ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.05.2019 Справа № 917/955/18

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" про визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 13.03.2019 року таким, що не підлягає виконанню по справі №917/955/18

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віледа 2015", вул. Овочева 4А, м. Полтава, 36010

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія", вул. Харчовиків 27, м. Полтава, 36014

про стягнення 563 370,65 грн. заборгованості

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія", вул. Харчовиків 27, м. Полтава, 36014

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віледа 2015", вул. Овочева 4А, м. Полтава, 36010

про : 1) розірвання договору підряду №1505/17 від 15.05.2017 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віледа 2015" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія";

2) стягнення заборгованості у вигляді надмірно сплачених коштів по договору підряду № 1505/17 від 15.05.2017 року внаслідок неналежного виконання його умов, у розмірі 221 261,32 грн. у тому числі: 196 275,80 грн. сума заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням умов договору, 17 920,19 грн. інфляційних, 7 065,93 грн. 3% річних

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Віледа 2015» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавська бурова компанія» заборгованості в розмірі 563 370,65 грн., з яких 500 842,00 грн. - основний борг за виконані підрядні роботи відповідно до умов договору підряду № 1505/17 від 15.05.2017 р., 47 379,65 грн. - інфляційні втрати, 15 149,00 грн. - 3 % річних.

07.09.2018 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавська бурова компанія» надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віледа 2015» про розірвання договору підряду № 1505/17 від 15.05.2017 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віледа 2015», як підрядником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавська бурова компанія», як замовником; стягнення з підрядника на користь замовника заборгованості у вигляді надмірно сплачених коштів за договором підряду № 1505/17 від 15.05.2017 р. внаслідок неналежного виконання його умов у розмірі 221 261,32 грн., у тому числі: 196 275,80 грн. - сума основної заборгованості, 17 920,19 грн. - інфляційні втрати, 7 065,93 грн. - 3 % річних.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.02.2019 р. позовні вимоги за первісним позовом задоволено, з ТОВ «Полтавська бурова компанія» на користь ТОВ «Віледа 2015» стягнуто 500 842 грн. основного боргу за договором підряду № 1505/17 від 15.05.2017 р., 47 379,65 грн. інфляційних нарахувань, 15 149 грн. 3 % річних, 8 450,57 грн. витрат по сплаті судового збору та 17 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

13.03.2019 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.19 року було видано відповідний наказ по справі №917/955/18.

22.03.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" про визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 13.03.2019 року таким, що не підлягає виконанню по справі №917/955/18.

22.03.2019 року Господарським судом Полтавської області матеріали справи №917/955/18 були скеровані до Східного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" апеляційної скарги у даній справі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.03.2019 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" про визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 13.03.2019 року таким, що не підлягає виконанню по справі №917/955/18 до розгляду; зупинено провадження з розгляду заяви ТОВ "Полтавська бурова компанія" про визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 13.03.2019 року таким, що не підлягає виконанню по справі №917/955/18 до повернення матеріалів справи з Східного апеляційного господарського суду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 року рішення господарського суду Полтавської області від 12.02.2019 р. у справі № 917/955/18 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Матеріали справи повернулися до господарського суду Полтавської області, отже наявні підстави для поновлення провадження з розгляду заяви ТОВ "Полтавська бурова компанія" про визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 13.03.2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Однак, 28.05.2019 року судді Тимощенко О.М. стало відомо про надходження до Вищої ради правосуддя скарги від ТОВ "Полтавська бурова компанія" про притягнення судді Тимощенко О.М. до дисциплінарної відповідальності за видачу наказу суду від 13.03.2019 року у справі № 917/955/18.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року No 1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача . Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі також зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом . Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушільдт проти Данії» (Заява № 10486/83) від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 3949/02) від 09.11.2006 судом зазначено, що наявність безсторонності згідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що у питанні визначення безсторонності суду, навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України» (Заява № 16695/04) від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Враховуючи викладену в скарзі позицію заявника, будь-яке процесуальне рішення судді за результатами розгляду заяви, може стати підставою для звинувачень судді в упередженості та необ`єктивності, спричинити конфліктні ситуації.

Таким чином, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм та практики Європейського суду з прав людини, за вказаних обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду відносно розгляду конкретного спору та запобігання здійсненню маніпулювання обставинами, пов`язаними з розглядом суддею даної справи, посилань на упередженість судді у разі оскарження, в подальшому, процесуальних рішень в цій справі, суд вважає за доцільне заявити самовідвід від розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Заявити та задовольнити самовідвід судді Тимощенко О.М. від розгляду справи № 917/955/18.

Ухвалу надіслати учасникам справи.

Ухвала підписана 30.05.2019 року

Ухвала прийнята в нарадчій кімнаті. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Тимощенко О.М