ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/918/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від ТОВ ТІС-ЗЕРНО: Мінченко Д.А., за довіреністю; Капеліст М.М., за довіреністю;

від ТОВ Енгельхарт СТП (Україна): не з`явився;

від ТОВ ЕРА ГРЕЙН: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-ЗЕРНО

на ухвалу Господарського суду Одеської області

від 03 квітня 2019 року (повний текст складено 04.04.2019р.)

по справі № 916/918/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна)

до особи, щодо якої вживаються заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю ЕРА ГРЕЙН

про забезпечення позову,-

суддя суду першої інстанції: Смелянець Г.Є.

час та місце винесення ухвали: 03.04.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 22.05.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

01.04.2019р. ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову в порядку ст. 139 ГПК України, в якій заявник просить:

- застосувати до ТОВ Ера Грейн захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 2000000 кг. кукурудзи (3 класу) вартістю 9 700 000 грн., що перебуває на зберіганні у ТОВ Ера Грейн за адресою зернових складів (зерносховищ): Вінницька обл., с. Заможне, вул. Вокзальна, 26, відповідно до договору складського зберігання зерна № 21 від 02.08.2018р.;

- застосувати до ТОВ Ера Грейн захід забезпечення позову у вигляді передачі на зберігання ТОВ ТІС-Зерно // 2 000 000 кг. кукурудзи (3 класу) вартістю 9 700 000 грн., що наразі перебуває на зберіганні у ТОВ Ера Грейн за адресою зернових складів (зерносховищ): Вінницька обл., с. Заможне, вул. Вокзальна, 26, відповідно до договору складського зберігання зерна № 21 від 02.08.2018р.

Обґрунтовуючи вказану заяву, ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) посилається на те, що між ним та ТОВ Ера Грейн укладено договір складського зберігання зерна № 21 від 02.08.2018р., на виконання умов якого заявник передав на зберігання ТОВ Ера Грейн 2000000 кг. кукурудзи вартістю 9700000,00 грн., що підтверджується відповідними складськими квитанціями та витягами з Реєстру складських документів на зерно.

Згідно з умовами п.7.1 договору строк зберігання зерна становить до 30.04.2019р., а відповідно до умов п. 3.3 договору, поклажодавець зобов`язаний, зокрема, забрати зерно з зернового складу до закінчення строку зберігання зерна, своєчасно, не пізніше ніж за 7 календарних днів повідомити зерновий склад про необхідність відпуску чи відвантаження зерна, яке знаходиться на зберіганні та вид транспорту, на який буде відвантажуватись зерно.

У п. 3.4 договору встановлено, що поклажодавець має право, зокрема, проводити огляд зерна протягом строку його зберігання, а відповідно до умов п.3.1. договору зерновий склад зобов`язаний забезпечити доступ поклажедавцю та вказаним ним у відповідному листі до елеватора сюрвеєрським компаніям з переліком конкретних представників до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання.

Заявник зазначає, що ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) зверталося до ТОВ ЕРА ГРЕЙН з вимогами відвантаження переданого на зберігання зерна, про що ТОВ ЕРА ГРЕЙН 08.02.2019р. було направлено відповідні листи від 21.01.2019р. вих.№21-01/19-4, від 31.01.2019р. вих.№31-01/19-1, та заява (вимога) від 07.02.2019р. вих.№07/02-2019-3/1.

Водночас 06.02.2019р. інспектором CISS Group Ukraine, який діє на підставі договору № 21/07 про надання послуг щодо перевірки товарів від 21.07.2017р., складено акт про не допуск до здійснення перевірки за адресою: АДРЕСА_1 обл., Барський р., с.Заможне, вул. Вокзальна, 26.

Крім того, 02.02.2019р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000087, згідно якого досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ Агроінвестгруп // та підконтрольні їм елеватори, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинили розкрадення ввіреного їм на підставі договорів складського зберігання майна (зернових культур), чим спричинили збитки державі в особі, зокрема, ТОВ Енгельхарт СТП (Україна).

За повідомленнями аграрного порталу Latifundist.com: охорона елеваторів групи 1 лютого 2019 року не допустила співробітників ПАТ "Аграрний фонд" на територію підприємств для перевірки стану зберігання зерна, керівники елеваторів та групи не виходять на зв`язок, а на деяких елеваторах відбувається завантаження машин, група припинила розраховуватися за контрактами, а власники і керівництво підприємств групи переховуються; працівники Агроінвестгруп були звільнені.

Крім того, заявник зауважує, що наприкінці січня 2019р. у ТОВ Ера Грейн було змінено власника, що на думку заявника, свідчить про намір приховати реальних (бенефіціарних) власників підприємств групи Агроінвестгруп, а відтак значно ускладнить або унеможливить повернення товару.

Заявник вказує, що має намір пред`явити позов до суду до ТОВ Ера Грейн з вимогою зобов`язати повернути товари, переданий відповідно до договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.04.2019р. по справі №916/918/19 (суддя Смелянець Г.Є.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП (Україна)» про забезпечення позову в порядку ст.139 Господарського процесуального кодексу України задоволено у повному обсязі. Накладено арешт на 2 000 000 кг. кукурудзи (3 класу) вартістю 9 700 000,00 грн., що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА ГРЕЙН». Зазначене зерно передано на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО».

У вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що сукупність встановлених судом обставин, в т.ч. і таких, які свідчать про невиконання ТОВ Ера Грейн своїх зобов`язань щодо повернення зерна поклажедавцю на вимогу останнього, а також щодо забезпечення поклажедавцю доступу до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання надають суду можливість дійти висновку, що вказане зерно на момент прийняття рішення за відповідним позовом ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) може зникнути, зменшитися за кількістю, або погіршитися за якістю, а відтак і про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2 000 000 кг. кукурудзи (3 класу) вартістю 9 700 000,00 грн., що перебуває на зберіганні у ТОВ ЕРА ГРЕЙН, та передання вказаного товару на зберігання ТОВ ТІС-Зерно.

Разом з тим, господарським судом враховано довідку ТОВ Центр УкргАгроКонсалт № 25/1/19 від 26.03.2019р., згідно з якою вартість 2 00 000 кг. кукурудзи (3 класу) в регіоні Одеської області станом на 25.03.2019р. становить 9 700 000,00 грн. /4850 грн. х 2 000т./, а також інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та лист ТОВ "ТІС-Зерно" від 20.03.2019р., згідно з яким ТОВ "ТІС-Зерно" вже отримувало на зберігання певну кількість зерна заявника, що свідчить про наявність технічної можливості TOB "ТІС- Зерно" прийняти на зберігання зерно.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.04.2019р. по справі №916/918/19 скасувати в частині передання на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» 2 000 000 кг. кукурудзи (3 класу) вартістю 9 700 000,00 грн., що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА ГРЕЙН».

По-перше, апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу було винесено без участі та повідомлення ТОВ «ТІС-ЗЕРНО», що має наслідком незаконне втручання у правомірну господарську діяльність останнього.

По-друге, скаржник вказує про відсутність технологічної можливості прийняти зерно на зберігання та зауважує, що зберігання товару у зерносховищі ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» здійснюється виключно з метою його подальшого навантаження на морські судна лише на підставі укладених договорів.

Також, апелянт зазначає, що є портовим оператором, який експлуатує морський термінал, і не є складом загального користування.

Крім того, скаржник вказує, що зберігання майна третіх осіб на позадоговірних підставах завдає майнової шкоди ТОВ «ТІС-ЗЕРНО».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.04.2019р. по справі №916/918/19, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 15.05.2019р.

Відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. справу №916/918/19 призначено до розгляду на 22 травня 2019 року о 10:30 год.

Представники ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) та ТОВ ЕРА ГРЕЙН у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 23.04.2019р.

У судовому засіданні 22.05.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-ЗЕРНО, заслухавши представника апелянта, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору.

В силу ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Отже, зберігач має повернути поклажодавцю ту саму річ, яка передана їй на зберігання, якщо інше не встановлено.

Зокрема, в силу ст.941 ЦК України, за згодою поклажодавця зберігач має право змішати речі одного роду та однієї якості, які передані на зберігання.

Відповідно до п. 2.6. Договору № 21 від 02.08.2018 року, зерно на Зерновому складі зберігається знеособлено. В процесі зберігання допускається змішування партій зерна з однорідним, що знаходиться на складі.

При цьому, згідно з ч.2 ст.184 ЦК України, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою; річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Таким чином, у разі надання зберігачу права змішати речі, визначені родовими ознаками, з іншими речами одного роду та якості, поверненню поклажодавцю підлягає річ того ж роду та якості, яка може і не бути саме тією річчю, яка передана на зберігання.

За змістом ч.1 ст.184 ЦК України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її.

Отже, до обов`язку зберігача належить обов`язок повернути не ті саме речі, які передані на зберігання, а речі того ж роду та якості.

Оскільки зберігання зерна є знеособленим і допускається змішання партій зерна з однорідними, що знаходяться на складі, а також те, що зерно є річчю визначеною родовими ознаками, то застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно, може порушити право власності третіх осіб, які є власниками такого самого виду зерна, яке знаходиться на зберіганні у відповідача.

Предметом позову, який буде пред`явлений, є вимога зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме повернути товар на зберіганні, переданий відповідно до договору. У випадку задоволення такий вид забезпечення позову, як передача речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору фактично і буде вирішенням справи по суті, оскільки товар буде таким, що вибув із відання відповідача

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви.

Крім того, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що судом першої інстанції не з`ясовано ні юридичної, ні технологічної можливості у ТОВ "ТІС-Зерно" прийняти на зберігання товар, що належить сторонній особі.

Наявний в матеріалах справи лист ТОВ "ТІС-Зерно" від 20.03.2019р. не свідчить про наявність можливості TOB "ТІС- Зерно" прийняти на зберігання зерно.

З вказаного листа вбачається, що у період з 01.03.2019р. по 20.03.2019р. на термінал TOB "ТІС- Зерно" у квоту певного контрагента для експортера ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) було прийнято та вивантажено товар. Отже, по-перше, товар не належить ТОВ Енгельхарт СТП (Україна), по-друге, вказаний лист не свідчить про наявність у портового оператора, яким є ТОВ "ТІС-Зерно", технологічної можливості для зберігання відповідного товару.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі обґрунтованими.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.04.2019р. по справі №916/918/19 слід скасувати, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-ЗЕРНО задовольнити.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.04.2019р. по справі №916/918/19 скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТІС-ЗЕРНО 1921,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова відповідно до ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 27.05.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.