ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 Справа № 904/5901/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Березкіна О.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників:

від прокуратури Дніпропетровської області: Богомол О.М., посвідчення №036676 від 11.12.2015, прокурор відділу

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Гурський В.С., посвідчення №0351 від 10.12.2015, адвокат

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 у справі №904/5901/18 (суддя Петрова В.І.; ухвалу постановлено о 11:26 год. у місті Дніпро, повний текст ухвали складено 18.03.2019)

за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС", м.Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства", м.Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м.Дніпро

про визнання недійсним іпотечного договору та скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради з позовною заявою, в якій просив:

- визнати недійсним укладений 18.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства" іпотечний договір №445, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С., записи внесені до державного реєстру іпотек 18.07.2016 за номерами 15455465, 15456910, 15457510, 15457990, 15458707, 15459165, 15459602, 15460804, 15462238, 15462520, 15462756, 15462997;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С. у зв`язку із посвідченням іпотечного договору №445 від 18.07.2016 у вигляді заборони відчуження зазначеного в договорі майна (перелік рішень наведений у прохальній частині позовної заяви).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 у справі №904/5901/18 позов залишено без розгляду.

Означена ухвала суду вмотивована тим, що із аналізу доказів, якими сторони обґрунтовують свою правову позицію, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 у справі №904/5901/18 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства" на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокуратура Дніпропетровської області вказує на те, що залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, які свідчать про порушення інтересів держави, щодо захисту яких Дніпровською міською радою не було вжито дієвих заходів цивільно-правового характеру, внаслідок чого такі інтереси залишилися незахищеними, а тому вбачались виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. Вказує також, що судом на стадії прийняття позову до розгляду та порушення провадження у справі було перевірено наявність підстав для представництва інтересів держави, обґрунтування прокурора визнано достатнім та не виявлено перешкод для такого представництва. Вважає, що переоцінка обґрунтованості ухвали про відкриття провадження у справі за позовом прокурора не віднесена до компетенції суду першої інстанції та виходить за межі наданих законом повноважень.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 у справі №904/5901/18.

ТОВ "Агентство з питань нотаріату та банкрутства" (відповідач-2) заперечує на задоволенні апеляційної скарги. Вказує, із посиланням на судову практику, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Вважає, що у даному спорі прокурор перевищив свої надані законом повноваження. Крім того, звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області наводить нові докази для представництва інтересів держави в суді у цій справі, однак при цьому відсутнє обґрунтування поважності причин неподання зазначених доказів до суду першої інстанції.

Дніпровська міська рада (позивач), Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" (відповідач-1) та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (третя особа) відзивів на апеляційну скаргу не надали, участі своїх представників у судових засіданнях не забезпечили.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора та представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 29.05.2019 прийняла постанову з проголошенням її вступної та резолютивної частини.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у цій справі є вимоги прокурора про визнання недійсним іпотечного договору №445 від 18.07.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату і банкрутства", посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С., та вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С. у зв`язку із посвідченням іпотечного договору №445 від 18.07.2016 у вигляді заборони відчуження зазначеного в договорі майна (перелік рішень наведений у прохальній частині позовної заяви).

При зверненні з позовною заявою в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав на те, що чинність договору іпотеки реально порушує права та законні інтереси територіальної громади міста Дніпра. У даному випаду органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Дніпровська міська рада, яка не вжила заходів цивільно-правового характеру, направлених на усунення перешкод у користуванні власністю. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про неналежний захист цим органом інтересів держави.

Конституція України, а саме пункт 3 частини першої статті 131-1, встановлює, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" у свою чергу встановлює, що:

1. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

2. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

3. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

4. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

6. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження:

1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням);

2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;

3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

4) брати участь у розгляді справи;

5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;

6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;

7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

7. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Суд першої інстанції виходив із того, що у даній справі прокурором не наведені обставини, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Дніпровською міською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави. Сама по собі обставина не звернення Дніпровської міської ради з позовною заявою протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання відповідним органом своїх функції із захисту інтересів держави. Тому суд першої інстанції вважає, що у даному випадку у прокурора відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з таких мотивів.

Наведені вище положення частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дають підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Як зазначає у своїй позовній заяві прокурор, під час здійснення представницьких повноважень прокуратурою Дніпропетровської області, з`ясовано, що в ході проваджень про банкрутство комунальних підприємств Дніпропетровської міської ради на користь третіх осіб було відчужено щонайменше 226 об`єктів нерухомого майна.

У вересні 2015 року прокуратурою області оскаржено дії ліквідаторів комунальних підприємств та рішенням судів визнано неправомірним їх дії щодо включення до ліквідаційної комісії підприємств-банкрутів та їх продажу з відкритих торгів на користь ТОВ "Ренессанс-клуб", ТОВ "ТУЛС", ПП "Цесія", ТОВ "Регіонінвестгруп", ТОВ "Маркет-груп".

Разом з цим, на час прийняття рішень у справах про банкрутство комунальних підприємств частину об`єктів нерухомого майна повторно відчужено шляхом укладення договорів купівлі-продажу між тими самими юридичними особами.

У зв`язку з бездіяльністю Дніпровської міської ради, після прийняття господарським судом рішень у справах про банкрутство комунальних підприємств, прокуратурою області у період з жовтня 2016 року по травень 2018 року пред`явлено до суду 155 позовних заяв про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна комунальної власності вперше відчуженого в рамках проваджень про банкрутство.

Проте вже на стадії звернення до суду із позовами в інтересах Дніпровської міської ради про витребування майна було відомо, що 16 липня 2016 року між ТОВ "ТУЛС" та ТОВ "Агентство з питань нотаріату і банкрутства" укладено іпотечний договір №445, умовами якого, майно комунальної власності передано в іпотеку та щодо нього встановлено обтяження.

Про наявність означеного договору іпотеки зазначалось і в позовах прокуратури Дніпропетровської області, пред`явлених до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради, та які з урахуванням вимог процесуального законодавства скеровано на адресу органу місцевого самоврядування, і в повідомленнях прокуратури області у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", які також скеровано на адресу Дніпровського міського голови

Враховуючи, що майно, яке витребуване до комунальної власності, обтяжене іпотекою, у якості третьої особи, під час розгляду справ за позовом прокуратури області, долучалось ТОВ "Агентство з питань нотаріату та банкрутства".

Зазначені обставини були відомі і Дніпровській міській раді, оскільки її представники забезпечували участь у розгляді судом справ.

Окрім того, як докази на обґрунтування позовних вимог та скарг на дії ліквідаторів, прокуратурою області долучались Деталізовані витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у яких також наявні відомості щодо іпотечних договорів.

На даний час за рішенням судів нерухоме майно, що належить до комунальної власності, витребувано на користь міської ради та щодо нього проведено державну реєстрацію права комунальної власності.

Державну реєстрацію права комунальної власності за рішенням судів щодо частини нерухомого майна, яке є предметом договорів іпотеки, проведено восени 2016 року, майно передано законному володільцю за актами приймання-передачі.

Таким чином, ще у 2016 році Дніпровська міська рада мала підстави для звернення до суду на захист власних інтересів та інтересів територіальної громади, зокрема, шляхом визнання недійсним іпотечного договору №445 від 18.07.2016.

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зі своєї сторони здійснює зберігання реєстраційних справ у паперовій формі щодо нерухомого майна, розташованого у м. Дніпро, та є виконавчим органом Дніпровської міської ради.

Вказане свідчить, що з метою захисту власних інтересів Дніпровська міська рада мала змогу на отримання документів, необхідних для обґрунтування підстав для звернення до суду із позовами про визнання недійсним договору іпотеки в цілому чи їх частині.

Між тим чинне законодавство встановлює загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Відтак строк для звернення до суду про визнання недійсним договорів іпотеки спливає у липні 2019 року.

Тому, за твердженням прокурора, загрозою порушень інтересів держави в особі Дніпровської міської ради є також те, що за певних умов, зокрема у разі продовження бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо пред`явлення позову, у подальшому буде неможливо оскаржити дійсність іпотечного договору, що може мати наслідком повторне вибуття зазначених об`єктів нерухомості із комунальної власності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наданими прокурором до позовної заяви копіями судових рішень, а саме: ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/6637/2012, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 у справі №904/2099/18, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2017 у справі №904/10209/16, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2017 у справі №904/9652/16; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2017 у справі №904/9640/16, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі №904/9159/16; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 у справі №904/9642/16; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2017 у справі №904/9655/16, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2017 у справі №904/9658/16; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 у справі №904/2099/18 підтверджені наведені прокурором обставини щодо неправомірного вибуття з власності територіальної громади міста Дніпра низки об`єктів комунальної власності, серед яких наявні й об`єкти, що були передані в заставу за іпотечним договору №445 від 18.07.2016, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату і банкрутства", посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С., про недійсність якого прокурором заявлений позов, який є предметом спору у цій справі.

Із встановлених в означених вище судових рішеннях обставин вбачається, що саме прокурор, виявивши факти неправомірного вибуття із комунальної власності низки об`єктів нерухомого майна, був ініціатором звернення із позовами для захисту інтересів держави.

Разом із цим судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріали цієї справи не надано доказів на підтвердження вжиття Дніпровською міською радою саме у 2016-2019 роках, тобто вже після укладенні Іпотечного договору №445, заходів щодо визнання його недійсним та скасування державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно, що свідчить про нездійснення уповноваженим органом місцевого самоврядування у вказаний період часу покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів у зазначеній сфері.

Такі обставини за результатами вивчення стану додержання вимог законодавства в сфері державної та комунальної власності й стали підставою для прийняття прокуратурою області рішення про звернення до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, що є предметом розгляду у цій справі, про що перший заступник прокурора області повідомив Дніпровську міську раду своїм листом від 20.12.2018 №05/1-815вих.18.

Колегія суддів звертає увагу, що про виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у даній справі представником прокуратури Дніпропетровської області неодноразово наголошено у судових засіданнях, із долученням відповідних доказів.

Однак дані обставини господарським судом першої інстанції залишено поза увагою.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурор у даній справі не підмінював належного суб`єкта владних повноважень, який міг захищати інтереси держави, а виконуючи субсидіарну роль, з метою такого захисту пред`явив позов в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, повідомивши цей орган місцевого самоврядування, який всупереч вимог закону не здійснює захист законних інтересів держави належним чином.

При цьому слід визнати, що враховуючи обставини справи, позовна заява першого заступника прокурора області у цій справі є єдиним ефективним засобом захисту цих інтересів, оскільки лише прокурор є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість звернутися до суду з даним позовом в інтересах держави.

До того ж, колегія суддів приймає до уваги аргументи апелянта, що ухвала суду першої інстанції порушує принцип правової визначеності, оскільки провадження у справі було відкрито, недоліків позовної заяви не встановлено, а тому прокурор, як учасник справи, обґрунтовано розраховував на реалізацію своїх повноважень у цьому судовому процесі.

Щодо решти доводів апеляційної скарги, то колегія суддів встановила, що звертаючись до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу суду першої інстанції про залишення позову прокурора без розгляду, перший заступник прокурора області поміж іншого посилався також на те, що на теперішній час прокуратурою Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000948 від 28.07.2017 за частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Дніпровської міської ради, КВЖРЕП Амур-Нижньодніпровського району, КВ ЖРЕП Ленінського району, КЖЕП "Південне", КЖЕП "Лівобережжя" та арбітражних керуючих, які діючи умисно, всупереч інтересам територіальної громади міста Дніпро, з метою одержання неправомірної вигоди у період 2012-2013 років допустили відчуження за заниженою вартістю об`єктів комунального майна, які перебували на їх балансі на користь суб`єктів приватного права, чим спричинили тяжкі наслідки.

Матеріали зазначеного кримінального провадження виділено з кримінального провадження №0000777 від 05.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_1 , який, будучи арбітражним керуючим ліквідатором КЖЕП "Південне", зловживаючи власними повноваженням у процедурі банкрутства комунального підприємства, з метою отримання неправомірної вигоди на користь ПП "Цесія" та ТОВ "Регіонінвестгрупп" здійснив продаж об`єктів комунальної власності, чим спричинив тяжкі наслідки територіальній громаді м.Дніпро.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 кримінальне провадження №0000777 від 05.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 365-2 Кримінального кодексу України, закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 284 Кримінально-процесуального кодексу України, у зв`язку із набранням чинності Закону України від 06.10.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності" (за нереабілітуючими обставинами).

Окрім того, Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд у справі №201/13061/16-к, у тому числі за обвинуваченням ОСОБА_2 , який у період з 16.02.2000 по 18.01.2013 та з 26.11.2014 по 07.12.2015, перебуваючи на посаді першого заступника Дніпропетровського міського голови, зловживаючи своїм службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для інших юридичних осіб, діючи умисно, не забезпечив передачу на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради об`єктів нерухомого майна та допустив їх незаконне відчуження на користь третіх осіб, внаслідок чого із комунальної власності міста вибули 230 об`єктів комунальної власності, загальною балансовою вартістю близько 8000000 грн., що у 250 разів та більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та спричинило тяжкі наслідки.

Однак, відповідні докази (документи), щодо наведених вище обставин, до апеляційної скарги першим заступником прокурора Дніпропетровської області не надані, причини не подання таких доказів суду першої інстанції не наведені. Тому колегія суддів погоджується з аргументами відповідача-2 щодо відсутності підстав для врахування цих обставин під час перегляду цієї справи судом апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Пунктом 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що, суд першої інстанції достеменно не перевірив наведені прокурором обставини, які свідчать про невжиття Дніпровською міською радою заходів щодо захисту інтересів держави шляхом припинення їх порушення, а відтак неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та зробивши висновок, який не відповідає фактичним обставинам, неправильно застосував норми процесуального права, а саме статті 226 Господарського процесуального кодексу, внаслідок чого дійшов неправомірного висновку про залишення позову прокурора без розгляду з підстав відсутності у прокурора процесуальної дієздатності для зверненні з позовом у даній справі.

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, встановлених пунктом 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі. і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про залишення позову без розгляду, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та її повного скасування, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Судовий збір в сумі 1921,00 грн., понесений Прокуратурою Дніпропетровської області у зв`язку з поданням апеляційної скарги, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом апеляційної інстанції на відповідачів, та підлягає остаточному розподілу судом першої інстанції між сторонами спору у складі судових витрат за результатами вирішення цієї справи по суті спору.

Керуючись статтями 269, 275, 280 ч.1 п.п. 1, 3 і 4, 281, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 у справі №904/5901/18 - скасувати.

Направити справу №904/5901/18 для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 06.06.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна