ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/502/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Рамжев О.Д. - довіреність від 17.01.2019р.

від відповідача: не з`явився;

розглянувши справу №916/502/19 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до відповідача Фізичної особи-підприємця Скорікової Марини Володимирівни про стягнення 3917,74грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця Скорікової Марини Володимирівни про стягнення суми зменшення плати за роботу, не виконану за Договором підряду №419 на суму у розмірі 3 917,74грн.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області посилається на те, що виконані ФОП Скоріковою М.В . за договором підряду №419 від 19.12.2016р. та прийняті за актами підрядні роботи із поточного ремонту службових приміщень територіальних та структурних підрозділів Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, містять приховані недоліки та не відповідають умовам проектно-кошторисної документації, будівельним нормам та стандартам.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.04.2019 року, за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/502/19 за правилами спрощеного позовного провадження, із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 23.04.2019 року.

23.04.2019р. до канцелярії господарського Суду Одеської області від позивача надійшло клопотання за вх.ГСОО№2-1908/19 про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні 21.05.2019р. позивачу було відмовлено у задоволені клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки заявник мав обґрунтувати які саме обставини, що мають значення для справи та без яких встановити відповідні обставини неможливо, можуть бути встановлені експертом за результатом проведеної експертизи, а також, обґрунтувати у зв`язку з чим заявником не надано експертний висновок з цього питання.

Судом встановлено, що до позовної заяви Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надано копію акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р., який без зауважень був підписаний позивачем, та стосовно якого заявником не наведено достатньо обґрунтованих доводів щодо оцінки даного документу як доказу у справі. Позивачем також не наведено пояснень стосовно неможливості надання експертного висновку, виготовленого на замовлення позивача.

Крім того, провадження у справі №916/502/19 ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, адже, предметом позову у даній справі є стягнення плати за не виконану роботу за Договором підряду №419 від 19.12.2016р. у розмірі 3 917 грн. 74 грн.

За таких обставин, у випадку призначення у справі експертизи позивач - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, буде вимушений сплатити витрати на проведення судової експертизи, розмір яких може значно перевищити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні 21.05.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, повний текст якого буде складено 21.05.2019р.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив:

19 грудня 2016р. між Головним управлінням Державної міграційної служби України (Замовник) та фізичною особою-підприємцем Скоріковою Мариною Володимирівною (Підрядник) було укладено Договір підряду № 419 (далі-Договір).

Відповідно до п. 1 Договору №419 Підрядник зобов`язаний на свій власний ризик виконати власними та допоміжними силами роботи з поточного ремонту службових приміщень Ширяївського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області (далі - Ширяївський РС) за адресою: вул. Грушевського, 104, м. Ширяєве, відповідно до погодженої сторонами договірної ціни і в обумовлений договором строк, а ГУ ДМС України в Одеській області зобов`язується прийняти відремонтований об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт і матеріалів.

Відповідно до п. 6.1 Договору №419 здача-приймання робіт після їх закінчення здійснюється відповідно з чинним порядком і оформлюється з актом приймання виконаних робіт і довідкою про вартість виконаних робіт.

Як зазначив позивач, 19.12.2016р. сторонами Договору № 419 було підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. На виконання умов Договору Замовник перерахував договірну вартість на загальну суму 197 226 грн. 25 коп., про що свідчить платіжне доручення № 7558 від 23.12.2016р. на загальну суму 197 226грн. 25 коп.

Позивач вказує, що за результатами проведеного обстеження службових приміщень Ширяївського РС встановлено, що вартість невиконаних робіт складає: п. 13 ламінат завищено на 14 кв.м. - 3861,14 грн.; п. 69 розетка двійна завищено на 1 од. - 56,12 грн. За розрахунком позивача загальна вартість невиконаних робіт складає 3 917 грн. 74 коп.

Позивач зазначив, що відповідно до ст. 852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За таких обставин, посилаючись на ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України , враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, та просить суд стягнути з відповідача суму зменшення плати за роботу, не виконану за Договором підряду №419 від 19.12.2016р. у розмірі 3 917 грн. 74 коп.

Відповідач у судовому засіданні 23.04.2019р. проти позову заперечував в повному обсязі, та зазначив, що виконав роботи за Договором підряду №419 від 19.12.2016р. у повному обсязі , що підтверджується Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. та довідкою від 19.12.2016р. , які без зауважень та претензій підписано позивачем.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до п. 1 Договору №419 Підрядник зобов`язаний на свій власний ризик виконати власними та допоміжними силами роботи з поточного ремонту службових приміщень Ширяївського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області (далі - Ширяївський РС) за адресою: вул. Грушевського, 104, м. Ширяєве, відповідно до погодженої сторонами договірної ціни і в обумовлений договором строк, а ГУ ДМС України в Одеській області зобов`язується прийняти відремонтований об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт і матеріалів.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо будівельного підряду.

Відповідно до п. 6.1. Договору №419, здача-приймання робіт після їх закінчення здійснюється відповідно з чинним порядком і оформлюється з актом приймання виконаних робіт і довідкою про вартість виконаних робіт.

Згідно п. 3.1. Договору №419, договірна вартість послуг, що доручені для виконання Підряднику, визначається на підставі затвердженої проектно-кошторисної документації та згідно з ДСТУ. На час підписання Договору вартість послуг з поточного ремонту становить 197 226 грн. 25 коп.

За умовами п.3.2 Договору вартість послуги з поточного ремонту , яка належить до сплати Підряднику , визначається на підставі витрат Підрядника, складених згідно з ДБН, пред`явлених по Формі КБ-2В та Формі КБ-3 на підставі фактично виконаних обсягів робіт; зміни обсягу і складу робіт у зв`язку з коригуванням затвердженої проектно-кошторисної документації , погоджених з Замовником; призупиненням робіт за рішенням Замовника та за обставинами непереборної сили; прийняттям нових нормативних актів; зміни ринкових цін на матеріально-технічні ресурси та інші складові будівельно-монтажних робіт.

Сторони також домовилися, що оплату за цим Договором Замовник проводить за фактично виконані об`єми робіт Підрядником, на підставі акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3) та за умови надходження коштів на рахунок Замовника.

Як встановлено судом, 19 грудня 2016р. сторонами Договору № 419 було без зауважень підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. (форма КБ-2в, згідно якого Підрядником виконано роботи на суму 197 226 грн. 25 коп.

Крім того, на виконання умов Договору позивач перерахував на користь ФОП Скорікової М.В. у якості оплати за виконані роботи по поточному ремонту службового приміщення за адресою: вул. Грушевського, 104, м. Ширяєве, згідно Договору №419 від 19.12.2016р., акту КБ-2в №1 від 19.12.2016р. за грудень 2016р., довідки КБ-3 від 19.12.2016р. 197 226 грн. 25 коп. (без ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням № 7558 від 23.12.2016р.

Отже, позивач погодився із об`ємом проведених робіт, їх якістю та вартістю, що підтверджується фактом оплати із посиланням на документи, перелік яких встановлено умовами Договору .

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначив, що за результатами проведеного обстеження службових приміщень Ширяївського РС ним встановлено, що вартість невиконаних робіт складає: п. 13 ламінат завищено на 14 кв.м. - 3861,14 грн.; п. 69 розетка двійна завищено на 1 од. - 56,12 грн.

При цьому, у якості доказу невиконання відповідачем всього обсягу робіт, передбачених умовами Договору, позивач не надав до матеріалів справи ані акту обстеження, складеного уповноваженими на це особами, ані висновку спеціаліста, з якого вбачалось би порушення відповідачем умов Договору або невиконання прийнятих ним на себе зобов`язань за Договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

За таких обставин, з урахуванням того, що позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів порушення відповідачем зобов`язань щодо виконання робіт за Договором підряду №419 від 19.12.2016р., не підлягає задоволенню позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо стягнення з ФОП Скорікової М.В. суми зменшення плати за роботу, не виконану за Договором підряду №419 від 19.12.2016р. у розмірі 3 917 грн. 74 грн.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України позивача витрати по сплаті судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 86, 130, 175, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до відповідача Фізичної особи-підприємця Скорікової Марини Володимирівни про стягнення 3917,74грн. - відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27 травня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут