РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2019Справа № 910/1465/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-трейдінг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал 5"

про стягнення 43 639 865,27 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Міщенко А.Л., ордер серія КС № 376085; Крутенко Д.М., ордер серія КС № 538299;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал-трейдінг» про стягнення 43 639 865,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ «Квартал-трейдінг» зобов`язань за Договором про переведення боргу від 09.10.2018 за Договором поставки № 2-ПТ/13КК від 02.12.2013, укладеним між позивачем та ТОВ «Квартал 5».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю» Квартал 5» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання призначено на 11.03.2019.

У судове засідання 11.03.2019 представники позивача з`явились, представники відповідача та третьої особи не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 08.04.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 08.04.2019 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

За результатами судового засідання судом оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи до 15.04.2019.

10.04.2019 представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/33/19, в обґрунтування якого, відповідач зазначає, що означені справи є взаємовиключними, оскільки в разі задоволення позову про визнання Договору про переведення боргу недійсним - в справі № 910/1465/19 не буде правових підстав розглядати позов про стягнення заборгованості.

12.04.2019 представником позивача подано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 15.04.2019 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

Розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд залишив його без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати:

а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

При цьому, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відтак, суд відзначає, що при вирішенні даного спору про стягнення заборгованості у розмірі 43 639 865,27 грн. господарський суд не позбавлений можливості на підставі поданих сторонами доказів встановити наявність або відсутність правових підстав для стягнення такої суми.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, та позивачем і відповідачем було заявлено про подання суду всіх наявних у них доказів і пояснень по справі, в зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2019.

07.05.2019 представником відповідача подано письмові пояснення та клопотання про відкладення розгляду справи.

08.05.2019 представником третьої особи подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/33/19.

У судове засідання 08.05.2019 представники позивача з`явились, представники відповідача та третьої особи не з`явились.

За результатами судового засідання, враховуючи подані відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, судом відкладено розгляд справи на 20.05.2019.

10.05.2019 представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

17.05.2019 представником позивача подано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі та заперечення на письмові пояснення відповідача.

У судове засідання 20.05.2019 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

З огляду на положення ч. 2 ст. 207 ГПК України, ч. 3 ст. 195 ГПК України, відсутність будь-яких клопотань з обґрунтуванням причин пропуску строку на заявлення клопотання про зупинення провадження у справі, враховуючи, що третя особа була належним чином повідомлена про розгляд справи, з огляду на отримання останньою ухвали суду про відкриття провадження у справі - 14.02.2019, якою було встановлено строк для подання заяв та клопотань - до 01.03.2019, судом залишено означене клопотання про зупинення провадження у справі без розгляду.

У судовому засіданні 20.05.2019 представник відповідача подав заяву про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-трейдінг" про відвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи №910/1465/19 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Квартал-трейдінг" в задоволенні заяви про відвід судді Грєхової О.А. у справі № 910/1465/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 розгляд справи по суті призначено на 24.05.2019.

23.05.2019 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 24.05.2019 представники сторін з`явились, представники відповідача та третьої особи не з`явились, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, розглянувши у судовому засіданні 24.05.2019 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, заслухавши пояснення представників позивача, відхилив його, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу

Частиною 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

При цьому, частиною 3 ст. 202 ГПК України унормовано, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач втретє не направляє свого представника у судове засідання.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що у судових засіданнях відповідача представляли адвокати Сініченко І.С. та Іщенко О.Б., при цьому, означене клопотання подане лише представником Сініченко І.С., без наведення обґрунтованих обставин неможливості бути присутнім у судовому засіданні іншого адвоката.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного із представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався).

Проте, згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №156 вбачається, що ухвала Господарського суду міста Києві від 11.02.2019 була отримана відповідачем - 14.02.2019.

Відтак, кінцевим строком для подання відповідачем відзиву на позовну заяву є 28.02.2019 включно.

Однак, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Водночас, за приписами ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З урахуванням наведеного, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи як під час підготовчого провадження так і під час розгляду справи по суті неодноразово відкладався).

Проте, будь-яких посилань на можливість надання нових доказів по справі відповідачем у своєму клопотанні не наведено, відзиву на позов не надано, що також узгоджується із діями представника відповідача, оскільки у судовому засіданні 15.04.2019 відповідачем було заявлено про подання суду всіх наявних у них доказів і пояснень по справі, в зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2019.

Також, судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 24.05.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (в подальшому змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» (далі - покупець, третя особа) укладено Договір поставки № 2-ПТ/13КК (далі - Договір) за умовами якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (далі - товар) у власність покупця відповідно до замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Відповідно до п. 1.2 Договору асортимент, кількість, ціна товару визначається сторонами на кожну партію окремо.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 01.12.2014 включно, а по відношенню платежів - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань по оплаті отриманого товару (п. 1.3 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору асортимент, кількість та ціна товару, що продається згідно з даним Договором, вказується у накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору.

У відповідності до п. 3.1 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі заявки покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця. Заявка на партію товару погоджується відповідальними особами сторін.

Пунктом 3.3 Договору узгоджено, що поставка товару здійснюється або транспортом продавця, або транспортом покупця (EXW - склад продавця, або CPT - склад покупця). Право вибору умов постачання товару залишається за продавцем. Умови поставки викладені у відповідності з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів Інкотермс в редакції 2000 року, які застосуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером договору, а також тих особливостей, що випливають із умов даного Договору.

Згідно з п. 3.8 Договору право власності на товар, що постачається, а також ризик його випадкової загибелі та випадкового пошкодження, переходять до покупця з моменту отримання товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає.

За згодою продавця покупцеві тютюнові вироби можуть відпускатись на умовах повної передоплати або з відтермінуванням оплати за отриманий товар (п. 4.5 Договору).

Згідно з п. 4.8 Договору максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить двадцять один календарний день і обраховується з дати виписки накладної. День, наступний за днем виписки накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є двадцять перший календарний день. В разі розрахунку в інший спосіб, ніж перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця, який не є погоджений з продавцем, строк відтермінування оплати може бути замінено продавцем в односторонньому порядку, про що повідомляється покупця.

У відповідності до п. 4.9 Договору на інші групи товарів строк відтермінування оплати становить двадцять один календарний день і обраховується з дати виписки накладної. День, наступний за днем виписки накладної є першим днем строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є двадцять перший календарний день.

Додатковою угодою від 30.09.2014 до Договору сторонами викладено п. 4.8 та п. 4.9 в новій редакції.

Відповідно до п. 4.8 Договору (в редакції Додаткової угоди від 30.09.2014) максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить тридцять календарних днів і обраховується з дати виписки накладної. День, наступний за днем виписки накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є тридцятий календарний день. В разі розрахунку в інший спосіб, ніж перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця, який не є погоджений з продавцем, строк відтермінування оплати може бути замінено продавцем в односторонньому порядку, про що повідомляється покупця.

Згідно з п. 4.9 Договору (в редакції Додаткової угоди від 30.09.2014) на інші групи товарів строк відтермінування оплати становить тридцять календарних днів і обраховується з дати виписки накладної. День, наступний за днем виписки накладної є першим днем строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є тридцятий календарний день.

Додатковою угодою від 27.11.2014 до Договору сторонами погоджено продовжити строк дії Договору до 01.12.2015 включно.

Додатковою угодою від 20.07.2015 до Договору, сторонами, зокрема викладено п. 11. Договору в новій редакції та продовжено строк дії Договору до 01.12.2016 включно.

Відповідно до п. 1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 20.07.2015) продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (далі - товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому Договорі. Придбаний покупцем за цим Договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця на території України.

Додатковою угодою від 13.05.2016 до Договору сторони узгодили продовжити строк дії Договору до 01.12.2017 включно.

Додатковою угодою від 01.12.2017 до Договору сторонами викладено пункти 1.3, 4.8 та 4.9 Договору у новій редакції.

Згідно з п. 1.3 Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.12.2017) договір ступає в силу з моменту його підписання і діє до 01.12.2018, по відношенню платежів - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань по оплаті отриманого товару.

Відповідно до п. 4.8 Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.12.2017) максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить чотирнадцять календарних днів і обраховується з дати виписки накладної. День, наступний за днем виписки накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є чотирнадцятий календарний день. В разі розрахунку в інший спосіб, ніж перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця, який не є погоджений з продавцем, строк відтермінування оплати може бути замінено продавцем в односторонньому порядку, про що повідомляється покупця.

Згідно з п. 4.9 Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.12.2017) на інші групи товарів строк відтермінування оплати становить чотирнадцять календарних днів і обраховується з дати виписки накладної. День, наступний за днем виписки накладної є першим днем строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є чотирнадцятий календарний день.

Додатковою угодою від 26.12.2017 до Договору сторонами вкладено п. 4.8 Договору в новій редакції.

Згідно з п. 4.8 Договору (в редакції Додаткової угоди від 26.12.2017) максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить:

- з 26.12.2018 по 07.01.2018 включно - 30 календарних днів;

- з 08.01.2018 по 14.01.2018 включно - 28 календарних днів;

- з 15.01.2018 по 21.01.2018 включно - 26 календарних днів;

- з 22.01.2018 по 28.01.2018 включно - 24 календарних дні;

- з 29.01.2018 по 04.02.2018 включно - 22 календарних дні;

- з 05.02.2018 по 11.02.2018 включно - 20 календарних днів;

- з 12.02.2018 по 18.02.2018 включно - 18 календарних днів;

- з 19.02.2018 по 28.02.2018 включно - 16 календарних днів;

- з 01.03.2018 - 14 календарних днів.

Строк відтермінування обраховується з дати виписки видаткової накладної. День, наступний за днем виписки податкової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. В разі розрахунку в інший спосіб, ніж перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, який не погоджений з продавцем, строк відтермінування оплати може бути змінено продавцем в односторонньому порядку, про що повідомляється покупця.

09 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (далі - кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» (далі - боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартал-Трейдінг» (далі - новий боржник, відповідач) укладено Договір про переведення боргу за Договором поставки № 2-ПТ/13/КК від 02.12.2013 (далі - Договір про переведення боргу).

Згідно з п. 1 Договору про переведення боргу сторони підтверджують, що між кредитором та боржником укладений Договір поставки № 2-ПТ/13/КК від 02.12.2013. Боржник та кредитор підтверджують, що станом на дату укладення цього Договору заборгованість боржника перед кредитором за Договором поставки складає 54 139 865,27 грн. основного боргу.

Укладенням цього Договору боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник змінює боржника за Договором поставки та приймає права та обов`язки покупця за цим Договором поставки, в тому числі обов`язок боржника по сплаті суми основного боргу за Договором поставки у розмірі 54 139 865,27 грн. (п. 2 Договору про переведення боргу)

У відповідності до п. 3 Договору про переведення боргу з моменту набрання чинності цим Договором боржник переводить на нового боржника основний борг (грошове зобов`язання) за Договором поставки в сумі 54 139 865,27 грн., а новий боржник зобов`язаний (замість боржника) сплатити зазначену суму грошового зобов`язання кредитору на поточний рахунок кредитора, вказаний у цьому Договорі, протягом 14 календарних днів з дня підписання цього Договору.

Право вимоги до нового боржника щодо сплати основного боргу (грошового зобов`язання) за Договором поставки в сумі 54 139 865,27 грн. виникає у кредитора з моменту набрання чинності цим Договором (п. 4 Договору про переведення боргу).

Пунктом 5 Договору про переведення боргу сторонами узгоджено, що шляхом укладення цього Договору кредитор не заперечує проти заміни боржника новим боржником в Договорі поставки та надає безумовну згоду на відповідне переведення боргу у розмірі 54 139 865,27 грн. в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 10 Договору про переведення боргу).

Як зазначає позивач, у строк, визначений п. 3 Договору про переведення боргу, відповідачем не було виконано в повному обсязі зобов`язання по сплаті суми основного боргу, який виник на підставі Договору поставки, в зв`язку з чим, 17.12.2018 на адресу відповідача позивач направив Претензію вих. № 2269/ГО/ЮД з вимогою про погашення заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді на задоволення, в зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись з позовом до суду про стягнення суми залишку боргу у розмірі 43 639 865,27 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та третьою особою Договір є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Водночас, 09 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартал 5» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартал-Трейдінг» укладено Договір про переведення боргу за Договором поставки № 2-ПТ/13/КК від 02.12.2013.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України).

Відповідно до загальної теорії цивільного права суб`єктами зобов`язання є управомочена особа (кредитор) та зобов`язана сторона (боржник). Кредитор - це особа, яка уповноважена вимагати від боржника виконання певної дії або утримання від неї, а боржник - це особа, на яку покладений обов`язок вчинити таку дію. Суб`єктивне право, яке належить управомоченій стороні у зобов`язані є правом вимоги, а суб`єктивний обов`язок сторони є боргом.

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до частини 1 статті 520 Цивільного кодексу України 1. Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Укладенням цього Договору боржник переводить свій борг на нового боржника, внаслідок чого новий боржник змінює боржника за Договором поставки та приймає права та обов`язки покупця за цим Договором поставки, в тому числі обов`язок боржника по сплаті суми основного боргу за Договором поставки у розмірі 54 139 865,27 грн. (п. 2 Договору про переведення боргу)

Таким чином, оскільки первісний боржник, був замінений новим боржником - відповідачем у даній справі, останній зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість у розмірі 54 139 865,27 грн., розмір якої, узгоджений сторонами без заперечень у Договорі про відступлення права вимоги.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У відповідності до п. 3 Договору про переведення боргу з моменту набрання чинності цим Договором боржник переводить на нового боржника основний борг (грошове зобов`язання) за Договором поставки в сумі 54 139 865,27 грн., а новий боржник зобов`язаний (замість боржника) сплатити зазначену суму грошового зобов`язання кредитору на поточний рахунок кредитора, вказаний у цьому Договорі, протягом 14 календарних днів з дня підписання цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про переведення боргу, відповідачем сплачено на користь позивача заборгованість в розмірі 10 500 000 грн., згідно платіжних доручень № 27 від 23.10.2018 на суму 1 500 000 грн., № 29 від 24.10.2018 на суму 2 500 000 грн., № 30 від 25.10.2018 на суму 2 500 000 грн., № 54 від 15.11.2018 на суму 1 000 000 грн., № 59 від 16.11.2018 на суму 1 000 000 грн., № 67 від 20.11.2018 на суму 1 000 000 грн., № 73 від 20.11.2018 на суму 50 000 грн., № 74 від 20.11.2018 на суму 450 000 грн. та № 78 від 21.11.2018 на суму 500 000 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження оплати заборгованості у повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Суд також враховує, що сторонами не надано суду доказів визнання договорів недійсними.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відтак, в силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором про переведення боргу не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 43 639 865,27 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал-Трейдінг» (04119, м. Київ, вулиця Сім`ї Хохлових, будинок 12, офіс 16; ідентифікаційний код: 41773167) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (65044, Одеська обл., місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А; ідентифікаційний код: 30622532) заборгованість в розмірі 43 639 865 (сорок три мільйони шістсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 654 597 (шістсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн. 98 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.06.2019

Суддя О.А. Грєхова