РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/231/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Одинець І.М., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Приватного підприємства «Фірма «Голд Транс»,

вул. Краснодонців, буд. 20, м. Чернігів, 14017;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Італтекс Меріно»,

вул. І. Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, 14014;

предмет спору: про стягнення 350757,91грн

за участю представників сторін:

від позивача: Підгорний К.Є. адвокат, довіреність №25/02 від 25.02.2019;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 05.06.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

19.03.2019, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Приватного підприємства «Фірма «Голд Транс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Італтекс Меріно» про стягнення 350757,91грн, з яких 347626,99грн заборгованості по оплаті наданих послуг за договором перевезення №2308/17 від 23.08.2017 (надалі Договір), 1740,43грн інфляційних втрат за січень 2019 року та 1390,49грн 3% річних за період з 19.12.2018 по 18.02.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору, а саме несвоєчасним розрахунком за послуги з перевезення згідно актів надання послуг №6174 від 04.12.2018, №6330 від 11.12.2018, №6577 від 17.12.2018, №6578 від 28.12.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2019 відкрито провадження у справі №927/231/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 17.04.2019. Даною ухвалою суду встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору, зокрема, відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 08.04.2019, для подачі відзиву на позовну заяву та позивачу 5-ти денний строк з дня отримання відзиву, але не пізніше 15.04.2019, для подачі відповіді на відзив.

Відповідач проти заявленого позову не заперечив, правом на подачу відзиву на позов у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) не скористався, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

У підготовчі судові засідання 17.04.2019 та 06.05.2019 відповідач не з`явився, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень за №920, №053.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням зазначеного, суд за результатами підготовчого судового засідання 06.05.2019 закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 08.05.2019, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

Судове засідання 08.05.2019 відкладено судом в порядку статті 216 ГПК України на 05.06.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 05.06.2019 до початку слухання справи по суті повідомив суд, що після відкриття провадження у справі відповідачем частково погашено борг в сумі 55000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №3215 від 18.04.2019, №3231 від 19.04.2019, №3272 від 25.04.2019, №3281 від 02.05.2019, №3296 від 03.05.2019 та №3471 від 29.05.2019.

Під час слухання справи по суті представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання 05.06.2019 не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №862.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив без пояснення причин, відзив на позов у встановлений судом строк не надав, з огляду на зміст частини 9 статті 165, частини 2 статті 178, частини 1 статті 202 ГПК України, суд вважає, що неприбуття відповідача у судове засідання та неподання ним відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважного представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017, Товариство з обмеженою відповідальністю «Італтекс Меріно» (надалі ТОВ «Італтекс Меріно» (відповідач у справі, замовник) та Приватне підприємство «Фірма «Голд Транс» (позивач у справі, перевізник) уклали договір перевезення №2308/17, відповідно до умов якого (п.2.1.) перевізник зобов`язався здійснювати перевезення довіреного йому вантажу автомобільним транспортом у міжнародному або міжміському сполученні, відповідно до умов заявок замовника, а замовник зобов`язався сплатити погоджену сторонами провізну плату.

Відносини сторін за цим договором регулюються положеннями Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ) 1956 року та Протоколу до неї 1978 року, Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП), Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ) 1957 року, Цивільного кодексу України, Статуту автомобільному транспорту УРСР (в частині, що не суперечить чинному законодавству України), іншими нормативно-правовими актами (п.2.3. Договору).

Виходячи зі змісту розділу 2 Договору «Обов`язки перевізника» на позивача у справі покладено наступні договірні зобов`язання: забезпечити подачу транспортного засобу під завантаження в узгоджені сторонами в заявці строки і в стані, в усіх відношеннях придатному для автомобільних перевезень довіреного вантажу (відповідно до санітарних, технічних, гігієнічних, нормативних та інших вимог), з урахуванням вимог заявки, типу вантажу, а також норм законодавства України та держав призначення, транзиту; розробити оптимальні транспортні маршрути і здійснити перевезення вантажу у відповідності з умовами заявок, здійснювати перетин кордону в місці, обумовленому замовником у заявці, а також вказати у заявці державний номер транспортного засобу (ів), який фактично буде передано для завантаження; прийняти вантаж за кількістю, а у випадку виявлення пошкоджень (деформованих, підмочених, розірваних тощо) одиниць завантаження (ящиків, коробів) зробити про це запис у всіх екземплярах транспортної накладної до початку перевезення та довести ці обставини до відома замовника усно та письмово протягом 1 години; при завантажені транспортного засобу водій перевізника зобов`язаний перевірити пакування, кріплення вантажу в транспортному засобі, а також пересвідчитися у відсутності загального перевантаження транспортного засобу, перевантаження на вісь/вісі транспортного засобу; забезпечити страхування відповідальності за збереження вантажу і т.д. (3.1., 3.3. - 3.5., 3.7. Договору).

У свою чергу за п.4.2. Договору відповідач, як замовник за договором, повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати перевізнику погоджену провізну плату, відповідно до умов цього Договору.

За умовами п.2.2. Договору заявка є невід`ємною частиною цього Договору, в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування, кількість (вага) та пакування вантажу, його особливі характеристики; найменування та місцезнаходження вантажовідправника та вантажоодержувача; пукти відправлення та призначення вантажу; маршрут перевезення; державні номери транспортного засобу; прізвище, ім`я, по-батькові та інші особисті дані водія транспортного засобу; вимоги щодо технічного та спеціального стану транспортного засобу; особливі вказівки замовника; дата та час завантаження та розвантаження або строк виконання перевезення; розмір провізної плати; інші умови перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках даного Договору, сторонами складено наступні договори-заявки на здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом: договір-заявка від 12.11.2018 за №007818, від 04.12.2018 за №№008118, 007918 та 008018, якими погоджено істотні умови окремо щодо конкретного перевезення, а саме узгоджено маршрути перевезення, дату/час завантаження, найменування та параметри вантажу, спосіб завантаження, необхідні документи, кількість/тип/об`єм вантажу, данні водія, адреси завантаження, дані вантажовідправника, адресу замитнення, митний перехід, адресу розмитнення, дані вантажоодержувача, адреса розвантаження, термін доставки, суму фрахту, умови оплати.

У відповідності до умов, погоджених сторонами у наведених договорах заявках, позивачем організовано на замовленням відповідача наступні перевезення вантажів у міжнародному сполученні: за маршрутом ОСОБА_1 Чернігів (Україна) автотранспортними засобами із державними реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; за маршрутом ОСОБА_1 Чернігів (Україна) автотранспортними засобами із державними реєстраційними номерами НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ; за маршрутом Чернігів (Україна) - ОСОБА_2 (Італія) автотранспортними засобами із державними реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; за маршрутом ОСОБА_1 Чернігів (Україна) автотранспортними засобами із державними реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , про що свідчать міжнародні товарно-транспортні накладні СМR №002139, СМR №001859, СМR №002121, СМR №№002138, 002141.

Факт надання позивачем та отримання відповідачем експедиційних та транспортних послуг у міжнародному сполучені за вказаними маршрутами, загальна вартість яких склала 365387,98грн, підтверджується актами наданих послуг: №6174 від 04.12.2018, №6330 від 11.12.2018, №6577 від 17.12.2018 та №6578 від 28.12.2018, складеними за підписом обох сторін, що завірені печатками даних юридичних осіб.

Як зазначено в актах наданих послуг, на що неодноразово звертав позивач, у відповідача відсутні претензії по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг).

Факт отримання наведених послуг у заявленому позивачем обсязі, так само як і їх вартість, відповідачем не спростовувалось.

На оплату наданих послуг позивачем були виставлені до оплати рахунки: №6174 від 30.11.2018, №6330 від 07.12.2018, №6577 від 17.12.2018 та №6578 від 20.12.2018.

За умовами п.5.1. Договору розрахунки за перевезення вантажів проводяться між сторонами у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок перевізника на умовах відстрочки платежу 10 банківських днів з дати отримання замовником всіх належним чином оформлених оригіналів документів (якщо інше не обумовлено у заявці), а саме: заявки, оформленої перевізником; акту виконаних робіт; податкової накладної; рахунку; товарно-транспортної накладної (ЦМР) з відміткою митниць та вантажоодержувача про отримання вантажу, заповненої відповідно до вимог чинних нормативних актів та дійсного Договору (підпис, дата, час, відбиток печатки).

Перевізник зобов`язаний надіслати замовнику скановані копії зазначених у п.5.1. Договору документів через факсимільний зв`язок або електронною поштою та після перевірки та згоди замовника, вислати повний пакет документів на поштову адресу замовника.

У разі відсутності оригіналів документів, передбачених п.5.1. Договору, замовник має право притримати оплату послуг (п.5.1.1. Договору).

Як вбачається з умов п. п. 10.1.-10.3. цей Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2018. У випадку, якщо жодна із сторін за 10 календарних днів до припинення цього Договору не повідомить іншу сторону про намір його припинити, цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік (12 місяців) на тих самих умовах. При цьому, сторони визначили, що цей Договір може бути припинений лише після повного виконання сторонами договірних зобов`язань.

Таким чином, виходячи з того, що до цього часу відповідач не розрахувався за отримані послуги, що обумовлені Договором, тобто договірні зобов`язання за даним правочином не виконані, суд дійшов висновку, що такий Договір є діючим на момент винесення рішення у справі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд встановив, що між сторонами склались відносини з транспортного експедирування, які врегульовано главою 65 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

За приписами статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). За частиною 2 наведеної норми положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічна за своїм змістом норма закріплена у статті 316 Господарського кодексу України (надалі ГК України).

За статтею 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем були надані, а відповідачем отримані послуги транспортні та експедиційні послуги загальною вартістю 365387,98грн.

Наведені обставини відповідачем не спростовуються.

Рахуючи, що у відповідача перед позивачем обліковувалась переплата у розмірі 17760,99грн, позивач у межах даного позову просив стягнути з відповідача 347626,99грн основного боргу.

У відповідності до статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Виходячи зі змісту статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вважає позивач, строк по оплаті вартості наданих відповідачу послуг настав через 10 банківських днів з моменту підписання сторонами актів наданих послуг, оскільки на момент складання зазначених актів у відповідача були відсутні будь-які претензії до позивача, в тому числі по вартості отриманих ним послуг.

Разом з тим, за умовами п.5.1. Договору, погодженого сторонами, строк оплати за отримані послуги виникає у відповідача зі спливом 10-ти банківських днів з моменту отримання ним всіх належним чином оформлених оригіналів документів, складених в рамках даного Договору, а саме: заявки, оформленої перевізником; акту виконаних робіт; податкової накладної; рахунку; товарно-транспортної накладної (ЦМР) з відміткою митниць та вантажоодержувача про отримання вантажу, заповненої відповідно до вимог чинних нормативних актів та дійсного Договору (підпис, дата, час, відбиток печатки).

Обов`язок направлення перелічених документів засобами факсимільного, а потім засобами поштового зв`язку на адресу відповідача покладено саме на позивача.

При цьому, сторони погодили, що у разі відсутності у відповідача вказаного комплекту документів, останній має право притримати оплату таких послуг.

Іншого порядку розрахунків за Договором сторонами погоджено не було.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

З урахуванням наведеного, з огляду на вимоги статей 13, 74 ГПК України, саме на позивача покладений обов`язок доведення факту отримання відповідачем повного пакету документів, визначеного п.5.1. Договору.

Позивачем на підставі належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76 та 77 ГПК України, не доведено факт вручення відповідачу, визначених у п.5.1. Договору, документів саме на момент підписання сторонами актів надання послуг.

Доводи позивача про відсутність у відповідача будь-яких претензій на момент підписання сторонами актів наданих послуг, не підтверджують виконання позивачем договірних зобов`язань, обумовлених п.5.1. Договору, зокрема вручення ним відповідачу повного переліку документів, визначеного даним пунктом Договору, що є підставою для проведення відповідачем повного розрахунку за отримані транспортні та експедиційні послуги за Договором.

Разом з тим, враховуючи, що договори-заявки, товарно-транспортні накладні (ЦМР), акти наданих послуг (належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи), складені на виконання умов Договору за участю відповідача, як сторони даних правовідносин, суд дійшов висновку, що зазначені документи наявні у відповідача.

Реквізити рахунків, що є підставою для оплати послуг, зазначені сторонами у актах наданих послуг, складених за участю відповідача. При проведенні часткових оплат на загальну суму 55000,00грн в рахунок оплати вартості отриманих послуг за Договором відповідачем у платіжних дорученнях: №3215 від 18.04.2019, №3231 від 19.04.2019, №3272 від 25.04.2019, №3281 від 02.05.2019, №3296 від 03.05.2019, №3471 від 29.05.2019 як підстава платежу вказано саме рахунок №6174 від 30.11.2018, що свідчить про наявність даного документа у відповідача.

У той же час, як встановлено судом, повний пакет документів, що визначений у п.5.1. Договору, у тому числі рахунки на оплату вартості наданих послуг: №№6330, 6577, 6578 та зареєстровані позивачем в ЄРПН податкові накладні, складені за фактом надання спірних послуг, направлені позивачем на юридичну адресу відповідача лише 02.05.2019, тобто після відкриття провадження у даній справі, про що свідчить накладна та опис вкладення, датовані 02.05.2019, номер поштового відправлення 704 (вручено 15.05.2019).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку на момент винесення рішення у справі у відповідача настав строк по розрахунку за отримані ним послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем в рахунок оплати вартості транспортних та експедиційних послуг, отриманих за актом наданих послуг №6174 від 04.12.2018 сплачено 55000,00грн, про що свідчать платіжні доручення: від 18.04.2019 за №3215, від 19.04.2019 за №3231, від 25.04.2019 за №3272, від 02.05.2019 за №3281, від 03.05.2019 за №3296 та від 29.05.2019 за №3471.

Дані оплати проведені відповідачем до настання граничного строку по розрахунку за отримані послуги, беручи до уваги умови п.5.1. Договору, відтак в цій частині права позивача порушені не були, що є підставою для відмови в позові в частині стягнення 55000,00грн заборгованості за надані послуги за Договором. Позивач не скористався процесуальним правом на зменшення позивних вимог, передбаченого п.2 частини 2 статті 46 ГПК України.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що закриття провадження у справі в порядку, передбаченому п.2 частини 1 статті 231 ГПК України, можливе лише за умови існування предмету спору, тобто рахуючи що оплату спірних послуг построчено відповідачем починаючи з 30.05.2019 (із спливом 10 банківських днів з моменту отримання відповідачем повного пакету документів, визначеного п.5.1. Договору), у відповідача була відсутня прострочена заборгованість перед позивачем у період проведення ним часткових сплат на суму 55000,00грн (18.04.2019 29.05.2019).

Позовні вимоги в частині стягнення 292626,99грн основного боргу, строк по оплаті якого настав на момент винесення рішення у справі, є обґрунтованими, правомірними, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Також в межах даного позову позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1390,49грн трьох відсотків річних за період з 19.12.2018 по 18.02.2019 та 1740,43грн інфляційних втрат за січень 2019 року, нарахованих у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України.

За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості отриманих транспортних та експедиційних послуг за Договором починаючи з 30.05.2019, відтак суд не вбачає правових підстав стягнення з відповідача сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат в межах визначеного позивачем періоду.

З урахуванням наведеного, судом відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 1390,49грн трьох відсотків річних за період з 19.12.2018 по 18.02.2019 та 1740,43грн інфляційних втрат за січень 2019 року, нарахованих у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України.

За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору, понесені ним при зверненні до суду, у розмірі 4389,56грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Фірма «Голд Транс» (14017, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Краснодонців, буд. 20, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Італтекс Меріно» (14014, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. І. Мазепи, буд. 66, ) про стягнення 350757,91грн, - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Італтекс Меріно» (14014, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. І. Мазепи, буд. 66, ) на користь Приватного підприємства «Фірма «Голд Транс» (14017, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Краснодонців, буд. 20, ) 292626,99грн заборгованості по оплаті наданих послуг та 4389,56грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 05.06.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко