ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. Справа№ 903/658/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи,

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гоздецького Антона Дмитровича, смт. Благодатне, Волинська область

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 (повний текст складено 11.03.2019)

у справі №903/658/18 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Гоздецького Антона Дмитровича, смт. Благодатне, Волинська область

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про стягнення 16 669,59 грн.,

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Волинської області звернулась Фізична особа-підприємець Гоздецький Антон Дмитрович (далі - ФОП Гоздецький А.Д., позивач) з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ "КБ "Приватбанк", відповідач) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 16 669,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем без будь-якої правової підстави утримуються грошові кошти у розмірі 16 669,59 грн., зняті банком з рахунків позивача у якості відшкодування вартості викраденого терміналу самообслуговування на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у справі № 903/402/16. Оскільки вказане судове рішення апеляційної інстанції було скасоване, банк, зважаючи на приписи ст. 1212 ЦК України, повинен повернути позивачу вказані кошти.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.09.2018 матеріали справи № 903/658/18 були направлені за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 позов ФОП Гоздецького А.Д. був прийнятий до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників спору, сторонам надано можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у справі №903/658/18 відмовлено у задоволенні позову ФОП Гоздецького А. Д. до АТ "КБ "Приватбанк" про стягнення грошових коштів у сумі 16 669,59 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки факту незаконного списання коштів з усіх рахунків позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 апеляційну скаргу ФОП Гоздецького А.Д. у справі № 903/658/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 відкрито апеляційне провадження у даній справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), а також учасникам справи надана можливість скористатися правами, передбаченими ст.267 Господарського процесуального кодексу України, протягом семи днів з дня отримання даної ухвали.

25.04.2019 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній заперечує проти доводів скарги позивача та просить залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

В провадженні Господарського суду Волинської області перебувала справа № 903/402/16 за позовом АТ "КБ "Приватбанк" до ФОП Гоздецького А.Д. про стягнення збитків у сумі 55 567,59 грн., заподіяних банку внаслідок викрадення належного йому терміналу самообслуговування, що знаходився в орендованому банком приміщенні ФОП Гоздецького А . Д .

Рішенням Господарського суду Волинської області від 04.08.2016 у задоволенні вимог АТ "КБ "Приватбанк" було відмовлено. У цьому ж рішенні на користь ФОП Гоздецького А.Д. з АТ "КБ "Приватбанк" стягнуто витрати на послуги адвоката в сумі 1 740,00 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 рішення Господарського суду Волинської області від 04.08.2016 скасоване в частині відмови АТ "КБ "Приватбанк" у стягненні 16 669,59 грн. вартості терміналу самообслуговування. У цій частині прийняте нове рішення, яким позов АТ "КБ "Приватбанк" задоволено, стягнуто з ФОП Гоздецького А.Д. вартість терміналу самообслуговування у сумі 16 669,59 грн. В частині відмови у стягненні 38 898,00 грн. викрадених коштів з терміналу, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

04.11.2016 на виконання постанови суду апеляційної інстанції, Господарський суд Волинської області видав накази, зокрема, щодо стягнення з ФОП Гоздецького А.Д . вартості терміналу самообслуговування в сумі 16 669,59 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2017, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 було скасовано, а рішення Господарського суду Волинської області від 04.08.2016 залишено без змін. Вказаною постановою з АТ "КБ "Приватбанк" стягнуто на користь ФОП Гоздецького А.Д. судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 1 653,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2017 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 12.04.2017 та рішення Господарського суду Волинської області від 04.08.2016 судом першої інстанції видано накази № 903/402/16-5 та № 903/402/16-6 про стягнення з АТ "КБ "Приватбанк" витрат на послуги адвоката у сумі 1 740,00 грн. та судового збору у сумі 1 653,60 грн. відповідно. Вказані виконавчі документи в межах виконавчих проваджень № 55022662 та № 55022610 були виконані банком у повному обсязі, про що свідчать постанови органу Державного виконавчої служби від 22.06.2018, прийняті у вказаних виконавчих провадженнях.

За твердженням позивача, АТ "КБ "Приватбанк" у період з січня по квітень 2017 року здійснював списання з рахунків позивача грошових коштів у загальному розмірі 16 669,59 грн. У зв`язку із скасуванням судового рішення апеляційної інстанції у справі № 903/402/16 позивач вважає зазначені кошти безпідставно набутими банком, а тому просить стягнути їх з АТ "КБ "Приватбанк" відповідно до ст. 1212 ЦК України.

За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави, зокрема, застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Правовий аналіз наведеної статті свідчить про те, що для її застосування необхідною умовою є наявність одночасно двох обставин: набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутність правових підстав для такого набуття (збереження).

Положення ст. 1212 ЦК України застосовуються лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування судом до них положень ст. 1212 ЦК України.

Як встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 у справі № 903/402/16, якою стягнуто на користь АТ "КБ "Приватбанк" з ФОП Гоздецького А.Д. вартість терміналу самообслуговування у сумі 16 669,59 грн., Господарським судом Волинської 04.11.2016 був виданий відповідний наказ. Однак, у подальшому, 12.04.2017, вказана постанова була скасована судом касаційної інстанції.

Матеріали справи не містять доказів пред`явлення відповідачем вказаного виконавчого документу (наказу від 04.11.2016) до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження". Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не вказує на наявність таких обставин та не наводить відповідних доказів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції у даній справі стосовно того, що примусове виконання рішень суду відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" покладається саме на органи державної виконавчої служби (державних виконавців), а у передбачених Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких визначається Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Отже стягувач, яким є АТ КБ "Приватбанк", за виконавчим документом, виданим Господарським судом Волинської області у справі № 903/402/16 на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016, не наділений повноваженнями виконавця у розумінні Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, Відповідач самостійно (на власний розсуд) не уповноважений здійснювати списання коштів з рахунків позивача на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 з метою погашення вартості викраденого терміналу самообслуговування в розмірі 16 669,59 грн.

Як вбачається із наданих позивачем доказів, а саме банківських виписок руху коштів за картками клієнта Гоздецького А.Д, у період з січня по квітень 2017 списання коштів з рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 здійснювалося АТ КБ "Приватбанк" на виконання угоди № SAMDNWFC0 від 07.05.2014, яка була укладена з фізичною особою Гоздецьким А.Д. , а не з ФОП Гоздецьким А. Д. Позивачем не надано суду доказів списання спірних коштів із рахунку відкритого саме ним як фізичною особою - підприємцем.

До того ж угода, на яку міститься посилання в розрахункових документах, є самостійною підставою виникнення правовідносин між сторонами та не стосується судових рішень, винесених у справі № 903/402/16.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що чинний договір є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (списання коштів). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Відтак, набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наданий позивачем меморіальний ордер № PROM9B0D7F від 19.05.2017, за яким була вчинена банківська операція зі стягнення з рахунку позивача № 0828 коштів у сумі 1 249,81 грн., із призначенням платежу - автоматичне погашення заборгованості, не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України на підтвердження дій Відповідача зі стягнення коштів на виконання судового рішення (постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 21.10.2016) у справі № 903/402/16, оскільки, призначення платежу у вказаному меморіальному ордері не містить ознак ідентифікації щодо списання банком грошових коштів на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 у справі № 903/402/16.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на відповідь АТ "КБ "Приватбанк" №20.1.0.0/7-20170306/5734 від 28.03.2017 на запит від 03.03.2017 (вих. №89 від 06.03.2017) колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інтонації з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3 ст. 269 ГПК України).

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження неможливості подання до суду першої інстанції відповідного доказу з причин, що об`єктивно від нього не залежали, даний доказ апеляційним господарським судом до розгляду не приймається.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 ухвалено з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Гоздецького А.Д. не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на Фізичну особу-підприємця Гоздецького А.Д.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гоздецького Антона Дмитровича на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у справі 903/658/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у справі №903/658/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №903/658/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир