ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/45/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Хелис Н.М. у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом концерну «Військторгсервіс», м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а

до приватного підприємства «Базис-А», м. Черкаси, вул. Замковий узвіз, буд. 26

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, 18001, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 205

про стягнення 59 208,00 грн. заборгованості за оренду майна державної власності,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Коломієць І.В. - за довіреністю;

від відповідача: Міщенко С.В. адвокат, за довіреністю,

Дубова М.Л. фінансовий директор за посадою;

від третьої особи: Кочмар В ОСОБА_1 . за довіреністю.

Концерн «Військторгсервіс» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Базис-А» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна та комунальних послуг в розмірі 59 208,00 грн.:

- згідно договору №1061-к від 29.04.2011р. - 983,29 грн.;

- згідно договору №1086-К від 01.07.2011р. - 133,42 грн.;

- згідно договору оренди №1061 від 29.04.2011р.- 89,76 грн.;

- згідно договору оренди №1062 від 29.04.2011р.- 5014,30 грн.;

- згідно договору №1062-к - 1926,07 грн.;

- згідно договору оренди №1086 від 01.07.2011р.- 485,48 грн.;

- згідно договору оренди №1088 (30/70%) - 8861,88 грн.;

- згідно договору оренди №1115 від 15.09.2011р.- 1732,31 грн.;

- згідно договору оренди №1060 від 29.04.2011 р.- 27484,94 грн.;

- згідно договору №1115-к від 15.09.2011р. - 12495,92 грн.;

- та відшкодування судових витрат.

В судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Наполягав на примусовому стягненні заборгованості в розмірі 59 208,00 грн. Заяв про зменшення розміру вимог чи зміну предмету спору не надходило. Вказав, що подав у справу всі документи, якими він обґрунтовує вимоги.

Представники відповідача заперечили вимоги позивача. Вказали на відсутність боргу перед позивачем. Вказали на суттєву різницю в сумі боргу позивача, заявлену в позовній заяві та вказану ним же в акті звірки заборгованості за спірний період. Просили застосувати строк позовної давності до відносин та заборгованості періоду 2014-2015р.р. та відмовити в позові з цих підстав.

Представник третьої особи заперечив наявність будь-яких матеріальних претензій до відповідача за договорами оренди. Орендар заборгованості не має. Орендна плата сплачувалась своєчасно та в повному об`ємі.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку. Сторони повідомили, що надали суду всі докази по справі.

Інших доказів не подано.

Дослідивши матеріали справи та зібрані докази в їх сукупності, судом з`ясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

Між ПП «Базис-А» (як Орендарем), Регіональним відділенням Фонду державного майна України (як Орендодавцем), концерном «Військторгсервіс» (Балансоутримувач) було укладено низку багатосторонніх договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та знаходиться на балансі Концерну «Військторгсервіс»:

Договір оренди №1061 від 29.04.2011р.;

Договір оренди №1062 від 29.04.2011р.;

Договір оренди №1086 від 01.07.2011р.;

Договір оренди №1088 (30/70%);

Договір оренди №1115 від 15.09.2011р.;

Договір оренди №1060 від 29.04.2011р.

Відповідно до п.п. 1.1. Договорів Оренди, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, що обліковується на балансі Концерну «Військторгсервіс».

Відповідно до п.п. 3.6. Договорів Оренди, Орендар зобов`язаний самостійно, щомісяця, не пізніше 15-го числа наступного за звітним, перераховувати орендну плату у співвідношенні:

70% - до Державного бюджету,

30% - на розрахунковий рахунок Балансоутримувача - Концерну «Військторгсервіс».

За наслідками укладання договорів оренди, між Концерном «Військторгсервіс» (Балансоутримувач), та ПП «Базис-А» (Орендар) укладалися такі Договори відшкодування витрат Орендодавця (Балансоутримувача) на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю:

Договір №1061-к від 29.04.2011р.

Договір №1086-к від 01.07.2011р.

Договір оренди №1115-к від 15.09.2011р.

Договір оренди №1062-к від 11.04.2011р. (договори відшкодування).

Відповідно до п.п. 1.1. договорів відшкодування, Концерн «Військторгсервіс» забезпечує обслуговування та експлуатацію державного окремого індивідуально визначеного майна, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в Будівлі.

Відповідно до п.п. 2.2.3. договорів відшкодування, Орендар зобов`язаний не пізніше 28 числа поточного місяця вносити плату за поточний місяць на рахунок Балансоутримувача, на підставі виставлених рахунків.

За твердженням позивача, відповідно до даних його бухгалтерського обліку, ПП «Базис-А» має наступну заборгованість перед Концерном «Військторгсервіс» за Договорами:

№1061-к від 29.04.2011р. - 983,29 грн.;

№1086-К від 01.07.2011р. - 133,42 грн.;

№1061 від 29.04.2011р. - 89,76 грн.;

№1062 від 29.04.2011р. - 5014,3 грн.;

№1062-к - 1926,07 грн.;

№1086 від 01.07.2011р. - 485,48 грн.;

№1088 (30/70%) - 8861,88 грн.;

№1115 від 15.09.2011р. - 1732,31 грн.;

№1060 від 29.04.2011р. - 27484,94 грн.;

№1115-к від 15.09.2011р. - 12495,92 грн.

За підрахунками Позивача, Загальна заборгованість за Договорами становить 59208 грн., що є предметом спору.

З метою досудового врегулювання господарського спору Позивачем було направлено ПП «Базис-А» претензію від 27 серпня 2018р. вих. №07/77-П. Відповідач надав відповідь від 21 вересня 2018р. вих. №21/09, в якій вимоги претензії відхилив у повному обсязі. У даному листі Відповідач посилався на те, що виставлення рахунку не може бути підставою для сплати; це суперечить Договорам, якими прямо передбачено сплату послуг Орендодавця та Балансоутримувача на підставі підписаних актів та рахунків. Крім того, Відповідач зазначив, що Концерном «Військторгсервіс» невірно визначено суму заборгованості за Договорами, та підтвердив наявність заборгованості у розмірі 27476,19 грн.

На підтвердження розрахунку заборгованості Відповідача, Концерн «Військторгсервіс» надає суду наступні рахунки на оплату:

- Рахунок на оплату по замовленню №1785 від 31 грудня 2014 року за договором від 29.04.2011 №1060 на суму 11,51 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №1785 від 31 грудня 2014 року за договором від 29.04.2011 №1060 на суму 699,75 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №156 від 31 січня 2015 року за договором від 29.04.2011 №1060 на суму 13,10 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №156 від 31 січня 2015 року за договором від 29.04.2011 №1060 на суму 721,44 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №510 від 31 травня 2017 року за договором від 29.04.2011 №1060 на суму 285,90 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №510 від 31 травня 2017 року за договором від 29.04.2011 №1060 на суму 9 132,72 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1170 від 29 вересня 2014 року за договором від 29.04.2011 №1060 на суму 224,74 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №159 від 31 січня 2015 року за договором від 15.09.2011 №1115 на суму 11 995,94 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1788 від 31 грудня 2014 року за договором від 15.09.2011 №1115 на суму 43,55 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №1354 від 24 жовтня 2014 року за договором від 15.09.2011 №1115 на суму 289,23 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №154 від 31 січня 2015 року за договором від 01.07.2011 №1088 на суму З 657,11 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1783 від 31 грудня 2014 року за договором від 01.07.2011 №1088 на суму 184,84 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №1783 від 31 грудня 2014 року за договором від 01.07.2011 №1088 на суму 3 867,35 грн.

- Рахунок на оплату по замовленню №1570 від 30 листопада 2014 року за договором від 01.07.2011 №1088 на суму 38,05 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №1349 від 24 жовтня 2014 року за договором від 01.07.2011 №1088 на суму 22,78 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №1787 від 31 грудня 2014 року за договором від 01.07.2014 №1086 на суму 10,98 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №158 від 31 січня 2015 року за договором від 01.07.2014 №1086 на суму 97,08 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню № 15 74 від 30 листопада 2014 року за договором від 01.07.2014 №1086 на суму 3,74 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №512 від 31 травня 2017 року за договором від 29.04.2011 №1062 на суму 70,77 грн. (ПДВ);

- Рахунок на оплату по замовленню №511 від 31 травня 2017 року за договором від 29.04.2014 №1061 на суму 44,04 грн. (ПДВ):

- Рахунок на оплату по замовленню №857 від 28 квітня 2014 року за договором №1062-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1118 від 27 травня 2014 року за договором №1062-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №11832 від 26 червня 2014 року за договором №1062-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №935 від 27 серпня 2014 року за договором №1062-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1203 від 30 вересня 2014 року за договором №1062-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1377 від 31 жовтня 2014 року за договором №1062-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1731 від 30 листопада 2014 року за договором №1062-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1801 від 31 грудня 2014 року за договором №1062-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №858 від 28 квітня 2014 року за договором 29.04.2011 №1061-к на суму 260,40 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1117 від 27 травня 2014 року за договором від 29.04.2011 №1061-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №11831 від 26 червня 2014 року за договором 29.04.2011 №1061-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №934 від 27 серпня 2014 року за договором 29.04.2011 №1061-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1202 від 30 вересня 2014 року за договором 29.04.2011 №1061-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1376 від 32 жовтня 2014 року за договором 29.04.2011 №1061-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1730 від 30 листопада 2014 року за договором 29.04.2011 №1061-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1800 від 31 грудня 2014 року за договором 29.04.2011 №1061-к на суму 103,27 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №856 від 28 квітня 2014 року за договором 01.07.2011 № 1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1116 від 27 травня 2014 року за договором 01.07.2011 №1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №11833 від 26 червня 2014 року за договором 01.07.2011 №1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №936 від 27 серпня 2014 року за договором 01.07.2011 №1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1204 від 30 вересня 2014 року за договором 01.07.2011 №1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1378 від 31 жовтня 2014 року за договором 01.07.2011 №1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1732 від 30 листопада 2014 року за договором 01.07.2011 №1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1802 від 31 грудня 2014 року за договором 01.07.2011 №1086-к на суму 19,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №155 від 31 січня 2015 року за договором 29.04.2014 №1061 на суму 20,35 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №511 від 31 травня 2017 року за договором 29.04.2014 №1061 на суму 118,79 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №647 від 30 червня 2017 року за договором 29.04.2014 №1061 на суму 24,77 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1786 від 31 грудня 2014 року за договором 29.04.2011 №1062 на суму 97,67 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №157 від 31 січня 2015 року за договором 29.04.2011 №1062 на суму 8,44 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №512 від 31 травня 2017 року за договором 29.04.2011 №1062 на суму 190,84 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №648 від ЗО червня 2017 року за договором 29.04.2011 №1062 на суму 39,80 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №730 від 31 липня 2014 року за договором 01.07.2014 №1086 на суму 3,33 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №980 від 31 серпня 2014 року за договором 01.07.2014 №1086 на суму 89,11 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1172 від 29 вересня 2014 року за договором 01.07.2014 №1086 на суму 91,69 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1353 від 24 жовтня 2014 року за договором 01.07.2014 №1086 на суму 93,88 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1574 від 30 листопада 2014 року за договором 01.07.2014 №1086 на суму 95,67 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №646 від 30 червня 2017 року за договором 29.04.2011 №1060 на суму 160,80 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №855 від 28 квітня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 989,63 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1115 від 27 травня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 1 603,54 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №11830 від 26 червня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 1 603,54 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №933 від 27 серпня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 1 603,54 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1201 від 30 вересня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 1 603,54 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1375 від 31 жовтня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 1 603,54 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1729 від 30 листопада 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 1 603,54 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1797 від 31 грудня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 99,06 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №1799 від 31 грудня 2014 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 1 603,54 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №33 від 18 січня 2016 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 77,22 грн.;

- Рахунок на оплату по замовленню №902 від 31 серпня 2017 року за договором 15.09.2011 №11115-к на суму 105,23 грн.

Крім того, відповідно до даних бухгалтерського обліку позивача, Концерном «Військторгсервіс» було проведено наступні введення залишків взаєморозрахунків за Договорами:

Введення залишків взаєморозрахунків №К-00000869 від 31.03.2014р. за договором оренди №1060 - 16 222,08 грн. (а.с. 169 т.1);

Введення залишків взаєморозрахунків №К-00000872 від 31.03.2014р. за договором оренди №1088 - 7 738,29 грн. (а.с. 170 т.1);

Введення залишків взаєморозрахунків №К-00000867 від 31.03.2014р. за договором оренди №1060 - 4 606,78 грн. (а.с. 169 т.1).

Позивач наполягає на примусовому стягненні з Відповідача 59 208 грн. загальної заборгованості, що стало причиною звернення позивача до суду для захисту порушеного права, отримання відшкодування та відновлення права.

Відповідач заперечує вимоги та вказує на їх недоведеність, оскільки позивач не надає первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про наявність боргу по оренді чи інших платежах.

Відповідач вказує, що Позивач не надав ні детального розрахунку стягуваних сум по кожному договору з зазначенням періоду заборгованості та моменту виникнення заборгованості, ні підписаних Актів виконаних робіт відповідно до умов договорів про відшкодування витрат на утримання майна та надання комунальних послуг (окремо по кожному договору), ні даних про звірку заборгованості з відповідачем по кожному договору.

Позивач надав суду акти здачі-прийняття робіт за період з 30.04.2014 по 30.06.2015р.р. за договорами оренди:

- №1061 від 29.04.2011р.,

- №1062 від 29.04.2011р.,

- №1086 від 01.07.2011р.,

- №1088 (30/70%);

- №1115 від 15.09.2011р.;

- №1060 від 29.04.2011р.,

- №1115-к від 15.09.2011р. та надіслав Відповідачу «Акт звірки взаєморозрахунків взаємних розрахунків станом за період: січень 2014 - лютий 2019р. між Концерном «Військторгсервіс» і ПП «Базис-А» без розмежування виконаних робіт і платежів по кожному договору окремо. При цьому навів лише дати виконання робіт та оплати з зазначенням суми.

Відповідач підтвердив, що у ПП «Базис-А» існують господарські відносини з Концерном «Військторгсервіс» у зв`язку з укладеними договорами оренди майна, що належить до державної форми власності:

- №1060 від 29.04.2011р.,

- №1061 від 29.04.2011р.,

- №1062 від 29.04.2011р.,

- №1086 від 01.07.2011р.,

- №1088 від 01.07.2011р.,

- №1115 від 15.09.2011р.

та договорами про відшкодування витрат орендодавця (Балансоутримувача) на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю:

№1060-к, №1061-к, №1062-к від 29.04.2011р.;

№1086-к, №1088-к від 01.07.2011р.;

№1115-к від 15.09.2011р.

ПП «Базис-А» зобов`язання виконує в повному обсязі і заборгованості щодо сплати орендних платежів та платежів за надані комунальні послуги у Відповідача перед Позивачем немає. Вимоги Концерну «Військторгсервіс» вважає надуманими та такими, що не доведені належними і допустимими доказами.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення та обґрунтування представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення - з огляду на таке.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за представленими договорами є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Правові основи діяльності позивача врегульовані положеннями Конституції України, нормами ЦК та ГК України.

Позивач є балансоутримувачем орендованого майна державної власності.

Третя особа є уповноваженим органом від імені держави на розпорядження майном державної власності.

Між позивачем, відповідачем та третьою особою існують триваючі господарські відносини на підставі укладених договорів оренди майна, що належить до державної форми власності:

- №1060 від 29.04.2011р.,

- №1061 від 29.04.2011р.,

- №1062 від 29.04.2011р.,

- №1086 від 01.07.2011р.,

- №1088 від 01.07.2011р.,

- №1115 від 15.09.2011р.

та договорів про відшкодування витрат орендодавця (Балансоутримувача) на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю:

№1060-к, №1061-к, №1062-к від 29.04.2011р.;

№1086-к, №1088-к від 01.07.2011р.;

№1115-к від 15.09.2011р.

Відносини між сторонами слід розцінювати як змішані відносини оплатного строкового користування майном державної власності за плату на підставі письмового тристороннього договору та відносини надання та споживання послуг. Договори з обслуговування майна є похідними договорами від угод про оренду майна.

1) Згідно договору оренди №1060 від 29.04.2011р. позивач, посилаючись виключно на рахунки, заявляє про заборгованість перед ним в сумі 27484,94 грн. Намагаючись довести наявність вказаної заборгованості по договору №1060 від 29.04.2011р., Позивач надав суду акти здачі-прийняття робіт за період з 30.04.2014р. по 30.06.2015р. за цим договором.

Натомість ПП «Базис-А» здійснило повний і своєчасний розрахунок за ці роботи, що підтверджується даними:

- картка рахунку 631 за період з 31.03.2014 по 30.07.2015 по договору 1060 (оплата 30%) від 29.04.2011р.,

- картка рахунку 631 за період з 31.03.2014 по 30.07.2015 по договору 1060 (70% ПДВ) від 29.04.2011р.,

- витяги з банківського реєстру з зазначенням платіжних доручень та відображення в таблиці «Оплата по актам» з розшифровкою по кожному акту здачі - прийняття робіт:

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №980 від 30.04. 2014р. оплачені платіжним дорученням про розрахунок №500 від 05.05.2014р., №534 від 21.05.2014р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №979 від 30.04. 2014р. - оплачені платіжним дорученням про розрахунок №538 від 28.05.2014р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №1827 від 31.10. 2014р. оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №71 від 01.12.2014р. та №98 від 19.12.2014р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №2227 від 31.12. 2014р. оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №120 від 27.01.2015р. та №124 від 27.01.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №349 від 28.02. 2015р. оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №190 від 30.03.2015р. та №187 від 30.03.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №521 від 31.03. 2015р. оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №223 від 30.04.2015р. та №227 від 30.04.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №685 від 30.04. 2015р. оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №265 від 29.05.2015р. та №256 від 27.05.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №837 від 31.05. 2015р. оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №299 від 02.07.2015р. та №298 від 02.07.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №999 від 30.06. 2015р. оплачені по платіжним дорученням про розрахунок №320 від 17.07.2015р. та №330 від 17.07.2015р.

Позивач також залишає поза увагою, що згідно актів звірки взаєморозрахунків за договором №1060 за період 31.03.2014-31.12.2014р. станом на 31.12.2014р. (з урахуванням актів надання послуг за 31.12.2014р. термін сплати по яких відповідно до пункту 3.6 договору оренди, наступав 15.01.2015р.) заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» становила 4903,28 грн.

Щодо періоду з 18.07.2015р. та до моменту звернення Позивача з даною позовною заявою інших актів здачі-прийняття робіт по даному Договору Концерн «Військторгсервіс» відповідачу не надав.

Водночас протягом 2015-2018 років від Концерну «Військторгсервіс» надходили акти звірки взаєморозрахунків, дані яких відповідали даним бухгалтерського обліку ПП «Базис А» щодо нарахування орендних платежів Концерном «Військторгсервіс» та проведених оплат ПП «Базис А» (а.с. 241-248 т.2):

у 2015 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 39834,12 грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 40160,14 грн.;

у 2016 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 42978,36 грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 43974,22 грн.;

у 2017 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 36334,31 грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 36234,69 грн.;

за січень-вересень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 24829,99 грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 24680,86 грн.;

за жовтень-грудень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 2856,96грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 5666,13 грн.

Відповідно сальдо розрахунків по договору оренди №1060 від 29.04.2011р. станом на 31.12.2018р. заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» становить не 27484,94 грн., а 1020,98 грн.

2) Згідно договору оренди №1061 від 29.04.2011р. позивач заявляє до стягнення заборгованість 89,76 грн.

Намагаючись довести наявність вказаної заборгованості по договору №1061 від 29.04.2011р., Позивач надав суду акти здачі-прийняття робіт за період 30.04.2014-30.06.2015р.р. за цим договором.

Але ПП «Базис-А» здійснило повний і своєчасний розрахунок за ці роботи, що підтверджується даними картки рахунку 631 за період 31.03.2014 - 30.07.2015р.р. по договору 1061 (оплата 30%) від 29.04.2011р., картки рахунку 631 за період 31.03.2014-30.07.2015р.р. по договору 1061 (70% ПДВ) від 29.04.2011р., а також витягами з банківського реєстру з зазначенням платіжних доручень та відображенням в таблиці «Оплата по актам» з розшифровкою по кожному акту здачі - прийняття робіт:

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №981 від 30.04.2014р. - оплачені платіжним дорученням про розрахунок №649 від 02.09.2014р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №828 від 31.10. 2014р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №72 від 01.12.2014р., №97 від 19.12.2014р. та №125 від 27.01.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №2226 від 31.12.2014р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №150 від 18.02.2015р., №155 від 20.02.2015р. та №186 від 30.03.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №348 від 28.02.2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №186 від 30.03.2015р. та №194 від 30.03.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №520 від 31.03.2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №221 від 30.04.2015р. та №226 від 30.04.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №684 від 30.04.2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №257 від 27.05.2015р. та №266 від 29.05.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №836 від 31.05.2015р. - оплачені платіжними дорученням про розрахунок №288 від 26.06.2015р. та №289 від 26.06.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №998 від 30.06.2015р. оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №321 від 17.07.2015р. та №331 від 17.07.2015р.

Позивач залишає поза увагою, що згідно актів звірки взаєморозрахунків за договором №1061 від 29.04.2011р. за період 31.03.2014 -31.12.2014р.р. станом на 31.12.2014р. (з урахуванням актів надання послуг за 31.12.2014р. термін сплати по яких відповідно до пункту 3.6 договору оренди наступав 15.01.2015р.) заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» становила 421,14 грн. (а.с. 229-240 т.1).

Щодо періоду з 18.07.2015р. та до моменту звернення Позивача з даною позовною заявою інших актів здачі-прийняття робіт по даному Договору Концерн «Військторгсервіс» відповідачу не надав.

Водночас, протягом 2015-2018 років від Концерну «Військторгсервіс» надходили акти звірки взаєморозрахунків, дані яких відповідали даним бухгалтерського обліку ПП «Базис А» щодо нарахування орендних платежів Концерном «Військторгсервіс» та проведених оплат ПП «Базис А» (а.с. 241-248 т.1):

у 2015 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг за цим договором на 6751,95грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 6933,12грн.;

у 2016 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 7284,94грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 7453,64грн.;

у 2017 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 6295,59грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 6288,21грн.;

за січень-вересень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 4411,76грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 4385,28грн.;

за жовтень-грудень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 507,64грн., а оплачено було ПП «Базис-А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 1006,78грн.;

Відповідно сальдо розрахунків по договору оренди №1061 від 29.04.2011р. станом на 31.12.2018р. на користь ПП «Базис-А» в сумі 394,01 грн. (переплата).

3) Згідно договору оренди №1062 від 29.04.2011р. позивач, посилаючись виключно на рахунки, заявляє до стягнення заборгованість в сумі 5014,30 грн.

Намагаючись довести наявність вказаної заборгованості по договору №1062 від 29.04.2011р., Позивач надав суду акти здачі-прийняття робіт за період 30.04.2014 - 30.06.2015р.р. за цим договором.

ПП «Базис-А» здійснило повний і своєчасний розрахунок за ці роботи, що підтверджується даними картки рахунку 631 за період 31.03.2014-30.07.2015р.р. по договору 1062 (оплата 30%) від 29.04.2011р., картки рахунку 631 за період з 31.03.2014 по 30.07.2015 по договору 1062 (70% ПДВ) від 29.04.2011р., а також витягами з банківського реєстру з зазначенням платіжних доручень та відображенням в таблиці «Оплата по актам» з розшифровкою по кожному акту здачі - прийняття робіт:

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №346 від 28.02. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №193 від 30.03.2015р. та №184 від 30.03.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №518 від 31.03. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №228 від 30.04.2015р. та №219 від 30.04.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №682 від 30.04. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №258 від 27.05.2015р. та №267 від 29.05.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №834 від 31.05. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №290 від 26.06.2015р. та №291 від 26.06.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №996 від 30.06. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №322 від 17.07.2017р. та №332 від 17.07.2017р.

Позивач залишає поза увагою, що згідно актів звірки взаєморозрахунків за договором №1062 від 29.04.2011р. за період 31.03.2014 - 31.12.2014р.р. станом на 31.12.2014 р. (з урахуванням актів надання послуг за 31.12.2014р. термін сплати по яких, відповідно до пункту 3.6 договору оренди, наступав 15.01.2015 р.) заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» становила 1444,96 грн. (а.с. 229-240 т.1).

Щодо періоду з 01.07.2015р. і до моменту звернення Позивача з даною позовною заявою інших актів здачі-прийняття робіт по даному Договору Концерн «Військторгсервіс» не надав.

Протягом 2015-2018р.р. від Концерну «Військторгсервіс» надходили акти звірки взаєморозрахунків, дані яких відповідали даним бухгалтерського обліку ПП «Базис А» щодо нарахування орендних платежів Концерном «Військторгсервіс» та проведених оплат ПП «Базис А» (а.с. 241-248 т.1).

у 2015 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг за цим договором на 10941,43грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 12669,38грн.;

у 2016 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 11805грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 12078,53грн.;

у 2017 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 10248,35грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 102010,40грн.;

за січень-вересень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 7177,66 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 7134,54 грн.;

за жовтень-грудень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 825,86 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 1637,93 грн.;

Відповідно сальдо розрахунків по договору оренди №1062 від 29.04.2011р. станом на 31.12.2018р. становить на користь ПП «Базис А» - 1197,53грн. (переплата).

4) Згідно договору оренди №1086 від 01.07.2011р. позивач, посилаючись виключно на рахунки, заявляє про заборгованість - 485,48 грн.

Намагаючись довести наявність вказаної заборгованості по договору №1086 від 01.07.2011р., Позивач надав суду акти здачі-прийняття робіт за період 30.04.2014 - 30.06.2015р.р. за цим договором.

ПП «Базис-А» здійснило повний і своєчасний розрахунок за ці роботи, що підтверджується даними картки рахунку 631 за період 31.03.2014 -30.07.2015р.р. по договору 1086 (оплата 30%) від 01.07.2011р., картки рахунку 631 за період 31.03.2014 - 30.07.2015р.р. по договору 1086 (70% ПДВ) від 01.07.2011р., а також витягами з банківського реєстру з зазначенням платіжних доручень та відображенням в таблиці «Оплата по актам» з розшифровкою по кожному акту здачі - прийняття робіт:

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №1824 від 31.10.2014р. та по Акту здачі-прийняття робіт №2229 від 31.12.2014р. - оплачені платіжним дорученням про розрахунок №157 від 19.02.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №347 від 28.02.2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №191 від 30.03.2015р. та №185 від 30.03.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №519 від 31.03. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №229 від 30.04.2015р. та №220 від 30.04.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №683 від 30.04. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №259 від 27.05.2015р. та №268 від 29.05.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №835 від 31.05. 2015р. - оплачені платіжними дорученням про розрахунок №293 від 26.06.2015р. та №292 від 26.06.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №997 від 30.06. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №333 від 17.07.2017р. та №323 від 17.07.2017р.

Позивач, умисно не вказує, що згідно актів звірки взаєморозрахунків за договором №1086 від 01.07.2011р. за період з 31.03.2014 по 31.12.2014р. (з урахуванням актів надання послуг за 31.12.2014р. термін сплати по яких, відповідно до пункту 3.6 договору оренди, наступав 15.01.2015р.) переплата на користь ПП «Базис А» становила 83,97грн.

Щодо періоду з 01.07.2015р. та до моменту звернення Позивача з даною позовною заявою - інших актів здачі-прийняття робіт Концерн «Військторгсервіс» не надав.

Водночас, протягом 2015-2018 років від Концерну «Військторгсервіс» надходили акти звірки взаєморозрахунків, дані яких відповідали даним бухгалтерського обліку ПП «Базис А» щодо нарахування орендних платежів Концерном «Військторгсервіс» та проведених оплат ПП «Базис А» (а.с. 242-246 т.1):

у 2015 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг за цим договором на 625,25 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 593,10 грн.;

у 2016 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 671,58 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 686,40 грн.;

у 2017 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 633,58 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 643,60 грн.;

за січень-вересень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 426,49 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 423,93 грн.;

за жовтень-грудень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 49,07грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 97,32грн.

Сальдо розрахунків по договору оренди №1086 від 01.07.2011р. станом на 31.12.2018р. становить на користь ПП «Базис А» - переплата в сумі 121,36 грн. Заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» - 485,48 грн. не підтверджена.

5) Згідно договору оренди №1088 від 01.07.2011р. позивач, посилаючись виключно на рахунки, заявляє заборгованість - 8861,88 грн.

Намагаючись довести наявність вказаної заборгованості по договору №1088 від 01.07.2011р., Позивач надав суду акти здачі-прийняття робіт за період з 30.04.2014 по 30.06.2015р.р. за цим договором.

Натомість ПП «Базис-А» здійснило повний і своєчасний розрахунок за ці роботи, що підтверджується даними картки рахунку 631 за період з 31.03.2014 по 30.07.2015р.р. по договору 1088 (оплата 30%) від 01.07.2011р., картки рахунку 631 за період з 31.03.2014 по 30.07.2015 по договору 1088 (70% ПДВ) від 01.07.2011р., а також банківськими виписками з зазначенням платіжних доручень та відображенням в таблиці «Оплата по актам» з розшифровкою по кожному акту здачі - прийняття робіт:

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №1823 від 31.10.2014р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №128 від 29.01.2015р. та №74 від 01.12.2014р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №2225 від 31.12.2014р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №123 від 27.01.2015р. та №126 від 29.01.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №345 від 28.02.2015р.- оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №192 від 30.03.2015р. та №183 від 30.03.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №517 від 31.03. 2015р.- оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №218 від 30.04.2015р. та №225 від 30.04.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №681 від 30.04. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №269 від 29.05.2015р. та №260 від 29.06.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №833 від 31.05. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №295 від 26.06.2015р. та №294 від 26.06.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №995 від 30.06. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №324 від 17.07.2017р. та №334 від 17.07.2017р.

Позивач залишає поза увагою, що згідно актів звірки взаєморозрахунків за договором №1088 за період з 31.03.2014 по 31.12.2014р.р. станом на 31.12.2014р. (з урахуванням актів надання послуг за 31.12.2014р. термін сплати по яких, відповідно до пункту 3.6 договору оренди, наступав 15.01.2015р.) заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» становила 3505,98 грн. (а.с. 203 т.1).

Щодо періоду з 01.07.2015р. та до моменту звернення Позивача з даною позовною заявою інших актів здачі-прийняття робіт по даному Договору Концерн «Військторгсервіс» не надав.

Протягом 2015-2018 років від Концерну «Військторгсервіс» надходили акти звірки взаєморозрахунків, дані яких відповідали даним бухгалтерського обліку ПП «Базис А» щодо нарахування орендних платежів Концерном «Військторгсервіс» та проведених оплат ПП «Базис А» (а.с. 241-248 т.1):

у 2015 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг за цим договором на 23558,14 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 24361,23 грн.;

у 2016 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 25417,68 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 26006,64 грн.;

у 2017 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 23035,43 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 23623,91 грн.;

за січень-вересень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 14522,63 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 14435,40 грн.;

за жовтень-грудень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 1670,98 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 3314,03 грн.;

Сальдо розрахунків по договору оренди №1088 від 01.07.2011р. станом на 31.12.2018р. становить на користь ПП «Базис А» - переплата в сумі 30,37 грн. Заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» в сумі 8861,88 грн. не підтверджена.

6) Згідно договору оренди №1115 від 15.09.2011р. позивач, посилаючись виключно на рахунки, заявляє заборгованість в сумі 1732,31 грн.

Намагаючись довести наявність вказаної заборгованості по договору №1115 від 15.09.2011р., Позивач надав суду акти здачі-прийняття робіт за період 31.10.2014 - 30.06.2015р.р. за цим договором.

Натомість ПП «Базис-А» здійснило повний і своєчасний розрахунок за ці роботи, що підтверджується даними картки рахунку 631 за період 31.03.2014 -30.07.2015р.р. по договору 1115 (оплата 30%) від 15.09.2011р., картки рахунку 631 за період з 31.03.2014 по 30.07.2015 по договору 1115 (70% ПДВ) від 15.09.2011р., а також витягами з банківського реєстру з зазначенням платіжних доручень та відображенням в таблиці «Оплата по актам» з розшифровкою по кожному акту здачі - прийняття робіт (а.с. 57-58 т.1):

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №1825 від 31.10. 2014р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №70 від 01.12.2014р. та №96 від 19.12.2014р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №2230 від 31.12. 2014р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №160 від 20.02.2015р. та №130 від 29.01.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №350 від 28.02. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №189 від 30.03.2015р. та №188 від 30.03.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №522 від 31.03. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №224 від 30.04.2015р. та №222 від 30.04.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №686 від 30.04. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №261 від 27.05.2015р. та №270 від 29.05.2015р.;

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №838 від 31.05. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №300 від 02.07.2015р. та №301 від 02.07.2015р.

роботи по Акту здачі-прийняття робіт №1000 від 30.06. 2015р. - оплачені платіжними дорученнями про розрахунок №335 від 17.07.2015р. та №325 від 17.07.2015р.

Позивач, вводячи в оману суд, умисно не вказує, що згідно актів звірки взаєморозрахунків за договором №1115 за період 31.03.2014 -31.12.2014р.р. станом на 31.12.2014р. (з урахуванням актів надання послуг за 31.12.2014р. термін сплати по яких, відповідно до пункту 3.6 договору оренди, наступав 15.01.2015 р.) заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» становила 9573,59 грн. (а.с. 229-240 т.1). Здійснені взаєморозрахунки були погоджені сторонами.

Щодо періоду з 01.07.2015 року та до моменту звернення Позивача з даною позовною заявою інших актів здачі-прийняття робіт по даному Договору Концерн «Військторгсервіс» не надав.

Водночас, протягом 2015-2018 років від Концерну «Військторгсервіс» надходили акти звірки взаєморозрахунків, дані яких відповідали даним бухгалтерського обліку ПП «Базис А» щодо нарахування орендних платежів Концерном «Військторгсервіс» та проведених оплат ПП «Базис А», що відображено в документах (а.с. 241-246 т.1):

у 2015 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг за цим договором на 69753,2 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 67450,82 грн.;

у 2016 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 74699,76 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 80430,64 грн.;

у 2017 році Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 71406,4 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 73066,75 грн.;

за січень-вересень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 42608,92 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 42352,99 грн.;

за жовтень-грудень 2018 року Концерн «Військторгсервіс» надав послуг на 4902,62 грн., а оплачено було ПП «Базис А» на користь Концерну «Військторгсервіс» - 9723,27 грн.

Сальдо розрахунків по договору оренди №1115 від 15.09.2011р. станом на 31.12.2018р. становить на користь ПП «Базис А» - переплата в сумі 79,95грн. Заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» в сумі 1732,31 грн. первинними достовірними бухгалтерськими документами не підтверджена.

В цілому за договорами оренди №1060 від 29.04.2011р.,

№1061 від 29.04.2011р.,

№1062 від 29.04.2011р.,

№1086 від 01.07.2011р.,

№1088 від 01.07.2011р.,

№111 5 від 15.09.2011р. сальдо розрахунків становить на користь ПП «Базис А» - переплата у сумі 802,24грн. Заборгованість перед Концерном «Військторгсервіс» - не встановлена.

Здійснюючи взаємозвірку розрахунків у зв`язку з існуючими розбіжностями, ПП «Базис А» неодноразово зверталося до Концерну «Військторгсервіс» з листами «Про наявність розбіжностей»:

від 28.11.2016р. вих. №28/11,

від 12.01.2017р. вих. №12/01,

від 08.06.2017р. вих. №08/06-1,

від 23.08.2018р. вих. №23/08, у яких пропонувало Концерну «Військторгсервіс» узгодити існуючі розбіжності з урахуванням проведених ПП «Базис А» оплат за оренду та даних, які помилково відображає Концерн «Військторгсервіс», не враховуючи в повному об`ємі отримані кошти (а.с. 249-250 т.1, а.с. 1-7 т.2).

У листі позивача від 04.09.2018р. ПП «Базис А» отримало відповідь про списання 167,64 грн. безнадійної заборгованості та про наявність у ПП «Базис А» заборгованості по договорам оренди на суму 24547,54 грн. Документального підтвердження даної заборгованості позивачем не надано.

Про добросовісне виконання зобов`язання за договорами оренди свідчить і продовження договорів оренди на новий строк з Фондом державного майна України.

З приводу фактичних обсягів оренди та послуг:

ПП «Базис А» неодноразово зверталось до Концерну «Військторгсервіс» щодо надання копій первинних документів, що складені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для з`ясування фактичної суми отриманих послуг та проведених розрахунків.

Відповідні документи не були направлені Концерном «Військторгсервіс» на адресу ПП «Базис А».

Позивач в претензії від 27.08.2018р. №07/77-12 зазначає про наявність заборгованості ПП «Базис А» перед Концерном «Військторгсервіс» в сумі 50873,88 грн., тоді як в обліку ПП «Базис А» станом на 27.08.2018р. рахується дебіторська заборгованість в сумі 27476,19 грн. про що позивача повідомлено листом від 21.09.2018року №21/09 (а.с. 33-36 т.2). Незважаючи на лист ПП «Базис А» від 21.09.2018року №21/09, позивач вказує суму 50873,88 грн., як визнану ПП «Базис А» заборгованість перед Концерном «Військторгсервіс» в позовній заяві, яку просить стягнути на їх користь.

Згідно договорів про відшкодування витрат орендодавця (Балансоутримувача) на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю:

№1061-к від 29.04.2011р. позивач заявляє заборгованість - 983,29 грн.;

№1062-к позивач заявляє заборгованість - 1926,07 грн.;

№1086-к від 01.07.2011р. позивач заявляє заборгованість - 133,42 грн.;

№1115-к від 15.09.2011р. позивач заявляє заборгованість - 12495,92 грн.

За всі спожиті послуги, надання яких було належним чином оформлено, ПП «Базис - А» здійснило повний розрахунок перед Балансоутримувачем Концерном «Військторгсервіс». На момент судового розгляду заборгованості по відшкодуванню витрат орендодавця (Балансоутримувача) на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг у ПП «Базис - А» перед Концерном «Військторгсервіс» - немає.

По договору №1061-к відповідач має заборгованість в сумі 27,02 грн., але з урахуванням того, що за договором №1115-к ПП «Базис - А» має переплату в сумі 20467,82 грн., то зазначені 27,02 грн. заборгованості по договору №1061-к повністю перекриваються зазначеною сумою заборгованості, яку Концерн «Військторгсервіс» має перед ПП «Базис - А».

Намагаючись довести наявність вказаної заборгованості по договору №1115-к від 15.09.2011р. у сумі 12495,92 грн., Позивач надав суду акт здачі-прийняття робіт від 31.10.2014р. по за цим договором на суму 152,40 грн. натомість відповідач ПП «Базис-А» здійснило повний та своєчасний розрахунок за ці роботи по Акту від 31.05.2015р., що підтверджується платіжним дорученням про розрахунок №234 від 05.05.2015р. Інших належних доказів на доведення решти суми, яку нібито заборгував Відповідач, Позивач не надав. Заперечуючи проти позовних вимог Концерну «Військторгсервіс», ПП «Базис - А» наголошує на тому, що і по вимогах щодо нібито існуючої заборгованості за договорами оренди і про вимогах щодо стягнення заборгованості по договорах про відшкодування витрат орендодавця (Балансоутримувача) на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю Позивач посилається на надані ним рахунки - як на доказ.

Відповідач вважає ці документи неналежними доказами на підтвердження невиконаних зобов`язань, оскільки згідно з статтею 9 ЗУ«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Рахунок - документ, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, послуг робіт, їх кількість і пропоновану ціну, по якій вони можуть бути поставлені покупцеві у разі його згоди, формальні особливості товару (колір, вага і т. д.), умови постачання і відомості про відправника і одержувача. Як правило рахунок є також документом, з посиланням на який покупець, що погоджується на запропоновані умови, виконує повну або часткову попередню оплату.

Чинним законодавством в Україні не передбачено використання рахунку на оплату як документу первинного бухгалтерського обліку. Виставлення рахунку само по собі означає лише пропозицію продати певні товари, а фактичне відвантаження має бути оформлене іншим документом: видатковою накладною, актом виконаних робіт, актом приймання-передачі тощо.

Рахунок за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки не фіксує ніякої господарської операції, розпорядження ані дозволу на проведення господарської операції, а має лише інформаційний характер. Форма рахунку не належить до типових форм, що затверджується Держкомстатом, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено.

Фактично рахунок є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцеві за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги, а сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг).

Такої ж позиції дотримується і Мінфін України у листах:

від 27.11.2006р. №31-34000-20-23/25136 ,

від 09.07.2007р. №31-34000-20/23-4579/4800;

від 30.05.2011р. №31-08410-07-27/13794, про що ПП «Базис А» неодноразово наголошувало Концерну «Військторгсервіс» на його безпідставні претензії.

Таким чином, додані до позову рахунки не можуть слугувати підставою для здійснення записів у бухгалтерському обліку про фактичний обсяг наданих послуг а ні продавцем, а ні покупцем, тим більше використовуватися в якості доказу заборгованості.

При цьому посилання Позивача на умови п.2.2.3. Договорів про відшкодування витрат орендодавця (Балансоутримувача) на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю в частині наявного обов`язку ПП «Базис А», як Орендаря, вносити плату за поточний місяць на рахунок Балансоутримувача або організації, що обслуговує Будівлю згідно виставлених Балансоутримувачем рахунків, здійснено без урахування положень п.2.1.1. цих Договорів, яким передбачено, що виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов і здійснення господарської діяльності , у тому числі Орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим Договором та розрахунком щомісячних платежів за обслуговування будівлі, комунальні та інші витрати Балансоутримувача, що є додатком до Договору.

Розмір плати за обслуговування будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються Балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат Балансоутримувача) за обслуговування будівлі, комунальні та інші послуги, а також відшкодування витрат Балансоутримувача по сплаті податку за землю.

Натомість зі сторони Концерну «Військторгсервіс» на адресу ПП «Базис А» не надавалися передбачені Договорами Додатки, зокрема розрахунки щомісячних платежів за обслуговування будівлі, комунальні та інші витрати Балансоутримувача чи інші документи на підтвердження понесених Балансоутримувачем витрат.

Наявність понесених витрат по утриманню майна, а не рахунків, - є обов`язковою передумовою виникнення у ПП «Базис А» зобов`язання з погашення цих витрат.

Позивачем не надано ні відповідачу, ні суду детального розрахунку стягуваних сум за період квітня 2014 січня 2019 по кожному договору з зазначенням періоду заборгованості та моменту виникнення заборгованості.

У листі Державної казначейської служби від 07.05.2013 року №1708/936-10335 наголошується: «…якщо орендодавець має право на надання комунальних та експлуатаційних послуг, то плата за ці послуги повинна зараховуватись як власні надходження - плата за послуги, що надаються бюджетною установою, на рахунки, які призначені для зарахування до спеціального фонду державного бюджету власних надходжень розпорядників бюджетних коштів. При цьому надання таких послуг має бути передбачено законодавством (абз. 3 ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України).

Власні надходження бюджетних установ за рахунок надходжень від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з законодавством, використовуються з урахуванням вимог статті 13 Бюджетного кодексу України.

Якщо орендодавець не має права на надання вищезазначених послуг, то орендар може відшкодувати лише витрати на утримання приміщень, понесені орендодавцем».

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 цього Кодексу) на:

покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи);

організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи);

утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи);

ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов`язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи);

господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);

організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1, 3 і 4 другої групи);

виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).

Враховуючи те, що Позивач не надав як доказів на підтвердження понесених ним витрат на утримання приміщень, так і доказів про можливу заборгованість ПП «Базис А» по відшкодуванню цих витрат, у суду відсутні підстави для задоволення вимог Концерну «Військторгсервіс» про стягнення заборгованості по платежам за договорами про відшкодування витрат орендодавця (Балансоутримувача) на утримання майна.

Дані взаємозвірки за Актом звірки взаєморозрахунків взаємних розрахунків станом за період: січень 2014 - лютий 2019р. між Концерном «Військторгсервіс» і ПП «Базис-А» - вказують на відсутність істотних розбіжностей в частині наданих послуг та проведених оплат по всім укладеним договорам між Концерном «Військторгсервіс» та ПП «Базис-А» за період, починаючи з січня 2015 року, існує розбіжність між даними щодо виконаних робіт і здійсненою оплатою виключно за 2014-й рік.

Однак, всі пред`явлені Позивачем акти здачі-прийняття робіт за період з 30.04.2014р. по 30.06.2015р. були оплачені ПП «Базис-А»; інших актів про надання робіт чи послуг, що не оплачені Відповідачем - Позивач не надав.

Суд також враховує, що згідно наданого сторонами Акту звірки взаєморозрахунків позивач вказує кінцеву заборгованість в розмірі 37 274,08 грн., тоді визначена позивачем сума стягнення становить 59208,00 грн.

Відповідно до ч.І ст. 173 Господарського кодексу України визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінського-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Вимогами ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахування особливостей, передбачених цим Кодексом. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цім Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором

Згідно зі ст.ст. 610-611, 549-551, 624 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його неналежне виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що позивач не обґрунтовує свої вимоги первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують виникнення та існування боргу в сумі 59208 грн.

Концерном «Військторгсервіс» було проведено введення залишків взаєморозрахунків за Договорами (а.с. 169-170 том 1). Дата виникнення заборгованості, підстава виникнення боргу, підстава введення залишків в бухоблік, обґрунтування такої дії позивачем не наведені. Суд враховує, що ці документи складені та сформовані позивачем в односторонньому порядку, без посилання на первинні бухгалтерські документи, на підстави їх оформлення, тому суд не враховує ці документи як підтвердження заборгованості при прийнятті рішення судом.

Суд враховує, що позивач звернувся з позовними вимогами в суд 31.12.2018р., хоча про ймовірне порушення свого права знав ще в березні 2014 року за договором №1060 - за період 31.03.2014-31.12.2014р. (з урахуванням актів надання послуг за 31.12.2014р. термін сплати по яких, відповідно до пункту 3.6 договору оренди, наступав 15.01.2015р.) заборгованість на користь Концерну «Військторгсервіс» становила 4903,28 грн. Однак не навів поважних причин пропуску строку позовної давності та необхідності захисту порушеного права.

Стаття 257 ЦК України встановлено трирічний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтереси.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Суд застосовує строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості до січня 2016 року, оскільки позивач звернувся в господарський суд 31.12.2018р. відтиск поштового штемпеля на конверті (том 1 а.с. 201).

Позивачем пропущено встановлений законом строк позовної давності для звернення з даним позовом; доказів про поважність пропуску цього строку відповідно до вимог ст. 267 ЦК України не подавалось, тому суд вважає вимоги такими, що заявлені з порушенням строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Представники відповідача категорично заперечили проти задоволення позову з мотивів не доведення позивачем своїх вимог, відсутності порушеного права позивача, пропуску строку позовної давності. Просили в позові відмовити повністю.

Суд критично оцінює суму вимог позивача в тексті позовної заяви 59208,00 грн. (а.с. 5-10 т.1), у претензії від 27.08.2018р. №07/77-12 на суму 50873,88 коп. (а.с. 187-192 т.1 ) та в акті звірки розрахунків, що був складений на вимогу суду - у сумі 37274,08 грн. (а.с. 104-117 т.3). Суттєві розбіжності в сумах вимоги позивачем не обґрунтовані, не пояснені та заперечені відповідачем.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» nо. 4909/04 від 10.02.2010р., рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010р.);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо. 4994/04 від 09.09.2011р.).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в суспільстві.

Позивач використав неналежний спосіб захисту свого ймовірно порушеного права та не довів наявність заборгованості по орендних платежах у орендаря за спірний період. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність і не доведення позивачем своїх позовних вимог та відмовляє у позові повністю.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову концерну «Військторгсервіс», м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-а,

до приватного підприємства «Базис-А», м. Черкаси, вул. Замковий узвіз, буд. 26,

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, 18001, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 205,

про стягнення 59 208,00 грн. заборгованості за оренду майна відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 27.05.2019р.

Суддя Г.М. Скиба