ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" травня 2019 р.Справа № 1009з-19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківформвидав"(61003, м. Харків. пров. Слюсарний, б.1; )
до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 149; )
про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2019 року Приватне акціонерне товариство "Харківформвидав" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Харківобленерго" припиняти розподіл електроенергії Приватному акціонерному товариству "Харківформвидав" 31 травня 2019 року з 08 годин 00 хвилин на підставі повідомлень про припинення розподілу електроенергії № 1905 від 23 травня 2019 року, № 2014 від 24 травня.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Приватне акціонерне товариство "Харківформвидав" зазначає, що Акціонерне товариство "Харківобленерго" , не виконавши свої обов`язки щодо перевірки, монтажу та заміни трансформаторів струму, незаконно направило Приватному акціонерному товариству "Харківформвидав" повідомлення про припинення розподілу електроенергії, чим порушило право заявника та зумовило виникнення реальних ризиків припинення розподілу електроенергії. А отже заявник може зазнати великої майнової шкоди, може бути завдано шкоди його діловій репутації та порушено право на ефективний захист.

Суд, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Харківформвидав" про забезпечення позову, виходить з наступного.

Частиною 1 статті 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Пунктом 2 статті 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вказано у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом з цим, виходячи з аналізу Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення позову обґрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов`язковим.

Суд оцінює критично доводи заявника щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вказані доводи жодним чином не підтверджують обставин, що утруднюють чи унеможливлюють виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та не направлені на забезпечення виконання такого рішення.

Таким чином, позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Харківобленерго" припиняти розподіл електроенергії Приватному акціонерному товариству "Харківформвидав".

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 136, 137, 138, 139, 140, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Харківформвидав" про забезпечення позову (вх. № 1009 від 29 травня 2019 року) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала, відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України, може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254, 255 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвала підписана 30 травня 2019 року.

Суддя Т.О. Пономаренко