ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" травня 2019 р.Справа № 924/161/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Попик О.В., розглянувши матеріали заяви про розстрочення рішення суду

за позовом Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності м. Хмельницький

до фізичної особи - підприємця Скутельник Світлани Олександрівни м. Хмельницький

про стягнення 39 332,15грн. заборгованості

Представники сторін:

від заявника (відповідача): не з`явився

від стягувача (позивача): не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.04.19р. задоволено позов міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності м. Хмельницький до фізичної особи - підприємця Скутельник Світлани Олександрівни м. Хмельницький про стягнення 39 332,15грн. заборгованості. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Скутельник Світлани Олександрівни на користь Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності - 37501,84грн. заборгованості по сплаті орендної плати, 1830,31грн. пені та 1921грн. витрат по оплаті судового збору.

02.05.2019 року господарським судом Хмельницької області видано відповідний наказ.

20.05.29р. до суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду від 02.04.19р. згідно поданого графіку.

В обґрунтування заяви посилається на те, що в зв`язку із важким матеріальним станом, хворобою чоловіка (інвалідність другої групи), необхідністю його постійного лікування, яке потребує значних матеріальних затрат, необхідністю першочергової виплати податків до бюджету, оплату комунальних послуг, орендної плати, відповідач не в змозі терміново виконати рішення суду, оскільки його негайне виконання та примусове стягнення 41 253, 15 грн. ще більше погіршить фінансовий стан та призведе до закриття підприємницької діяльності.

Також наголошує на тому, що відсутність розстрочки виконання рішення суду призведе до унеможливлення його виконання, оскільки невідкладне вжиття заходів примусового виконання судового рішення зі сторони органів Державної виконавчої служби (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника), зупинення видаткових операцій по банківських рахунках може призвести до неспроможності здійснювати поточні платежі, що може мати наслідком припинення діяльності та невиконання рішення суду.

Таким чином, боржник просить розстрочити виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 02.04.19р. по справі № 924/161/19 на шість місяців рівними частинами, починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року включно за наступним графіком: до 30 червня 2019р. - 6 875,55 грн.; до 31 липня 2019р. - 6 875,55 грн.; до 31 серпня 2019 р. - 6 875,55 грн.; до 30 вересня 2019р. - 6 875,55 грн.; до 31 жовтня 2019 р. - 6 875,55 грн.; до 30 листопада 2019р. - 6 875,55 грн. На підтвердження викладених в заяві обставин заявником надано до матеріалів справи копію посвідчення інвалідності, копії виписок з медичної карти амбулаторного хворого, копії епікризів історії хвороби ОСОБА_1

Вищевикладені обставини боржник вважає такими, що дають підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Представник заявника в судове зсідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник стягувача в судове зсідання не з`явився, однак, через канцелярію суду надав письмову заяву ,у якій повідомляє, що стягувач щодо задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду на шість місяців згідно графіку не заперечує.

Розглянувши заяву відповідача (боржника) про розстрочення виконання рішення, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Принцип обов`язковості судових рішень має місце у нормах статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до частини другої якої, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд зазначає, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При цьому, відповідно до частин 3 статті 331 ГПК України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПУ України).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень. ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В поданій до суду заяві боржник зазначає, що в зв`язку із важким матеріальним станом, хворобою чоловіка (інвалідність другої групи), необхідністю його постійного лікування, яке потребує значних матеріальних затрат, необхідністю першочергової виплати податків до бюджету, оплату комунальних послуг, орендної плати, відповідач не в змозі терміново виконати рішення суду, оскільки його негайне виконання та примусове стягнення 41 253, 15 грн. ще більше погіршить фінансовий стан та призведе до закриття підприємницької діяльності. При цьому, на підтвердження викладених в заяві обставин заявником надано до матеріалів справи копію посвідчення інвалідності, копії виписок з медичної карти амбулаторного хворого, копії епікризів історії хвороби чоловіка - ОСОБА_1

Проаналізувавши заяву про розстрочку виконання судового рішення та незаперечення стягувача на вказану заяву, дослідивши докази подані заявником в обґрунтування своєї позиції, з метою реального виконання рішення суду та дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає, що заява про розстрочку виконання рішення у справі № 924/161/19 підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує фінансове становище та соціально значимий статус обох сторін, однак вважає, що одномоментна сплата всієї суми боргу за рішенням суду у справі № 924/161/19, значно погіршить складне фінансове становище боржника, що може призвести до його повної неплатоспроможності. Суд звертає увагу, що сплата боргу не відстрочується, а лише розстрочується на незначний період, що в свою чергу забезпечить реальне виконання боржником рішення суду у справі № 924/161/19.

За таких обставин, виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.04.19р. по справі № 924/161/19 щодо сплати суми заборгованості в розмірі 41 253, 15 грн., слід розстрочити на 6 місяців шляхом сплати заборгованості фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на користь міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності рівними частинами, починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року включно за наступним графіком: до 30 червня 2019р. - 6 875,55 грн.; до 31 липня 2019р. - 6 875,55 грн.; до 31 серпня 2019 р. - 6 875,55 грн.; до 30 вересня 2019р. - 6 875,55 грн.; до 31 жовтня 2019 р. - 6 875,55 грн.; до 30 листопада 2019р. - 6 875,40 грн.

Керуючись ст.ст. 147, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розстрочку виконання судового рішення від 02.04.19р. по справі № 924/161/19 задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.04.19р. по справі № 924/161/19 щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 41 253, 15 грн. на шість місяців шляхом сплати заборгованості фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентиф. номер НОМЕР_1 ) на користь Міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 2, ) :

до 30 червня 2019р. - 6 875,55 грн.;

до 31 липня 2019р. - 6 875,55 грн.;

до 31 серпня 2019 р. - 6 875,55 грн.;

до 30 вересня 2019р. - 6 875,55 грн.;

до 31 жовтня 2019 р. - 6 875,55 грн.;

до 30 листопада 2019р. - 6 875,40 грн.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст. 257 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через господарський суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст складено 29.05.2019р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 3 примірники: 1 - до справи, 2 - позивачу (29000 м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 2), 3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул.Толбухіна, 2, кв.66). Всім з повідомленням про вручення.