РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2019Справа № 910/2889/19
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргус Девелопмент», м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фосарго», м. Київ

про стягнення 33 073,09 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аргус Девелопмент» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фосарго» (надалі також - відповідач) суми авансу в розмірі 30 000,00 грн,суми інфляційних нарахувань в розмірі 2 843,77 грн та 3% річних в розмірі 229,32 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання за Договором підряду №1108-17 від 11.08.2017 року не виконав, внаслідок чого у відповідача виник обов`язок повернути аванс, та нараховані на нього суми 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою від 11.03.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргус Девелопмент» було залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків визначеним в ухвалі шляхом.

21.03.2019 року позивачем було подано до суду уточнену позовну заяку на виконання вимогу ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, будинок 10, офіс 28, направлялась ухвала суду.

Проте, до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачу, а саме №420, яке відповідно до повідомлень підприємства поштового зв`язку з відбитком календарного штемпелю не вручене під час доставки та у зв`язку з тим, що фірма не значиться за вказаною адресою, повернуто до суду.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення з відбитком календарного штемпелю про повернення поштового відправлення вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №910/2687/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017 року між ТОВ «Аргус Девелопмент» (позивач, замовник) та ТОВ «Фосарго» (відповідач, підрядник) було укладено Договір підряду №1108-17 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник приймає на себе зобов`язання на власний ризик та власними силами виконати, згідно проекту, роботи по виготовленню та монтажу складського приміщення, відповідно до умов цього Договору, на об`єкті, що знаходиться по вул. Київська, 4, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київської області» (роботи), замовнику в строк, обумовлений у Договорі, а замовник зобов`язується передати підрядникові проектну документацію, необхідну для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

Пунктом 2.2. Договору сторони домовились, розпочати роботи на протязі 3 днів з дня перерахування авансу на безготівковий рахунок підрядника.

Оплата за цим Договором здійснюється поетапно в наступному порядку: замовник здійснює 1-й платіж у розмірі 30 000,00 грн віг суми Договірної ціни, протягом 3 днів після підписання цього Договору на підставі отриманого рахунку-фактури підрядника; остаточний розрахунок буде проводитись на підставі наданих підрядником замовнику актів виконаних підрядних робіт протягом 5 банківських днів після підписання замовником цих документів, по фактично виконаним обсягам робіт. (п. 2.3. Договору).

Строк виконання робіт визначається за домовленістю сторін. Початок робіт починається протягом 3 робочих днів після оплати 1-го платежу у повному обсязі (п. 2.3.). Відстрочення даного терміну можливе лише за умови, якщо замовник своїми умисними діями перешкоджав виконавцю реалізації своїх зобов`язань за Договором. (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору датою прийняття замовником робіт підрядником є дата підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт.

Згідно з положеннями п. 5.2.1. Договору підрядник зобов`язаний дотримуватись термінів виконання робіт.

Даний Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками і діє до 11 серпня 2018 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та умов цього Договору (п. 11.1. Договору).

Позивачем було здійснено авансову оплату за платіжним дорученням №111 від 11.08.2017 року на суму 30 000,00 грн на виконання умов п. 2.3. Договору.

Проте, відповідач, у відповідності до умов Договору, до виконання робіт не приступив.

У зв`язку з цим, 30.08.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №13, яким повідомляв відповідача про розірвання Договору та про необхідність повернення авансового платежу.

Не отримавши відповіді від відповідача, позивач направив відповідачу ще один лист від 31.08.2018 року №18, яким вимагав від останнього повернення авансового платежу

3.10.2018 року позивач направив на адресу відповідача претензією №1 (вих. 22 від 30.10.2018 року), яким вимагав від відповідача перерахувати суму авансу в розмірі 30 000,00 грн на рахунок позивача.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фосарго» відповіді на вимогу позивача не надало, повернення грошових коштів позивачу не здійснило.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. (за змістом ст. 846 Цивільного кодексу України).

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Аргус Девелопмент» було перераховано відповідачу аванс на суму 30 000,00 грн, а отже, позивачем було належним чином виконано свій обов`язок з перерахування попередньої оплати на виконання умов укладеного між сторонами Договору.

Проте, відповідач, у строк встановлений п. 3.1. Договору, в т.ч. після письмового звернення позивача, до виконання обумовлених договором робіт не приступив, у строк, встановлений Договором роботи не виконав. Доказів протилежного матеріали справи не містять, а відповідач суду не надав.

Згідно п. 5.2.11. Договору у термін 10 банківських днів підрядник зобов`язаний повернути замовнику авансовий платіж у частці, що перевищує фактично виконані та прийняті роботи у випадку дострокового розірвання Договору до закінчення терміну виконання робіт, а також компенсувати замовнику заподіяні збитки.

При цьому, належними та допустимими доказами у справі підтверджується, що вимогу підрядника про повернення авансу відповідач отримав 01.11.2018, внаслідок чого повинен був повернути аванс у розмірі 30 000,00 грн позивачу у строк до 14.11.2018 включно.

Однак, всупереч умовам укладеного між сторонами Договору, відповідач авансовий платіж не повернув.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання робіт у строки визначені Договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу авансу на суму 30 000,00 грн. та задоволення позовних вимог в цій частині.

За прострочення виконання зобов`язання з повернення авансового платежу, позивач просить стягнути з відповідача 229,32 грн - 3% річних та 2 843,77 грн інфляційних втрат.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений п. 3.1. Договору строк свого обов`язку по поверненню авансу на вимогу позивача не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, за висновками суду, оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з повернення авансу згідно умов Договору, у позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів ст.625 Цивільного кодексу України.

За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення процентів річних та інфляційних нарахувань судом встановлено, що розмір нарахованих процентів річних та інфляційних втрат відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірними, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 229,32 грн та 2 843,77 грн інфляційних втрат також підлягають задоволенню.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргус Девелопмент» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фосарго» про стягнення 193159,00 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 1 921,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фосарго» (ідентифікаційний код 40528240, місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 10, офіс 28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргус Девелопмент» (ідентифікаційний код 41294387, місцезнаходження: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 4) суму авансу в розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок), суму 3% річних в розмірі 229,32 грн (двісті двадцять дев`ять гривень 32 копійки), суму інфляційних втрат в розмірі 2 843,77 грн (дві тисячі вісімсот сорок три гривни 77 копійок) та суму судового збору у розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов