ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Черкаси справа № 925/370/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Городищенської міської ради Черкаської області до приватного акціонерного товариства «Городищенське автотранспортне підприємство 17147» про стягнення 105400 грн. 10 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Городищенська міська рада Черкаської області, звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Городищенське автотранспортне підприємство 17147» (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору оренди землі від 10.10.2013 року, 85260 грн. основного боргу, 13728 грн. 01 коп. пені, 3342 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 3069 грн. 90 коп. 3% річних, що разом складає 105400 грн. 10 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов вмотивовано тим, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди землі від 10.10.2013 року із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0200, яка знаходиться в межах населеного пункту Городищенської міської ради за адресою: м. Городище, вул. Чехова, 39, загальною площею 41454 кв.м., в тому числі під будівлею 5646 кв. м., під обслуговуючою територією 35808 кв.м., за період з 10.04.2018 року по 09.02.2019 року своєчасно та в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 85260 грн., на яку позивачем також нараховано 13728 грн. 01 коп. пені, 3342 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 3069 грн. 90 коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/370/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 28.05.2019 року, зобов`язано відповідача у встановлений строк надіслати суду відзив на позов, а позивача - відповідь на відзив. Крім того, відповідачу роз`яснено його право в порядку ст. 250 ГПК України на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Копії ухвали суду від 09.04.2019 року направлені сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві.

Ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, адресовані відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернені суду з відміткою «адресат відсутній».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позивач 28.05.2019 року подав клопотання, у якому просив суд розгляд справи провести без участі його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення у справі без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

10.10.2013 року позивач - Городищенська міська рада, як орендодавець, і відповідач приватне акціонерне товариство «Городищенське автотранспортне підприємство 17147», як орендар, уклали договір оренди землі (далі Договір, а.с. 10-11), за умовами п.п. 1, 2 якого орендодавець, згідно рішення сесії міської ради від 18.09.2013 року № 28-15/VI, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення за кадастровим номером :01:001:0200, загальною площею 41454 кв. м., в тому числі 5646 кв. м. під будівлею, 35808 кв.м. під обслуговуючою територією, яка знаходиться в м. Городище по вул. Чехова, 39.

Відповідно до п. 3. Договору, на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: комплекс будівель на праві власності, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ № 207147 від 13.06.2006 року.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1044693 грн. 86 коп. (п. 5 Договору).

Договір укладено на 15 років. Після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору).

Пунктом 9 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 52234 грн. 69 коп. в рік, 4352 грн. 89 коп. щомісячно.

У пункті 10 Договору зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміну умов договору чи продовження його дії.

Орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1/12 частини річної плати на відповідний рахунок не пізніше 10 числа за звітним місяцем (п. 11 Договору).

У п. 14 Договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплачується пеня в розмірі, визначеному законодавством.

Земельна ділянка передана в оренду для здійснення послуг по автоперевезенню, цільове призначення землі транспорту (п. 15, 16 Договору).

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками.

Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 126303642 від 05.06.2018 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 11436513 від 23.10.2013 року вбачається, що 10.10.2013 року на підставі договору оренди землі від 10.10.2013 року здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, яка є предметом вищезазначеного договору, за приватним акціонерним товариством «Городищенське автотранспортне підприємство 17147» зі строком дії до 09.10.2028 року з правом пролонгації, земельна ділянка належить до комунальної власності.

23.12.2015 року сторонами договору оренди землі від 10.10.2013 року, відповідно до рішення Городищенської міської ради від 12.07.2013 року № 27-37/VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Городище та с. Набоків Городищенської міської ради» укладено Додаток до цього договору, згідно з яким, сторони дійшли до згоди змінити пункт 9 Договору та викласти його в такій редакції: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 102309 грн. 47 коп. в рік, 8526 грн. щомісячно. Орендна плата вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця на відповідний рахунок»; нарахування орендної плати проводити з 01.01.2015 року. Додаток до Договору підписаний його сторонами та скріплений печатками юридичних осіб (а.с. 12).

19.02.2019 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати за оренду земельної ділянка згідно з договором оренди землі від 10.10.2013 року за період з 10.04.2018 року по 09.02.2019 року (а.с. 13, докази направлення а.с. 13 зворот).

Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді і без виконання, що стало підставою для звернення позивачем із даним позовом до суду.

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача по орендній платі за земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Городище, вул. Чехова, 39, згідно договору оренди землі від 10.10.2013 року за період з 10.04.2018 року по 09.02.2019 року становить 85260 грн., 3342 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 13728 грн. 01 коп. пені, 3069 грн. 90 коп. 3% річних.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди землі від 10.10.2013 року, державна реєстрація права оренди здійснена 10.10.2013 року, укладеного сторонами. Вимоги позивача витікають із їх прав і обов`язків за цим договором.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до зобов`язань найму (оренди) земельної ділянки, загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58, про найм (оренду) земельної ділянки, як окремий вид зобов`язань, параграфом 3 глави 58 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Земельного і Податкового кодексів України, Закону України «Про оренду землі», які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частина 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такі способи захисту порушеного права особи як присудження до виконання обов`язку в натурі, застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 792 ЦК України встановлено , що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач не виконав зобов`язання за договором оренди землі від 10.10.2013 року щодо сплати до бюджету м. Городище орендної плати за землю у період оренди з 10.04.2018 року по 09.02.2019 року становить 85260 грн. Наявність і розмір спірної заборгованості позивачем доведено належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовані, тому вимога позивача підлягає задоволенню у судовому порядку.

Крім того, за порушення встановленого п. 9 договору оренди землі від 10.10.2013 року, в редакції додатку до цього договору від 23.12.2015 року строку внесення орендної плати за період оренди з 10.04.2018 року по 09.02.2019 року позивач нарахував відповідачу до сплати 3342 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 13728 грн. 01 коп. пені, 3069 грн. 90 коп. 3% річних.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, 3% річних і інфляційних втрат суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ч. 2 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Вимога позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідає п. 14 Договору, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч.6 ст. 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунок проведено правильно.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і умови договору спірну вимогу позивача про стягнення 3342 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 13728 грн. 01 коп. пені, 3069 грн. 90 коп. 3% річних. суд вважає обґрунтованою і такою, що також підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов`язання щодо порядку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0200, яка знаходиться в межах населеного пункту Городищенської міської ради за адресою: м. Городище, вул. Чехова, 39, загальною площею 41454 кв.м., в тому числі під будівлею 5646 кв. м., під обслуговуючою територією 35808 кв.м., за період з 10.04.2018 року по 09.02.2019 року, тому вимоги про стягнення заборгованість із сплати орендної плати сумі 85260 грн., 3342 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 13728 грн. 01 коп. пені, 3069 грн. 90 коп. 3% річних, судом визнаються обґрунтованими, доказаними і задовольняються в такому розмірі.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Городищенське автотранспортне підприємство 17147», ідентифікаційний код юридичної особи 03119486, місцезнаходження: 19501, Черкаська обл., м. Городище, вул. Чехова, 39 на користь Городищенської міської ради Черкаської області, ідентифікаційний код юридичної особи 33965401, місцезнаходження: 19502, Черкаська область, м. Городище, вул. Грушевського, 11 - 85260 грн., 3342 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 13728 грн. 01 коп. пені, 3069 грн. 90 коп. 3% річних, 1921 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 31.05.2019 року.

Суддя В.М. Грачов