номер провадження справи 17/15/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 Справа № 908/2804/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Юсубовій Д.В., розглянувши матеріали справи № 908/2804/18

позивача: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206

до відповідача: приватного підприємства ЕЛІТ ЧАЙ, 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 42

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Представники учасників справи:

від позивача: Шеремет З.В., довіреність від 01.02.19 № 01/03-20/00321

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулась Запорізька міська рада з позовною заявою від 21.12.18 № 01/03-20/03521 до приватного підприємства ЕЛІТ ЧАЙ (далі ПП ЕЛІТ ЧАЙ) з вимогою про внесення змін до пунктів 5, 9 договору оренди землі від 17.09.09.

Позовну заяву обґрунтовано ст.ст. 142, 144 Конституції України, ст.ст. 632, 651, 652 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 162, 164 ГПК України, ст.ст. 14, 271, 288 ПК України, ст.ст. 18, 20, 23 Закону України Про оцінку землі, ст.ст. 21, 30 Закону України Про оренду землі, ст.ст. 10, 26, 59, 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ухиленням відповідача від приведення договору оренди землі від 17.09.09, а саме пунктів 5, 9 у відповідність до вимог чинного законодавства в частині визначення орендної плати за землю та нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.18 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 02.01.19 у справі № 908/2804/18 позовну заяву Запорізької міської ради від 21.12.18 № 01/03-20/03521 залишено без руху, визначено позивачу строк і спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк і спосіб визначений ухвалою від 02.01.19 (заявою про усунення недоліків від 11.01.19, яка надійшла до суду 14.01.19), судом ухвалою від 21.01.19 прийнято зазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/2804/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 15.02.19.

15.02.19 представником позивача надано до суду заяву від 14.02.19 щодо листування між сторонами у справі по суті спору.

Ухвалою від 15.02.19 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 22.04.19 включно, підготовче засідання у справі відкладено на 26.03.19.

Ухвалою від 26.03.19 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.19.

Ухвалою від 23.04.19 судом оголошено перерву на 20.05.19.

Представник позивача у судовому засіданні 20.05.19 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судові засіданні по даній справі жодного разу не з`явився. Відзиву на позов до суду не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Про дату, час і місце судового засідання та відповідно про розгляд справи № 908/2804/18 господарським судом Запорізької області відповідача повідомлено належним чином, з дотримання вимог ст. 120 та ст. 242 ГПК України.

Статтею 120 ГПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 5 ст. 242 ГПК України закріплено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до пунктів 4.5. ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Як свідчать матеріали цієї справи ухвали, господарського суду Запорізької області від 21.01.19 про відкриття провадження, від 15.02.19 про відкладення підготовчого засіданні, від 26.03.19 про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, від 23.04.19 про оголошення перерви у цій справі були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження ПП ЕЛІТ ЧАЙ (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 42), яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, поштові конверти із відправленнями (ухвалами від 21.01.19, від 15.02.19, від 26.03.19 та від 23.04.19), разом із повідомленнями про вручення поштового відправлення, повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, інформація про призначення розгляду справи № 908/2804/18 на 26.03.19, на 23.04.19 та на 20.05.19 судом була розміщена на сторінці офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет www.court.gov.ua/sudy у розділі Громадянам. Оголошення про виклик (роздруківки за резолюцією судді долучені до матеріалів цієї справи).

Судом враховано, що факт неотримання відповідачем ухвал суду у цій справі (розгляд якої також відкладався), які суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав за його належною адресою та які повернулись до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом за закінченням терміну зберігання, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.18 у справі № 910/15442/17, від 10.09.18 у справі № 910/23064/17, від 24.07.18 у справі № 906/587/17).

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України унормовано, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки (учасника (його представника) в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути цю справу за відсутності відповідача за наявними у матеріалах справи доказами.

У засіданні суду 20.05.19, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача повідомлено коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.09 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та приватним підприємством ЕЛІТ ЧАЙ (Орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого (пункт 1) Орендодавець, відповідно до рішення Запорізької міської ради від 24.06.09 № 82/25 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування офісу-складу, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд. 42.

Права оренди за вказаним договором зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Цент державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 15.10.09 за № 72.

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0253 га.

У відповідності до пунктів 3, 4, 6, 7 договору на земельній ділянці знаходяться наступні об`єкти: офіс склад, інші об`єкти інфраструктури відсутні; земельна ділянка передається в оренду разом: офіс-склад; недоліки, що можуть перешкоджати ефективному використанню земельною ділянкою та інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини відсутні.

Цільове призначення земельної ділянки: землі комерційного призначення (п.15 договору).

Згідно з п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 258 371,19 грн., в цінах 2009 року.

За умовами п. 8 договору його укладено строком на десять років.

Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 7 751,13, що складає 3 % нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2009 року.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, згідно з п. 10 договору, здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до п. 19 договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком до договору.

Факт передачі позивачем земельної ділянки за кадастровим № :05:001:0245, площею 0,0253 га, яка заходиться за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд. 42 в оренду відповідачу підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту приймання-передачі земельної ділянки, який підписано уповноваженим представниками Орендодавця і Орендаря та засвідчено печатками сторін (кожної окремо).

Судом прийнято до уваги ту обставину, що станом на час прийняття процесуального рішення у цій справі по суті спору договір оренди землі від 17.09.09, який зареєстровано у державному реєстрі земель за № 72, є чинним.

Доказів протилежного матеріали справи не містять та учасниками справи до суду не надано.

Статтею 1 Закону України Про оренду землі унормовано, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України Про оренду землі) .

Згідно із ст. 13 вказаного вище Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як вбачається з матеріалів цієї господарської справи, рішенням Запорізької міської ради від 30.06.15 № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» керуючись ст. 143 Конституції України, Податковим кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада зокрема, вирішила: встановити на території м. Запоріжжя податок на майно (в частині плати за землю) (п.1); затвердити Положення про податок на майно (в частині плати за землю) (п.2); встановити ставки земельного податку за земельні ділянки у межах м. Запоріжжя (додаток 2) (п.3); встановити розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки) (додаток 3) (п.4); рішення міської ради від 27.07.11 № 16 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя» (зі змінами) вважати таким, що втратило чинність з 01.01.16 (п.5); дане рішення набирає чинності з дня його офіційного оприлюднення та вводиться в дію з 01.01.16 (п.7).

Пунктом 9 Додатку № 3 до рішення Запорізької міської ради від 30.06.15 № 6 «Розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки)» передбачено, що розмір орендної плати у відсотках від їх нормативної грошової оцінки за інші земельні ділянки, тобто ті земельні ділянки, які не належать до перелічених у пунктах 1-8 Додатку № 3 та до яких належить земельна ділянка, яка знаходиться в тимчасовому користуванні у відповідача у цій справі загальною площею 0,0253 га, складає 3.

Крім того, рішенням Запорізької міської ради від 30.06.15 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про оцінку земель», Податковим кодексом України, Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації», Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.95 № 213 «Про методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» (із змінами та доповненнями) та розглянувши технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель міста Запоріжжя, розроблену Державним підприємством Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя, міська рада вирішила, зокрема:

- ввести в дію нормативну грошову оцінку земель міста Запоріжжя з 01.01.16 (п.7);

- нормативна грошова оцінка земель м. Запоріжжя підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства (п.8);

- головне управління Держземагентства у Запорізькій області забезпечує оформлення та видачу витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок міста Запоріжжя (п. 10); доручити Управлінню з питань внутрішньої політики, преси та інформації Запорізької міської ради довести до відома землевласників, землекористувачів та орендарів про необхідність отримання витягів з нормативної грошової оцінки земель для розрахунку розміру плати за землю шляхом опублікування у місцевих засобах масової інформації та розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради в зв`язку із затвердженням нової нормативної грошової оцінки земель м. Запоріжжя (п. 12).

Судом встановлено, що у 2018 році Міськрайонним управлінням у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управлінням Держгеокадастру у Запорізької області за заявою територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий № :05:001 НОМЕР_1 , площею 0,0253 га, яка заходиться за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд. 42 (цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), про що складено витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.02.18 № 136/207-18 (дата формування витягу 31.01.18), відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки склала 1 049 135,34 грн. (належним чином засвідчена копія вказаного витягу наявна у матеріалах цієї справи).

Листом від 25.04.18 № 01/03-32/01011 Запорізька міська рада посилаючись на положення договору оренди землі, укладеного між сторонами, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», ст. 638 Цивільного кодексу України, п. 4 ст. 188 Господарського кодексу України, рішення Запорізької міської ради від 30.06.15 № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», а також на витяг від 05.02.18 № 136/207-18 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки в цінах 2018 року звернулась до ПП ЕЛІТ ЧАЙ з пропозицією внести зміни до діючого між сторонами договору оренди землі шляхом викладення умов пунктів 5, 9 договору в наступній редакції: « 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1 049 135 грн. 34 коп.. (один мільйон сорок дев`ять тисяч сто тридцять п`ять грн. 34 коп.), в цінах 2018 року»; « 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій форм та в розмірі: 31 474 грн. 06 коп. (тридцять одну тисячу чотириста сімдесят чотири грн. 06 коп.), що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2018 року».

Вбачається, що до вищевказаного листа Запорізькою міською радою було додано проект підписаної зі сторони міської ради (із засвідченням печатки) додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі (зареєстрований 15.10.09 за № 72), додатком до якої є розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, у 3-х примірниках.

Як свідчить зміст вказаної додаткової угоди, позивачем запропоновано відповідачу, зокрема: викласти пункти 5 та 9 договору (зареєстрованого 15.10.09 за № 72), у редакції зазначеній у листі Запорізької міської ради від 25.04.18 № 01/03-32/01011.

Факт направлення Запорізькою міською радою 27.04.18 на адресу відповідача (69001, м. Запоріжжя, бульвар Шевченка, 42) листа від 25.04.18 № 01/03-32/01011 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (належним чином засвідчена копія якого наявна у матеріалах справи).

Необхідність приведення умов договору оренди землі, який зареєстровано у державному реєстрі земель 15.10.09 за № 72 у відповідність до вимог законодавства, а також ухилення відповідача від підписання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі, якою продовжує користуватись відповідач, стало підставою для звернення Запорізької міської ради до суду з позовом у цій справі.

Предметом спору у справі № 908/2804/18 є вимога про зміну пунктів 5, 9 договору оренди землі, який зареєстровано у державному реєстрі земель 15.10.09 за № 72, укладеного між Запорізькою міською радою та ПП ЕЛІТ ЧАЙ, шляхом їх викладення в редакції запропонованій позивачем.

За змістом ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю відповідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ч.2). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.3).

Як визначено умовами договору оренди землі (п.12), укладеного між сторонами у справі, розмір орендної плати переглядається один раз на рік, зокрема, у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; прийняття Орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; в інших випадках передбачених законом.

Положеннями п. 32 договору закріплено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (далі ПК України у відповідній редакції) (п. 1.1. ст. 1).

Згідно із ст. 4 ПК України, установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України (п. 4.4.).

Відповідно до ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу (п. 6.1.) Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій (п. 6.2.).

Статтею 12 ПК України (у редакції чинній станом на 30.06.15) визначено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (п. 12.3 ст. 12 зазначеного Кодексу). Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 12.3.1.). Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 12.3.4.). До повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать (п. 12.4.), зокрема: 12.4.1. встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; 12.4.3. до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

За абз. 1 п. 12.5. зазначеної статті, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених пп. 12.3.4 цієї статті.

Відповідно до приписів пп. 270.1.1 ст. 270 та пп.271.1.1 п. 271.1ст. 271 ПК України, об`єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ ПК України.

Згідно з положеннями ст. 288 ПК України (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288). Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст. 288). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу (п. 288.5 ст. 288): не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.1.); не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.2.).

Положеннями ст. 289 ПК України визначено, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (абз. 1 п. 289.1).

Відповідно до норм ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України Про землеустрій (ст. 18 Закону України «Про оцінку земель»).

Частиною 2 ст. 20 Закону України Про оцінку земель визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюється як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (ч. 1 ст. 23 Закону України Про оцінку земель у редакції чинній станом на 30.06.15).

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України Про оцінку земель (у редакції чинні станом на 30.06.15) рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271 ПК України, у редакції чинній станом на 30.06.15).

З огляду на викладене вище вбачається, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями ст. 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.03.16 по справі № 922/538/14).

Вказане також повною мірою відповідає п. 12 підписаного між сторонами без заперечень спірного договору оренди землі, за змістом якого розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі прийняття Орендодавцем (Запорізькою міською радою) рішення про збільшення або зменшення орендної плати.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктами 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно із ч. 5 наведеної вище статті Закону, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до норм ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з поясненнями позивача викладеними у позовній заяві рішення Запорізької міської ради від 30.06.15 №№ 6, 7 оприлюднені в газеті «Запорізька Січ» 14.07.15 та є чинними з 01.01.16.

Приписами п. 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (у відповідній редакції) визначено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Матеріали справи свідчать, що станом на час прийняття процесуального рішення у ці справі по суті спору, рішення Запорізької міської ради від 30.06.15 № 6, яким встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від нормативної грошової оцінки) та рішення від 30.06.15 № 7, яким введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.16, є чинними й у встановленому законом порядку незаконними не визнані.

Доказів протилежного суду не надано.

Отже, вказані вище рішення Запорізької міської ради №№ 6, 7 в силу норм ст. 144 Конституції України і ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що:

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передана в оренду за договором про який йдеться у цій справі (кадастровий № :05:001:0245 (площею 0,0253 га) становить 1 049 135,34 грн. в цінах 2018, що підтверджується відповідним витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок,

- що розмір орендної плати 31 474,06 грн., який пропонується позивачем внести до договору оренди землі (п. 9) складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в цінах 2018 року, відповідає наведеним вище у тесті цього рішення положенням чинного законодавства та чинним рішенням Запорізької міської ради від 30.06.15 №№ 6, 7,

суд дійшов висновку, що позовні вимоги Запорізької міської ради викладені в прохальній частині позовної заяви у цій справі щодо зміни пунктів 5, 9 договору оренди землі від 17.09.09 (запис про реєстрацію у державному реєстрі земель від 15.10.09 за № 72) є обґрунтованими, підтвердженими доданими документами. А тому, наявні підстави для задоволення позову у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 1762,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-15, 24, 73-80, 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Внести зміни до договору оренди землі від 17.09.09 (запис про реєстрацію у державному реєстрі земель від 15.10.09 за № 72) укладеного між Запорізькою міською радою () та приватним підприємством ЕЛІТ ЧАЙ (), виклавши:

- пункт 5 договору в наступній редакції: « 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1 049 135 грн. 34 коп. (один мільйон сорок дев`ять тисяч сто тридцять п`ять грн. 34 коп.), в цінах 2018 року»;

- пункт 9 договору в наступній редакції: « 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій форм та в розмірі: 31 474 грн. 06 коп. (тридцять одну тисячу чотириста сімдесят чотири грн. 06 коп.), що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2018 року.

Стягнути з приватного підприємства ЕЛІТ ЧАЙ (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 42, ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ; розрахунковий рахунок 4816 в УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізькій області, отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, МФО 813015, ) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ГПК України.

Повне рішення складено 30.05.19.

Суддя В.Л. Корсун