжки., які дозволяють усунути можливі похибки при зважуванні.

Вбачається, що зважування проводилось в районі стаціонарного посту ДІЮ в м. Василівка рельєф дороги при під`їзді до цього посту має різкій уклін. Згідно Товарно-транспортної накладної від 20.06.2018 вантаж, який перевозився - щебінка 80/40. Тобто, вантаж є сипучим та таким, що змінює навантаження на осі в русі. А загальна вага вантажу перевищена не була.

Доказів надання водієві можливості власноруч привести габаритно-вагові показники у відповідність шляхом перерозподілу сипучого вантажу по осям, як це передбачено п. 23 Порядку № 879, не надано.

Позивач посилається на те, що габаритно-ваговий контроль здійснювався у відповідності до вимог пункту 12 Порядку № 879. В той же час, позивач жодним доказом не спростував той факт, що ним були порушені вимоги Наказу № 255 від 28.07.2016.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом засобом в сумі 934,81 євро, що еквівалентно 28 450,70 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, а тому в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.06.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян