РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2019Справа № 910/16530/18
За позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Фізичної особи-підприємець Корсун Валерій Григорович

про стягнення 103 231,75 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідач - не з`явився

Суть спору:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" ПАТ "Укрзалізниця" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Фізичної особи-підприємець Корсун В.Г. про стягнення суми 103 231,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 відкрито провадження у справі № 910/16530/18 та призначено підготовче засідання на 21.01.2019.

02.01.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано додаткові матеріали по справі та клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

18.01.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

21.01.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.02.2019 розгляд справи призначено на 18.03.2019.

В судове засіданні 18.03.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В судове засіданні 18.03.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду 18.03.2019 підготовче засідання відкладено на 05.04.2019.

В підготовче судове засіданні 05.04.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В підготовче судове засіданні 05.04.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.05.2019.

20.05.2019 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про розгляд справи без представника позивача.

В судове засідання 20.05.2019 представник позивача в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання 20.05.2019 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні 20.05.2019 було винесено рішення..

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Фізичною особою-підприємцем Корсун Валерієм Григоровичем 31 жовтня 2016 року відправлено зі ст. Нова Борова Південно-Західної залізниці до ст. Тужер Угорщина вагон за №66788011 з вантажем «лесоматериалы прочие», відправка №419887.

По прибуттю даного вагону 04.11.2016 на прикордонну ст. Батьово Львівської залізниці він був затриманий Закарпатською митницею ДФС для проведення митного огляду.

Позивач зазначив, що з метою стягнення платежів за простой вагону №66788011 на станціях Львівської залізниці у період з 04.11.2016 по 15.01.2018 в сумі 664 075,64 грн звертався до Господарського суду міста Києва. Рішенням господарського суду м. Києва від 20.04.2018 по справі №910/21224/17 позовні вимоги залізниці задоволено та стягнуто з ФОП Корсун В.Г. платежі за час простою вагону за період з 04.11.2016 по 15.01.2018 в сумі 664 075,64 грн.

Враховуючи, що Господарським судом м. Києва у рішенні №910/21224/17встановлено обставини порушення відповідачем прав залізниці, які полягали у відмові сплачувати платежі та збори, нараховані за час простою вагону №66788011, відсутні підстави доказування цих обставин в даній справі.

Позивач повідомив, що враховуючи дефіцит вагонного парку залізниці та з метою зменшення подальшого нарахування плати за користування вагоном залізницею 26 лютого 2018 року вагон подано на 9 колію парку перевантаження ст. Чоп. 01 березня 2018 року проведено вивантаження вантажу з вагону №66788011, що засвідчено актами загальної форми №4904, 4906.

Вивантаження вантажу з вагону №66788011 на підкранову площадку МЧ-Львів проведено засобами залізниці 01 березня 2018 року, що засвідчено актами загальної форми №14 та №4910, в який внесено нараховану плату за користування вагоном, збір за зберігання вантажу та маневрову роботу за період з 15.01.2018 по 01.03.2018.

З метою врегулювання питання щодо розпорядження вантажем, 24 квітня 2018 року залізницею направлено листа ФОП Корсун В.Г. щодо сплати нарахованих платежів та попередження щодо реалізації вантажу, який знаходиться на зберіганні у залізниці. Відповіді не отримано.

Враховуючи безрезультатність звернень залізниці до вантажовідправника, залізницею прийнято рішення щодо реалізації вантажу відповідно до статей 50,51 Статуту залізниць України.

В матеріалах справи наявний висновок Закарпатської торгово-промислової палати №В-314 від 15.06.2018 щодо кількості, об`єму, розміру, породи, сорту лісоматеріалів та їх ринкової вартості.

Так, згідно експертного висновку Закарпатської торгово-промислової палати від 15.06.2018 №В-314 встановлено, що дані лісоматеріали круглі із деревини сосна загальним об`ємом 55,67 куб.м. відповідають вимогам дров по ГОСТ 3243-88 (копія висновку додається).

Згідно експертного висновку Закарпатської торгово-промислової палати від 18.06.2018 №О-107 ринкова вартість лісоматеріалів круглих із деревини сосна, що відповідають вимогам дров по ГОСТ 3243-88 загальним об`ємом 55,67 куб.м. становить 32066 грн.

20.09.2018 вантаж «лесоматериалы прочие», який зберігався на підкрановій площадці МЧ-Львів, завантажено силами залізниці у вагон №67175927 вагою 36880 кг та відправлено на ст. Мукачево для проведення його реалізації. Даний факт зпідтверджується актами загальної форми №№25,4930.

23.09.2019 вагон №67175927 прибув на ст. Мукачево, 26.09.2018 вантаж з нього повністю вивантажено силами залізниці для подальшої реалізації. Дані обставини засвідчено актами загальної форми №№4,8,12.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що за період з 15.01.2018 по 28.09.2018 залізницею проведено нарахування плати за користування вагоном, зберігання вантажу, маневрову роботу, плату за перевезення. Розрахунки проведено окремо за період знаходження вантажу у вагоні з 15.01.2018 по 28.02.2018, та за період його зберігання на підкрановій площадці МЧ-Львів та відправлення для реалізації з 01.03.2018 по 28.09.2018.

Враховуючи оприбуткування залізницею лісоматеріалів на суму 32066 грн. сума позовної вимоги становить 103 231,75 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно - правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими нормативно - правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 4 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, передбачає, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчується актами.

Відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356.

Відповідно до ст. 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, п.п. 2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням.

Згідно з п. 5.15 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосуватись лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.

Пункт 9 Правил зберігання вантажів встановлює, що зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Суд звертає увагу сторін, що частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Таким чином, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 52, 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Корсун Валерія Григоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (вул. Гоголя, 1 м. Львів, 79007, ідентифікаційний код 40081195) заборгованість в розмірі 103231 (сто три тисячі двісті тридцять одна) грн. 75 коп., судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.05.2019

Суддя В.І. Мельник