ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" червня 2019 р. Справа № 922/709/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1) 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1)
до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний спеціалізований будинок дитини "Зелений гай" (62460, Харківська обл., смт. Високий, вул. Поштова, буд. 11)
про стягнення 330109,83 грн.
за участю представників:

від позивача - Смолякова І.О., довіреність №Др-222-1218 від 27.12.2018; Юркова Т.С., довіреність №Др-221-1218 від 27.12.2018

від відповідача, Красніков П.І., згідно договору про надання правової допомоги б/н від 12.04.2019

від третьої особи, Журавель О.В., довіреність №1-305 від 29.12.2018

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/709/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний спеціалізований будинок дитини "Зелений гай" про стягнення 330109,83 грн. Позов обґрунтовано несанкціонованим споживанням (відбором) з боку відповідача природного газу з газорозподільної системи ПАТ "Харківгаз".

04.06.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшла заява про відвід судді Сальнікової Г.І. (вх. № 13687).

У судовому засіданні 04.06.2019 представником відповідача повністю підтримано подану заяву про відвід судді Сальнікової Г.І. (вх. № 13687).

Здійснивши розгляд зазначеної заяви з виходом до нарадчої кімнати, суд дійшов до висновку про її необґрунтованість з наступних підстав.

За загальним правилом, встановленим пунктом 8 статті 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. Проте за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. При цьому суд відзначає, що заяву відповідача про відвід викладено письмово, вона містить чіткі та зрозумілі аргументи на підтримку своїх доводів. З огляду на це суд не вбачає підстав для проведення судового засідання з метою вирішення відводу.

Правове обґрунтування підстав заявленого відводу.

Заява про відвід обґрунтована такими обставинами:

30.05.2019, за відсутності доказів належного повідомлення відповідача про дату та час підготовчого засідання, суд відповідною ухвалою від 30.05.2019, про яку відповідачу стало відомо 03.06.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень, закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті, визначаючи при цьому дату такого розгляду на 04.06.2019, тобто через 5 діб після лише винесення такої ухвали. При цьому, у вказаній ухвалі від 30.05.2019 суд зазначив, що відповідач у підготовче засідання 30.05.2019 не прибув, повноважного представника у засідання не направив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом отримання телефонограми від 28.05.2019 зареєстрованої під №467/19.

З урахуванням наведеного, на думку представника відповідача, без додержання вимог частини 4 статті 120 ГПК України суд не здійснив належного повідомлення про дату та час судового засідання, зокрема, підготовчого засідання, як того вимагає процесуальний закон. При цьому, будь-якого обґрунтування терміновості вчинення вказаних процесуальних дій судом здійснено.

Також, представником відповідача у своїй заяві наголошено про те, що ухвалою від 27.05.2019 судом було продовжено строк проведення підготовчого засідання у справі до 05.06.2019, а фактично вказаний строк відповідно до вимог закону міг, та за вищевикладених обставин порушення позивачем та судом при відкритті провадження у справі вимог процесуального закону, мав бути для належної підготовки справи для розгляду по суті продовжений судом до 25.05.2019 згідно ч. З ст. 177 ГПК України.

Зважаючи на викладені обставини, у представника відповідача виник сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Сальнікової Г.І. при розгляді справи, оскільки, на думку відповідача, порушені його процесуальні права.

При постановленні ухвали суд керувався таким.

Інститут відводу заінтересованих в результаті справи суддів є гарантією об`єктивності дослідження фактичних обставин справи та вчинення інших процесуальних дій. Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статті 126, 129 Конституції України).

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 №6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Подана представником відповідача заява про відвід за своєю суттю зводиться до їх незгоди з процесуальною діяльністю суду в цій справі.

Потрібно зауважити, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді.

При цьому незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати, адже в такому випадку будь-яка сторона в будь-якій справі зможе в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

Саме тому законодавцем включено до статті 35 Господарського процесуального кодексу України частину 4: незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням наведених обставин, суд визнав заяву представника відповідача про відвід судді Сальнікової Г.І. необґрунтованою.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді. У такому випадку згідно з п.9 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється до вирішення питання про відвід.

З урахуванням вищенаведеного, суд зазначає, що заявлений судді Сальніковій Г.І. відвід, поданий 04.06.2019, вирішується судом відповідно до порядку, визначеного ч.3 ст. 39 ГПК України, а саме шляхом зупинення провадження на час вирішення відводу та передачі справи для автоматизованого визначення складу суду для розгляду заяви про відвід.

Таким чином, враховуючи неможливість продовження судового засідання у зв`язку з заявленим стороною відводу суду, з огляду на встановленого ч.7 ст.39 ГПК України строку для вирішення питання про відвід, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі для вирішення питання про відвід у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі 922/709/19 зупинити до вирішення питання про відвід судді Сальнікової Ганни Іванівни.

2. Передати справу №922/709/19 для вирішення заяви про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена окремо від рішення суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвали складено та підписано 04.06.2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова