УХВАЛА

29 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 912/686/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 (головуючий суддя Подобєд І.М., Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.) та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2018 (суддя Кабакова В.Г.) у справі № 912/686/17

за позовом Фермерського господарства "Рис-К"

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: 1) Олександрійської районної державної адміністрації, 2) Недогарської сільської ради

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Грін-Терра", 2) Куцепаленка Олександра Олександровича, 3) ОСОБА_1 , 4) ОСОБА_2 , 5) ОСОБА_3 , 6) ОСОБА_4 , 7) ОСОБА_5 , 8) ОСОБА_6 , 9) ОСОБА_7 , 10) ОСОБА_8 , 11) ОСОБА_9 , 12) ОСОБА_10 , 13) ОСОБА_11 , 14) ОСОБА_12

про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подало, шляхом поштового відправлення, безпосередньо на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018 у справі № 912/686/17. Касаційну скаргу зареєстровано у Верховному Суді 20.05.2019.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статтям 290, 291 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Скаржником в порушення вказаних вимог у касаційній скарзі не зазначено відомостей щодо третіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються.

У вступній та прохальній частинах касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області міститься вимога про скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2018 у справі № 912/686/17.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, таке судове рішення, як рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2018 зі справи № 912/686/17, що оскаржується Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, господарським судом Кіровоградської області у даній справі не приймалось.

Водночас, з оскарженої постанови Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 вбачається, що судом апеляційної інстанції переглядалося в апеляційному порядку рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2018.

Отже, подана Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України щодо її змісту, а саме щодо правильного зазначення скаржником рішення суду першої інстанції, яке є предметом касаційного оскарження, у вступній та прохальній частинах касаційної скарги.

Крім цього, за змістом пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Разом з цим особи, що звертаються до Верховного Суду з касаційними скаргами, мають враховувати, що Верховний Суд є судом "права, а не факту", а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

Всупереч наведеному, касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначеним вимогам не відповідає.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин та дослідження доказів у ній, хронологію виникнення спору та цитування норм деяких норм права, які регулюють спірні правовідносини, проте, скаржником не зазначено, обґрунтування того, в чому саме полягає порушення або неправильне застосування судами конкретних норм матеріального та/або процесуального права, на думку скаржника, і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржених судових рішень у даній справі.

Саме лише посилання на неповноту з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для її вирішення, невідповідність окремих висновків обставинам справи, цитуванням окремих норм законів, а також посилання лише на факт порушення норм матеріального та процесуального права, не є належним виконанням зазначеного вище положення Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що в силу приписів частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а тому всі доводи скаржника про недоведеність обставин справи та про необхідність додаткової оцінки доказів Судом не приймаються.

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, які саме норми порушено чи застосовано неправильно, і в чому саме полягає це порушення або неправильне застосування.

За таких обставин, враховуючи, що касаційна скарга зводиться до викладення обставин справи без належного обґрунтування порушення або неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, така скарга не може бути прийнята до розгляду.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції, що підтверджується також переліком додатків до касаційної скарги.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Таким чином, у зв`язку з відсутності в матеріалах касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати до суду документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

При цьому, Суд звертає увагу скаржника, що листом Державної казначейської служби України від 22.06.2018 № 1432/0/1/-18 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд. 055)", символ звітності банку: 207.

Крім того, статтею 291 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, відповідно до статті 291 Господарського процесуального кодексу України, надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника касаційної скарги.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Згідно положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належним та допустимим доказом надсилання іншим учасникам справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником до поданої касаційної скарги не надано доказів надсилання копії касаційної скарги з додатками іншим учасникам даної справи.

Таким чином, скаржнику слід надіслати іншим учасникам даної справи копію касаційної скарги та доданих неї документів на належні адреси і надати суду докази суду такого надсилання.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім цього, статтею 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до частини 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як вбачається з конверту, в якому надійшла касаційна скарга, проставлений штемпель органу поштового зв`язку є нечитабельним, що унеможливлює встановити дату надіслання касаційної скарги. До того ж, на вказаному конверті відсутній штриховий кодовий ідентифікатор (трек-код).

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За таких обставин, скаржнику необхідно надати суду відомості, що підтверджують дату надіслання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для встановлення дотримання Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області строків на касаційне оскарження судових рішень.

Підсумовуючи вище викладені недоліки касаційної скарги, суд касаційної інстанції зазначає, що Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області для усунення недоліків касаційної скарги необхідно подати до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу з зазначенням, яке саме судове рішення суду першої інстанції оскаржується скаржником разом з відомостями щодо третіх осіб у справі та обґрунтуванням того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанції конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржених судових рішень у даній справі, документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, докази направлення копії касаційної скарги іншим учасникам справи та докази на підтвердження дати направлення касаційної скарги та дотримання строків на касаційне оскарження судових рішень.

Матеріали з усунення недоліків слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зазначені численні недоліки касаційної скарги, можуть свідчити про зловживання скаржником своїми процесуальними правами, тому Суд звертає увагу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на те, що у разі вчинення в подальшому дій, які свідчитимуть про зловживання процесуальними правами до нього судом будуть вжиті заходи впливу.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2018 у справі № 912/686/17 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул.О.Копиленка, 6.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Суховий В.Г.