ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Справа№ 910/597/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

Секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

За участю представників: згідно протоколу судового засідання від 28.05.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.18 (повний текст складено 07.05.2018)

у справі №910/597/18 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп"

про розірвання договору

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Київська міська рада (далі - позивач, Київська міська рада) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" (далі - ТОВ "Омега Лайт Груп", відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,1180 га, кадастровий номер: :62:036:0069, розташованої на вул. Попудренка, 50-в у Деснянському районі міста Києва.

Позов мотивований істотним порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 04.07.2017 в частині використання відповідачем земельної ділянки за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування торговельно-офісної будівлі. .При цьому, позивач вказував, що 26.12.2017 ним було проведено обстеження земельної ділянки кадастровий номер: :62:036:0069, розташованої на вул. Попудренка, 50-в у місті Києві, за результатами якого встановлено, що зазначена земельна ділянка є вільною від забудови, що зафіксовано посадовими особами Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради в акті № 17-2110-03 від 26.12.2017. Таким чином, оскільки ТОВ "Омега Лайт Груп" істотно порушило умови договору оренди земельної ділянки, що виявилось у невикористанні її за цільовим призначенням, а тому наявні обумовлені законом підстави для розірвання договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.18 у справі №910/597/18 позов задоволено: ухвалено розірвати договір оренди земельної ділянки від 04.07.2017 (кадастровий номер: :62:036:0069), укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп". Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

Прийняте рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що пунктом 8.4 договору оренди земельної ділянки від 04.07.2017, ТОВ "Омега Лайт Груп" було зобов`язано, зокрема, використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Омега Лайт Груп" не використовувало земельну ділянку кадастровий номер: :62:036:0069 за цільовим призначенням - для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі, про що свідчить акт Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради під час обстеження цієї земельної ділянки (ділянка виявилась вільною від будь-якої забудови). Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ "Омега Лайт Груп" у порушення умов договору оренди не здійснює використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, і таке порушення є істотним, що згідно з приписами статті 651 Цивільного кодексу України є підставами для розірвання укладеного договору в судовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 12.03.2019 (про що свідчить відмітка вхідного штемпеля Господарського суду міста Києва) Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 у справі №910/597/18 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги позивач зазначив, що акт Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради №17-2110-03 від 26.12.2017 - є неналежним доказом, відповідач не повідомлявся про проведення заходу, оформленого вказаним актом, відповідно, був позбавлений можливості надати свої пояснення чи зауваження. Крім того, вказаний акт відповідачу не направлявся.

Також, скаржник послався на те, що ним належним чином використовується земельна ділянка відповідно до умов договору оренди від 04.07.2017 та цільового призначення земельної ділянки, оскільки відповідач розпочав відповідні будівельні роботи з реконструкції існуючої будівлі і ним оформлено відповідні дозвільні документи. При цьому, на орендованій відповідачем земельній ділянці наявний недобудований об`єкт нерухомого майна, належний відповідачу, що також спростовує відомості, що вказані в Акті обстеження № 17-2110-03 від 26.12.2017, відповідач сплачує своєчасно орендну плату.

Скаржник наголошував, що ним належним чином виконуються умови договору оренди земельної ділянки від 04.07.2017, земельна ділянка використовується відповідачем за її цільовим призначенням, позивачем не було доведено, що відповідач користується земельною ділянкою у спосіб, що суперечить договору оренди, в результаті чого є ризик втрати чи пошкодження об`єкту оренди, як не доведено і відсутність можливості отримати позивачем очікуване за договором.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Київська міська рада у додаткових письмових поясненнях зазначає, що цільове призначення земельної ділянки площею 0,1180 га, кадастровий номер: :62:036:0069, що розташована на вул. Попудренка, 50-в у Деснянському районі міста Києва, наданої в оренду відповідачу, було визначено саме для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі, а не для будівництва нової будівлі. При цьому, відповідач у письмових поясненнях визнав, що ним розпочато будівництво на земельній ділянці, що суперечить умовам укладеного договору оренди землі від 04.07.2017.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" у справі №910/597/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 у справі №910/597/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" та розгляд апеляційної скарги призначено на 16.04.2019.

05.04.2019 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії довідки ГУ ДФС у місті Києві від 22.03.2019 №52742/10/26-15-17-02-10, яку колегією суддів було долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 у судовому засіданні судом було оголошено перерву до 21.05.2019.

11.05.2019 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення, у яких просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

21.05.2019 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі №910/597/18 до вирішення у Господарському суді міста Києва спору за позовом Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ "Омега Лайт Груп".

У судове засідання 21.05.2019 з`явились представники сторін.

Представник позивача заявив у судовому засіданні клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення (подання) позовної заяви Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ "Омега Лайт Груп". Подання даного позову, як зазначив заявник, обґрунтовує клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі №910/597/18.

В судовому засіданні 21.05.2019 розгляд справи було відкладено до 28.05.2019, а також повідомлено присутніх представників учасників справи, що заявлене клопотання про зупинення провадження буде вирішено в наступному судовому засіданні.

Явка представників сторін

У судове засідання 28.05.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.05.2019 підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 28.05.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Київської міської ради № 688 від 20.12.2016 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ЛАЙТ ГРУП" земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі на вул. Попудренка, 50-в у Деснянському районі м. Києва», ТОВ "Омега Лайт Груп" із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва було передано в оренду земельну ділянку площею 0,1180 га, кадастровий номер: :62:036:0069, для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі на вул. Попудренка , 50-в у Деснянському районі міста Києва.

На підставі вказаного рішення, між Київською міською радою та ТОВ "Омега Лайт Груп" був укладений договір оренди земельної ділянки від 04.07.2017 (далі - договір оренди землі від 04.07.2017), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 0,1180 га, кадастровий номер: :62:036:0069, розташовану на вул. Попудренка, 50-в у Деснянському районі міста Києва для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі (п.п. 1.1, 2.1 договору оренди).

Пунктом 2.1 договору оренди землі від 04.07.2017 визначено, що цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво та обслуговування торговельно-офісної будівлі.

Згідно з пунктом 3.1 договору оренди землі від 04.07.2017, договір оренди укладений на 25 років.

Пунктами 4.2, 4.8 договору оренди землі від 04.07.2017 сторони погодили, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 5 відсотків від її нормативної грошової оцінки та вноситься орендодавцем рівними частками за податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податного) місяця на вказаний у п. 4.8 договору оренди рахунок.

Пунктом 6.2 договору оренди землі від 04.07.2017 сторони погодили, що право на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно пункту 8.4 договору оренди землі від 04.07.2017, орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строк, встановлений цим договором після державної реєстрації права оренди даної земельної ділянки та здійснювати її використання відповідно до її цільового призначення.

Згідно з пунктом 11.4 договору оренди землі від 04.07.2017, договір оренди може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, із звільненням орендодавця від відповідальності згідно з Господарським кодексом України, в разі, коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, або не за цільовим призначенням; систематично не сплачує орендну плату (протягом двох місяців поспіль); порушення строків завершення забудови земельної ділянки, встановлених п. 8.4 договору; здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.

Відповідно до п. 11.5 договору оренди землі від 04.07.2017, договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у пунктах 5.1 та 8.4 цього договору.

Пунктом 12.2 договору оренди землі від 04.07.2017 визначено, що у разі невиконання орендарем умов цього договору та обов`язків, передбачених законодавством України, договір може бути достроково розірваний.

26.12.2017 Київською міською радою було проведено обстеження земельної ділянки кадастровий номер: :62:036:0069, розташованої на вул. Попудренка, 50-в у місті Києві, за результатами якого позивач встановив, що зазначена земельна ділянка є вільною від забудови. Результати наведеного обстеження оформлені посадовими особами Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради в акті № 17-2110-03 від 26.12.2017.

Таким чином, позивач у позові в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що оскільки ТОВ "Омега Лайт Груп" істотно порушило умови договору оренди земельної ділянки, що виявилось у використанні її не за цільовим призначенням, а тому наявні обумовлені законом і договором є підстави для розірвання договору оренди землі від 04.07.2017.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 94 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, пунктом 8.4 договору оренди землі від 04.07.2017, ТОВ "Омега Лайт Груп" було зобов`язано, зокрема, використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Омега Лайт Груп" не використовувало земельну ділянку кадастровий номер: :62:036:0069 за цільовим призначенням - для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі, про що свідчить акт Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради під час обстеження цієї земельної ділянки (ділянка виявилась вільною від будь-якої забудови).

Доводи скаржника про те, що акт Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради № 17-2110-03 від 26.12.2017- є неналежним доказом, відповідач не повідомлявся про проведення заходу, оформленого вказаним актом, відповідно, був позбавлений можливості надати свої пояснення чи зауваження, крім того, вказаний акт відповідачу не направлявся - судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно невикористання відповідачем земельної ділянки за цільовим призначенням.

При цьому, у вказаному акті Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради № 17-2110-03 від 26.12.2017 зазначено, що обстеження земельної ділянки проведено посадовою особою Департаменту земельних ресурсів відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель м.Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890, ст. ст. 187. 189 Земельного кодексу України на підставі запиту управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради від 19.12.2017 № 08/230-2738, що в сукупності вказує про наявність правових підстав для проведення такої перевірки, результати якої оформлені належним документом - актом.

В свою чергу, скаржник посилається на неправомірність дій посадових осіб Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради під час складання вказаного акту, що не входить до предмету доказування у даній справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, і що не заперечувалось учасниками справи, що акт Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради № 17-2110-03 від 26.12.2017 є чинним, в судовому порядку не скасований, а дії посадових осіб Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради по складанню такого акту також не оскаржувались у встановленому порядку.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 2.1 договору оренди землі від 04.07.2017 сторони узгодили вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування торговельно - офісної будівлі, тобто для дотримання відповідачем умов договору, відповідач зобов`язався здійснювати експлуатацію та обслуговування будівлі, проте такі дії ним не здійснювалися, оскільки, як наголошував сам відповідач в апеляційній скарзі, ним розпочато будівельні роботи, проведено демонтаж частин конструкцій будівлі, а саме будівля - не експлуатується.

Доводи скаржника про те, що ним належним чином сплачується орендна плата за договором оренди землі від 04.07.2017 - судом апеляційної інстанції відхиляються саме як підстава для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки сплата орендної плати не спростовує встановлених обставин невикористання відповідачем орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням, і сплата орендної плати не звільняє відповідача від виконання інших обов`язків за договором оренди землі від 04.07.2017.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Омега Лайт Груп" в порушення умов договору оренди землі від 04.07.2017 (п. 2.1, п. 8.4) не здійснює використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, що є істотним порушенням умов укладеного договору.

Відповідно до положень статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це друге оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Отже, розглядаючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції враховує, що в даному випадку підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є істотне порушення умов оренди - невикористання земельної ділянки за її цільовим призначенням, і відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні приписів статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України - не спростовано вказаних обставин.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується обставина допущення відповідачем істотного порушення умов договору оренди землі від 04.07.2017 щодо використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, а тому вимога позивача про розірвання договору оренди є правомірною та підлягає задоволенню з огляду на її законність та обґрунтованість.

Доводи скаржника про те, що йому на праві власності належить торгівельно - офісна будівля площею 789,00 кв.м., яка розташована на орендованій відповідачем земельній ділянці згідно договору оренди землі від 04.07.2017, а тому скаржник використовує за цільовим призначенням земельну ділянку - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В свою чергу, скаржником разом з апеляційною скаргою були подані докази, які ним не були подані до суду першої інстанції, оскільки скаржник не приймав участь під час розгляду справи судом першої інстанції, а саме:

- реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 019557, згідно якого за скаржником зареєстровано право власності на торгівельно - офісну будівлю площею 789,00 кв.м., розташовану у м.Києві по вул. Попудренка, 50-В на підставі договору купівлі - продажу від 03.07.2009 та постанови Деснянського районного суду міста Києва від 17.02.2010 у справі № 2а-715/10;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158299190, в якому зазначено, що скаржник є власником торгівельно - офісної будівлі площею 789,00 кв.м., яка розташована у м.Києві по вул. Попудренка, 50-В ; підстава виникнення права власності: договір купівлі - продажу від 03.07.2009 та постанова Деснянського районного суду міста Києва від 17.02.2010 у справі № 2а-715/10;

- технічний паспорт на будівлю, площею 789,00 кв.м., розташовану у м.Києві по вул. Попудренка, 50-В;

- документи в підтвердження здійснення робіт стосовно зміни та реконструкції будівлі.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що ненадання скаржником вказаних документів зумовлено винятковістю такого випадку, а тому з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених у статтях 124, 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України, а також статтях 76-79 Господарського процесуального кодексу України, прийняв надані до справи на стадії апеляційного розгляду документи, проте, їх оцінка здійснюється судом апеляційної інстанції в сукупності з усіма наявними у справі доказами та перевіркою обставин справи.

В свою чергу, судом апеляційної інстанції встановлено, і що не заперечувалось учасниками спору, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 17.02.2010 у справі № 2а-715/10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74627835), якою зобов`язано Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зареєструвати за скаржником право власності на торгівельно - офісну будівля площею 789,00 кв.м., розташовану у м.Києві по вул. Попудренка, 50-В на підставі договору купівлі - продажу від 03.07.2009 - скасована у наведеній частині постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2011 у справі № 2а-715/10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/20619276), а у позові в цій частині - відмовлено повністю.

Таким чином, доводи скаржника про наявність у нього прав на орендовану земельну ділянку з огляду на наявність на ній нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано за відповідачем - є необґрунтованими та спростовуються судовими рішеннями, в яких встановлені обставини, які в силу статті 75 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковими для суду апеляційної інстанції під час розгляду і даного спору.

Крім того, в межах розгляду справи № 30/219 рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2010 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/11016625), яке залишено без змін в апеляційному (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/18117055) та касаційному порядку (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/19216163), скаржника зобов`язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, орендовану згідно договору оренди землі від 04.07.2017.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вищенаведені обставини в сукупності підтверджують відсутність у скаржника майнових прав на земельну ділянку з кадастровим номером: :62:036: 0069 , що розташована на вул. Попудренка, 50-в у місті Києві як в силу приписів Закону України «Про оренду землі», так і в силу приписів статті 120 Земельного кодексу України, а подані скаржником документи в підтвердження наявності правових підстав користування земельною ділянкою - судом апеляційної інстанції не приймаються як належні, допустимі та достатні докази в розумінні статей 76, 77, 79, 269 Господарського процесуального кодексу України наявності правових підстав для такого користування, оскільки суперечать вищенаведеним приписам закону.

За таких обставин наявні підстави для задоволення заявлених у даній справі позовних вимог, висновки суду першої інстанції із приводу чого є обґрунтованими.

Також, розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/597/18 до вирішення в судовому порядку позовної заяви Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ "Омега Лайт Груп", суд апеляційної інстанції після дослідження матеріалів справи та заслуховування думки учасників справи, дійшов висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Позивач в обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що ним подано позов про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Апатенко М.А. про державну реєстрацію права та їх обтяжень за ТОВ «Омега Лайт Груп» від 27.02.2019 № 30539989 на нежитлову будівлю за адресою: м.Київ, вул. Попудренка, 50-В, однак, станом на момент апеляційного розгляду справи №910/597/18 позивачем не подано доказів відкриття провадження за вказаним позовом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі "Серявін проти України" від 10 травня 2011 року, пункт 58).

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги позивача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Лайт Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.18 у справі №910/597/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.18 у справі №910/597/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/597/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.06.2019.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка