Справа № Б-11/45-3/270-21/145
У Х В А Л А

про розгляд заяви кредитора

24.05.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву кредитора ОСОБА_1 (вх. 8565/19 від 07.08.2019) про визнання грошових вимог у справі

за заявою: Державного підприємства "Підгайчиківський спиртзавод"

(вул. Заводська, 1 с. Підгайчики, Коломийський район,

Івано-Франківської області, 78256)

до: Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової

та лікеро-горілчаної промисловості

(вул. Княгинин, 44, м. Івано-Франківськ, 76003)

про банкрутство,

за участі:

від працівників Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості: ОСОБА_2 ;

ліквідатора: Седлецького Олександра Валентиновича;

кредитора: Малик Галини Петрівни;

від відділу з питань банкрутства ГУ юстиції у Івано-Франківській області: Запічної Наталії Ігорівни,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа № Б-11/45-3/270-21/145 за заявою Державного підприємства "Підгайчиківський спиртзавод" (правонаступник Державне підприємство "Залучанський спиртзавод") про банкрутство Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

08.05.2018 суд припинив процедуру розпорядження майном, визнав Івано-Франківське обласне державне об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, призначив ліквідатором арбітражного керуючого Седлецького О. В.

Повідомлення про визнання Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури було оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 08.05.2018.

11.07.2018 суд зупинив провадження у даній справі до вирішення апеляційної скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України на постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 та повернення матеріалів справи.

30.07.2018 Львівський апеляційний господарський суд апеляційні скарги залишив без задоволення, а постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 року у справі № Б-11/45-3/270-21/145 - без змін (постанова Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018).

27.08.2018 суд поновив провадження у справі № Б-11/45-3/270-21/145.

03.09.2018 за вх. № 13013/18 до суду надійшла вимога Львівського апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № Б-11/45-3/270-21/145 на адресу Львівського апеляційного господарського суду для долучення до касаційної скарги заступника прокурора Львівської області від 27.08.2018 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 та подальшого скерування на адресу Верховного Суду.

03.09.2018 суд зупинив провадження у даній справі до перегляду Верховним Судом постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 по справі № Б-11/45-3/270-21/145 (за касаційною скаргою заступника прокурора Львівської області від 27.08.2018) та повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

20.11.2018 Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційні скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України і Заступника прокурора Львівської області залишив без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 та постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 залишив без змін.

14.01.2019 суд поновив провадження у справі № Б-11/45-3/270-21/145.

07.08.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання грошових вимог в сумі 75 951, 32 гривень.

10.05.2019 зазначена вище заява призначена до розгляду в засіданні суду на 24.05.2019.

23.05.2019 на електронну адресу суду, від ліквідатора Седлецького О. В., поступили пояснення по кредиторських вимогах ОСОБА_1 (вх. № 8877/19), в яких останній зазначає, що вимоги кредитора визнає в розмірі 71 892, 82 гривні та включає в реєстр вимог кредиторів у першу чергу.

24.05.2019 ліквідатор Седлецький О. В. подав суду пояснення щодо кредиторських вимог (вх. № 8975/19) аналогічного змісту.

В силу приписів частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як визначено в пункті 8 частини 1 статті 38 Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до вимог статей 13, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, належними та допустимими доказами.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами, що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. При цьому суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Розглянувши подану заяву, суд встановив таке.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.03.2018 у справі № 344/9692/17 позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача арбітражний керуючий Седлецький О. В., про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та за час затримки виплати при звільненні з роботи, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку задоволено частково:

- поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді кухаря 5 розряду Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості з 29.06.2017;

- стягнуто з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.06.2017 по 23.03.2018 у розмірі 38 017, 92 гривні з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів;

- стягнуто з Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року у розмірі 33 874, 90 гривень з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів;

- в решті вимог відмовлено;

- рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 4 059 гривень 40 копійок звернуто до негайного виконання.

Рішення суду набрало законної сили - 19.06.2018.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, вказана частина статті вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер (обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ). Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Пунктом 29 інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI) із змінами, роз`яснено, що розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону.

Приписами статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову суду від 08.05.2018 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 08.05.2018, а заява кредитором подана 07.05.2019.

В силу частини 4 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Однак, в абзаці 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати.

Аналізуючи норми права та враховуючи наведені вище обставини, грошові вимоги ОСОБА_1 в розмірі 71 892, 82 гривень підтверджуються належними та допустимими доказами. За таких обставин, вказані грошові вимоги слід визнати та включити в реєстр вимог кредиторів у першу чергу.

Щодо грошових вимог ОСОБА_1 в розмірі 4 059, 40 гривень, то у їх задоволенні слід відмовити. Суд звертає увагу кредитора на те, що сума в розмірі 4 059, 40 гривень є складовою загальної суми заборгованості і не є самостійною грошовою вимогою. Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 23 - 26, 38, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 12, 75, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_1 (вх. 8565/19 від 07.08.2019) про визнання грошових вимог - задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в розмірі 71 892, 82 гривень, як вимоги першої черги.

3. У задоволенні грошових вимог ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного державного об`єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості в розмірі 4 058, 50 гривень - відмовити.

4. Ліквідатору Седлецькому О. В . внести вимоги ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів боржника.

5. Дану ухвалу направити:

- ліквідатору Седлецькому О. В. ( а/с 34 , м . Київ, 04107 ; вул. Пост-Волинська, 3, м. Київ, 03061 );

- боржнику: Івано-Франківському обласному державному об`єднанню спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (вул. Княгинин, 44, м. Івано-Франківськ, 76003);

- кредитору: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ).

6. Ухвала набирає законної сили 24.05.2019 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строки та порядку, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

7. Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

8. Повний текст ухвали складено 28.05.2019.

Суддя В. В. Михайлишин