УХВАЛА

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/3876/19

За позовом Державного підприємства "Волиньвугілля"

до 1. Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

2. Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

про визнання незаконними дій

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Волиньвугілля" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - відповідач-1) та Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (далі - відповідач-2) про:

- визнання незаконними дій відповідача-1 із прийняття рішення про припинення постачання електричної енергії, що оформлено попередженням від 21.02.2019 №44/09-2035;

- визнання незаконними дій відповідача-2 із прийняття рішення про припинення розподілу електричної енергії, що оформлено повідомленням №08/146 від 12.03.2019.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 27.12.2018 між позивачем (споживач) та відповідачем-1 (постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії як постачальником "останньої надії". 26.02.2019 на адресу позивача надійшло повідомлення відповідача-1 №44/09-2035 про припинення електропостачання у зв`язку із невиконанням позивачем умов договору в частині порушення строків оплати. Крім того, 12.03.2019 на адресу позивача надійшло повідомлення відповідача-2 про припинення електропостачання споживачу №08/146 від 12.03.2019, згідно з яким відповідач-2 попередив позивача про припинення розподілу електричної енергії на всі об`єкти електропостачання, які здійснює відповідач-1 як постачальник "останньої надії" з 00-00 год. 01 квітня 2019 року. Позивач вважає вказані дії відповідачів протиправними, безпідставними та такими, що суперечать Правилам роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, Закону України "Про ринок електроенергії" та умовам договору. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду за захистом своїх правил та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2019 відкрито провадження у справі №910/3876/19; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.04.2019; встановлено відповідачам строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу строк - п`ять днів з дня отримання відзиву на позов для надання відповіді на відзив в порядку ст.166 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтерненрго" вчиняти дії по припиненню постачання електричної енергії для Державного підприємства "Волиньвугілля" не нижче погодженої технологічної броні для забезпечення безпеки життя, а також шляхом заборони Державному підприємству "Регіональні електричні мережі" вчиняти дії по припиненню розподілу електричної енергії для Державного підприємства "Волиньвугілля" не нижче погодженої технологічної броні для забезпечення безпеки життя.

Ухвалою Господарського суду міста Києва відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства "Волиньвугілля" про забезпечення позову.

17.04.2019 через канцелярію Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшов відзив на позов, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив.

22.04.2016 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позов, в якому останній просив суд відмовити в позові в повному обсязі з підстав наведених у відзиві.

Також 22.04.2019 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на неявку представника позивача у підготовче судове засідання 22.04.2019 суд відклав підготовче засідання у справі №910/3876/19 на 27.05.2019 та встановив сторонам строк для подачі заяв, клопотань, заперечень по справі до 22.05.2019 з дотриманням вимог щодо форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст.170 Господарського процесуального кодексу України. Представникам учасників справи направлено повідомлення про судове засідання 27.05.2019 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Представники учасників справи у підготовче судове засідання 27.05.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 4 ст.202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, представника позивача, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №460 та підписом уповноваженого представника позивача на зворотному боці ухвали про відкриття провадження у справі від 29.03.2019. Однак, суду не було повідомлено про причини неявки представника позивача у судові засідання 22.04.2019 та 27.05.2019, матеріали справи не містять заяви Державного підприємства "Волиньвугілля" про розгляд справи без участі його представника.

У даному випадку господарський суд зауважує, що право на доступ до суду, яке гарантується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кореспондується з обов`язками учасників процесу дотримуватись процесуального законодавства та добросовісно користуватись своїми процесуальними правами, про що зазначено у ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, "право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

За змістом роз`яснень, викладених у п.4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, залишити позов без розгляду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що саме позивач ініціював даний судовий процес, однак не з`явився в судові засідання 22.04.2019 і 27.05.2019, а також не повідомив про причини неявки свого представника, Господарським судом міста Києва встановлено наявність правових підстав для залишення позову Державного підприємства "Волиньвугілля" без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст.130 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як встановлено судом, у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, який подано відповідачем-1 до канцелярії суду разом із відзивом на позов, останнім було зазначено про те, що Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" очікує понести витрати на професійну правничу допомогу на суму 30000,00 грн.

Однак, відповідачем-1 не було надано суду доказів понесення ним цих витрат (актів приймання-передачі наданих послуг, платіжних доручень тощо), у зв`язку з чим суми таких витрат, заявлені в орієнтовному розрахунку понесених судових витрат, судом не розподіляються.

Керуючись ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Волиньвугілля" залишити без розгляду.

2. Згідно з ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.05.2019

Суддя М.Є. Літвінова