ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Справа № 915/713/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська,

буд.5; ідент.код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро,

просп.Дмитра Яворницького, буд.108; ідент.код 40081237; адреса представника

Руденко С.О.: 49114, м.Дніпро, вул.Командира Юніна, буд.70 ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК ЮНСА"

(54020, м.Миколаїв, вул.Мала Морська, буд.108, оф.809; ідент.код 39121805),

про: стягнення штрафу у розмірі 54940,00 грн,-

в с т а н о в и в:

26.03.2019 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК ЮНСА" 54940,00 грн штрафу за невірно зазначену адресу вантажоодержувача у накладній №41868035 від 25.11.2018.

Ухвалою суду від 01.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч.4 ст.176 ГПК України. Запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача. Запропоновано позивачу, в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст.167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.29-33) не заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, визнає факт неправильно зазначеної адреси вантажоодержувача у накладній №41868035, однак зазначає, що вказана помилка є формальною та пов`язана виключно із перейменуванням на виконання Закону України «Про заборону пропаганди комуністичного і націонал-соціалістичного тоталітарних режимів» міста Дніпродзержинськ на місто Кам`янське на підставі постанови Верховної Ради України №1377-VІІІ від 19.05.2016 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», а також зі зміною назви вулиці Кірова на вулицю Соборну на підставі розпорядження міського голови №57-р від 19.02.2016, та просить суд задовольнити позов частково, зменшити розмір штрафу, а саме стягнути з нього на користь позивача штраф у розмірі, що не перевищує 5494,00 грн, та пропорційно визначений судовий збір у розмірі 192,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

У листопаді 2018 року зі станції Жовтнева (експ.) Одеської залізниці відповідач здійснив групову відправку вагонів згідно накладної №41868035 (а.с.11) на станцію Правда Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат».

На вищевказане відправлення вагонів, відправник надав станції навантаження Жовтнева (експ.) Одеської залізниці заповнену накладну.

У зазначеній накладній, представником відправника в графі 4 «Одержувач» було вказано: найменування одержувача - ПАТ «Дніпровський меткомбінат»; адреса одержувача - Україна, м. Дніпродзержинськ, вул.Кірова, 18-Б.

03.12.2018 станцією призначення Правда на станцію відправлення Жовтнева (експ.) було відправлено телеграму №НР78 (а.с.13) про невірно зазначену адресу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» в накладній, що було виявлено по прибутті 03.12.2018 групової відправки №41868035 на станцію призначення.

04.12.2018 зі станції відправлення Жовтнева (експ.) на станцію призначення Правда надійшла телеграма-відповідь № НР7 (а.с.13) щодо виправлення адреси одержувача у накладній №41868035.

На підставі телеграми-відповіді станції Жовтнева (експ.) №НР7 від 04.12.2018 по станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній №41868035 зроблено виправлення адреси одержувача на вірну: з Україна, м. Дніпродзержинськ, вул.Кірова, 18-Б на Україна, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18-Б.

Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №1328 від 03.12.2018 (а.с.12).

У зв`язку з цим позивачем на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України нараховано відповідачу штраф у п`ятикратному розмірі від провізної плати в сумі 54940,00 грн (10988,00 грн х 5).

Зазначені обставини й стали підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими судом доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України (Статут) та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування… є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року, визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Відповідно до ст.6 Статуту накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

У відповідності до ст.23 Статуту відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503 (Правила оформлення перевізних документів), відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, в тому числі графу "Одержувач" та в яких вказується точне та повне найменування одержувача, адресу (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки) та його код. Правильність внесених у накладну відомостей відправник підтверджує своїм підписом.

Враховуючи вищезазначене, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість, до укладання договору перевезення, перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Таким чином, відправник зобов`язання належним чином не виконав.

Відповідно до ст.129 Статуту обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, під час залізничних перевезень фіксуються комерційними актами або актами загальної форми.

Відповідно до п.3.23. Роз`яснення Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 (із змінами та доповненнями від 18.11.2003 за № 04-5/1429) підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту. Таким чином, акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Згідно п.5.5 Правил оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, а саме у п`ятикратному розмірі від провізної плати. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за всі наслідки, які виникли.

Провізна плата згідно накладної №41868035 становить 10988,00 грн.

Відповідно до роз`яснення Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 (зі змінами та доповненнями) та Оглядового листа Вищого Господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917, щодо штрафу, нарахованого у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Враховуючи викладене, позивачем правомірно нарахований відповідачу штраф у розмірі 54940,00 грн (10988,00 грн х 5).

При цьому, судом приймається до уваги те, що у відзиві на позовну заяву відповідач, визнав факт неправильного зазначення адреси вантажоодержувача у накладній №41868035, однак зазначив, що вказана помилка є формальною та пов`язана виключно із перейменуванням на виконання Закону України «Про заборону пропаганди комуністичного і націонал-соціалістичного тоталітарних режимів» міста Дніпродзержинськ на місто Кам`янське на підставі постанови Верховної Ради України №1377-VІІІ від 19.05.2016 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів», а також зі зміною назви вулиці Кірова на вулицю Соборну на підставі розпорядження міського голови №57-р від 19.02.2016.

Оцінивши викладені обставини суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафних санкцій зменшувати їх розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 25.06.2018 по справі №906/754/17. До того ж, Верховний Суд у вказаній постанові відхилив доводи АТ «Українська залізниця» щодо невірного застосування судами норм в тому числі ст.233 ГК України та відсутності у суду права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідач визнає факт порушення, порушення є незначним, у позивача не виникло необхідності здійснювати розшук вантажовласника, оскільки невірне зазначення адреси вантажоодержувача у накладній пов`язане виключно із перейменуванням міста та вулиці на виконання Закону України «Про заборону пропаганди комуністичного і націонал-соціалістичного тоталітарних режимів», позивачем не надано суду доказів понесення ним збитків або погіршення матеріального стану внаслідок невірного зазначення відповідачем адреси вантажоодержувача, з метою співвідношення інтересів сторін, стягнення з відповідача штрафу в повному обсязі, на думку суду, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір належного до стягнення штрафу до двократного розміру - 21976,00 грн, тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір в сумі 1921,00 грн відповідно до ст.129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

При цьому, судом враховано, що відповідно до абз.4 п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ч.13 ст. 8, ч.3 ст.12, ст.ст.73, 74, 76-79, 129, 232, 238, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК ЮНСА" (54020, м.Миколаїв, вул.Мала Морська, буд.108, оф.809; ідент.код 39121805) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ідент.код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд.108; ідент.код 40081237) 21976,00 грн штрафу та 1921,00 грн судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 31.05.2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва