ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 травня 2019 року Справа 923/416/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. розглянувши справу

за позовом: Приватне підприємство "БАЛАНС", м. Херсон

до: Приватне підприємство "ШАТАНЕЛЬ", м. Гола Пристань, Херсонська обл.

про стягнення 6118231,73 грн.

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «БАЛАНС» звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Приватного підприємства «ШАТАНЕЛЬ» про стягнення коштів за поставлений товар за Договором доручення №1 від 16.07.2018 року в сумі 6118231,73 грн.

Одночасно з позовною заявою Приватне підприємство «БАЛАНС» звернулось з заявою про забезпечення позову, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства «ШАТАНЕЛЬ», які знаходяться на рахунках у банківських установах та нерухоме майно, основні засоби, матеріальні активи в межах суми позовних вимог - 6118231,73 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2019 визначено суддю по справі - Ярошенко В.П.

Приватне підприємство «БАЛАНС» обґрунтовує своє звернення до господарського суду із заявою про забезпечення позову тим, що у заявника існує достатньо обґрунтоване припущення, що майно відповідача (грошові кошти у вигляді вугілля) може зникнути або значно зменшитись, а також зазначає, що позивачу стало відомо, що відповідач фактично не перебуває за юридичною адресою, офіс якої вказано в статутних документах та має заборгованість за оренду офісу. Позивач стверджує, що відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, має заборгованість перед іншими контрагентами. Заявнику не відомо, щодо зберігання товару, та зазначає, що на місці ймовірного його зберігання товар відсутній, про що складено відповідний акт.

Господарський суд, розглянувши заяву Приватного підприємства «БАЛАНС» про забезпечення позову, не знайшов підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Зі змісту заяви про забезпечення позову від 17.05.2019 року № 18-ГС реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях щодо неможливості або суттєвого ускладнення стягнення коштів за даним позовом.

Разом з тим, заявником не надано суду жодних доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду, доказів які б підтверджували факт відсутності у відповідача грошових коштів та вжиття боржником заходів щодо відчуження майна.

Отже, заявником не обґрунтовано яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення даного позову.

В обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову, заявник посилається лише на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором.

Заявник звернувся до суду з позовом про відшкодування вартості поставленного товару в загальній сумі 6118231,73 грн.

Проте, відповідно до заяви про забезпечення позову заявник просить суд накласти арешт не тільки на грошові кошти, які знаходяться на рахунках у банківських установах, але й на нерухоме майно, основні засоби, матеріальні активи в межах суми позовних вимог - 6118231,73 грн.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, заявником не обґрунтовано яким саме чином захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, основні засоби, матеріальні активи боржника сприятиме виконанню рішення у даній справі за вимогою про стягнення грошових коштів.

Так, на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявником не було подано суду доказів, які б підтверджували наявність зв`язку між обраним заходом до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, основні засоби, матеріальні активи боржника в межах суми позову із заявленою позовною вимогою про стягнення з останнього заборгованості в сумі 6118231,73 грн.

Суд зауважує, що позивачем не надано суду переліку майна відповідача, доказів наявності у власності будь-якого рухомого та/чи нерухомого майна, щодо якого позивач просить вжити заходів до забезпечення позову.

Відсутня також інформація щодо вартості майна, що унеможливлює встановлення судом співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Таким чином, заявником не обґрунтовано наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, нерухоме майно, основні засоби, матеріальні активи Приватного підприємства «ШАТАНЕЛЬ», а також не наведено суду доказів, які б свідчили про співмірність заявлених позовних вимог та відповідного заходу забезпечення позову.

Суд наголошує, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

З огляду на викладене, та у зв`язку з тим, що Приватним підприємством "БАЛАНС" не надано документального підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, заява позивача про вжиття заходів щодо забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити Приватному підприємству «БАЛАНС» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвалу направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 ГПК України, після її підписання та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 254, 255, 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 27.05.2019р.

Суддя В.П. Ярошенко