СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа № 922/2168/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" (вх.№839Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.02.2019 (прийнято суддею Міньковським С.В., повний текст складено 18.02.2019 у приміщенні господарського суду Харківської області) у справі №922/2168/17

за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м.Київ,

до фізичної особи-підприємця Жерьобкіна Миколи Васильовича, Харків,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/2168/17 у задоволенні скарги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на дії ліквідатора відмовлено.

Приймаючи даний судовий акт, місцевий господарський суд, керуючись положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», дійшов висновку про відсутність будь-яких правових підстав для задоволення скарги ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на дії ліквідатора Корольова В.В.

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з ухвалою не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/2168/17 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на дії ліквідатора боржника Корольова Вадима В`ячеславовича у частині визнання його дій під час проведення ліквідаційної процедури протиправними та такими, що не відповідають нормам Закону про банкрутство.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не врахував ту обставину, що погодження банку на продаж майна боржника стосувалося лише продажу майна у вигляді цілісного майнового комплексу. Крім того, на думку банку, суд проігнорував той факт, що письмове погодження щодо продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу підписане саме уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, а протокол узгодження порядку продажу майна окремими лотами був нібито підписаний ще за три дні до вказаного погодження представником банку, без надання цьому представнику жодних повноважень на таке погодження у ліквідаційній процедурі. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам щодо скликання зборів кредиторів боржника, безпідставно визнавши їх необґрунтованими, оскільки, як стверджує банк, ліквідатором порушено строки, у які він повинен скликати збори кредиторів на вимогу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та провести їх протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання. Посилаючись на відсутність згоди зі сторони боржника провести збори кредиторів у приміщенні, де безпосередньо мешкає Жерьобкін М.В ., ліквідатор понад два місяці не скликав на вимогу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» збори кредиторів, і цим діям суд першої інстанції не надав належної правової оцінки. Апелянт зазначає, що ліквідатор більше року не звітував перед ініціюючим та заставним кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про свою діяльність як ліквідатора боржника у ліквідаційній процедурі. Крім того, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, ст.176 Господарського процесуального кодексу України, та безпідставно затягнув розгляд скарги на дії ліквідатора на чотири місяці.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 поновлено ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу суду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (вх.№839Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/2168/17. Призначено справу до розгляду на 22.04.2019 о 10:45 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 01.04.2019 для подання заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

03.04.2019 від ліквідатора до суду надійшов відзив (вх.№3409) на апеляційну скаргу, в якому ліквідатор зазначає, що згідно з чинним законодавством ліквідатором отримано письмову згоду від банку на продаж заставного майна, що підтверджується листом №30243000/601 від 24.01.2018 та протоколом від 21.01.2018, додаткової (повторної) та окремої згоди забезпеченого кредитора на проведення повторного та другого повторного аукціонів, а також погоджувати умови таких аукціонів від ліквідатора не вимагається та не відповідає вимогам Закону про банкрутство, а тому твердження банку про те, що судом неправильно визначено характер погодження з банком на реалізацію майна боржника є помилковим та таким, що не ґрунтується на чинному законодавстві. Обставини щодо наявності/відсутності повноважень у представника банку при погодженні умов продажу у процедурі банкрутства заставного майна боржника банку не були предметом розгляду у суді першої інстанції. Водночас зазначає, що довіреність від 02.01.2018 наділяє Цурку Наталію Олександрівну (представник банку) усіма правами та обов`язками кредитора, у тому числі підписуватись від імені банку та або уповноваженої особи. У довіреності чітко передбачені обмеження повноважень, до яких не належить погодження умов продажу у процедурі банкрутства заставного майна боржника. Ліквідатор зазначає, що Цурка Н.О. є повноважним представником банку на час погодження та підписання протоколу узгодження порядку продажу майна, що є предметом іпотеки, підписаний 24.01.2018 між ліквідатором та банком. Щодо скликання зборів кредиторів ліквідатор двічі (письмово) звертався до боржника з проханням негайно надати відповідь з визначенням часу та дати проведення зборів кредиторів ФОП Жерьобкіна М.В. , відповіді не отримав, тому у відповідності до вимог ст.26 Закону про банкрутство для забезпечення проведення зборів кредиторів і можливості проведення засідання комітету кредиторів, ліквідатором було направлено повідомлення №57 від 08.11.2018 згідно з яким за місцезнаходженням офісу арбітражного керуючого 26.11.2018 проведено збори кредиторів та 27.11.2018 збори комітету кредиторів, про що свідчить протокол №1 та №2. Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 20.05.2019 о 12:15 год.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. та судді Тарасової І.В. визначено колегію у складі: Пуль О.А. - головуючий суддя (доповідач), суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні представник банку підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Арбітражний керуючий Корольов В.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання 20.05.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться у матеріалах справи.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 2 статті 273 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи достатність в матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності представників інших учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.07.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Жерьобкіна Миколи Васильовича на підставі ст.90-92 Закону про банкрутство. Визнано розмір безспірних вимог кредитора ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" - 7707520,61 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Харківської області від 10.08.2017 фізичну особу-підприємця Жерьобкіна Миколу Васильовича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Корольова Вадима В`ячеславовича, зобов`язавши його виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.05.2018 затверджено реєстр грошових вимог кредиторів на загальну суму 28227021,11 грн, з якої конкурсні вимоги: АТ "Банк "Фінанси та кредит" - 15937888,17 грн (третя черга); 19200,00 грн (перша черга); ПАТ КБ "ПриватБанк" - 24495,79 грн (третя черга), 3200,00 грн (перша черга). Окремо до реєстру вимог кредиторів внесено відомості про майно боржника, що є предметом застави (іпотеки), а саме: нежитлова будівля, літ"А-1" під номером 54-Г по проспекту П`ятдесятиріччя ВЛКСМ м.Харкова, заг.площею 720,2 кв.м, - заставодержатель ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на суму 8183272,50 грн; житловий будинок, загальною площею 266,3 кв.м, житловою площею 115,1 кв.м, за адресою: м.Харків, вул.Нижня Гиївська, будинок 52, - заставодержатель ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на суму 4058964,65 грн.

16.10.2018 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на дії ліквідатора Корольова В.В., в якій просив визнати дії ліквідатора боржника Корольова В.В. протиправними; зобов`язати ліквідатора боржника Корольова В.В. за вимогою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» негайно скликати збори кредиторів боржника для визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів та розгляду інших питань, передбачених Законом про банкрутство, встановивши місцем їх проведення - місцезнаходження предмету застави (іпотеки) АТ «Банк «Фінанси та Кредит»: м.Харків, пр.Ювілейний,54-Г.

12.02.2019 господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній з 19.01.2013, що застосовується у даній справі (далі - Закон про банкрутство) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності до частини 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 ст.41 Закону про банкрутство ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно з частиною 3 ст.98 Закону про банкрутство під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Частиною 11 ст.41 Закону про банкрутство встановлено, що дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Обґрунтовуючи скаргу на дії ліквідатора Корольова В.В., банк зазначив, що ліквідатором не отримано згоду від заставного кредитора (банку) на продаж майна за початковою вартістю у розмірі 7293700,00 грн, яка визначена суб`єктом оціночної діяльності, як і не надав сам звіт з незалежної оцінки нерухомого майна; на запити банку не відповідає, і таким чином, ліквідатор Корольов В.В. намагається уникнути погодження продажу майна банкрута заставним кредитором, навмисно намагається реалізувати майно банкрута заздалегідь за заниженою вартістю, що може призвести до збитків для АТ "Банк "Фінанси та Кредит". Також скаржник зазначив, що під час однієї з перевірок предмета забезпечення банком встановлений факт платного використання зазначеної будівлі під заклад громадського харчування, у зв`язку з чим банк 03.08.2018 звернувся з заявою до ліквідатора, в якій вимагав надати інформацію щодо детального звіту про поточну діяльність ліквідатора, а також щодо використання грошових коштів, які сплачуються за оренду майна банкрута, що знаходиться в іпотеці у банку. Крім того, з моменту визнання боржника банкрутом на адресу заставного кредитора надійшло лише два поточні звіти ліквідатора. Ураховуючи приписи частини 9 ст.41 та частини 3 ст.26 Закону про банкрутство, банк звернувся з вимогою про скликання зборів кредиторів для визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів, натомість у своїй відповіді ліквідатор повідомив банк, що у відповідності до ст.30, 32 Конституції України ліквідатор не може втручатися в особисте життя та приватну власність Жерьобкіна М.В. без його згоди, тому ліквідатором узгоджується дата та час проведення зборів кредиторів ФОП Жерьобкіна М.В . Однак банк вважає, що такі дії ліквідатора свідчать про те, що ліквідатор таким чином намагається знайти будь-які формальні причини та обставини для не проведення зборів кредиторів, чим прямо порушує права банку.

Згідно з частиною 4 ст.42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до частини 1 ст.49 Закону про банкрутство продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Частиною 5 ст.44 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Як свідчать матеріали справи, листом №2-922/2168 від 31.08.2017 ліквідатор Корольов В.В. звернувся до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з проханням надати згоду на продаж нежитлової будівлі, літ."А-1", загальною площею 720,2 кв.м, за адресою: м.Харків, проспект П`ятдесятиріччя ВЛКСМ (нова назва вулиці - проспект Ювілейний), буд. 54-Г , що належить Жерьобкіну М.В. на підставі договору купівлі-продажу №409 від 19.02.2008, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Д`яченко В.Є., і є предметом забезпечення виконання вимог Жерьобкіна М.В. перед АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за іпотечним договором №420 від 19.02.2008, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Д`яченко В.Є. шляхом продажу у складі цілісного майнового комплексу з початковою ціною, що дорівнює сукупності усіх вимог кредиторів (а.с.47, том 3).

Листом №30243000/601 від 24.01.2018 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Ірклієнко Ю.П. повідомив, що банк не заперечує проти початку реалізації предмету застави: нежитлової будівлі, загальною площею 720,2 кв.м, що розташована за адресою: м.Харків, проспект П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, буд.54-Г, яка повинна бути реалізована з чітким дотриманням вимог, встановлених статтями 42-44 Закону про банкрутство (у редакції від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013) (а.с.49, том 3).

21.01.2018 між ліквідатором боржника Корольовим В.В. та представником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Цурка Н.О. (заставного кредитора) складено та підписано протокол узгодження порядку продажу майна, що є предметом іпотеки. У протоколі, зокрема зазначено, що у разі, якщо при проведенні другого повторного аукціону не було визначено переможця торгів, продаж предмету іпотеки, яким забезпечено права АТ "Банк "Фінанси та Кредит", здійснюється окремими лотами. Також цим протоколом узгоджений порядок визначення початкової ціни при продажу окремим лотом - визначення вартості з залученням суб`єкту оціночної діяльності та узгоджена процедура вибору організатора торгів і процедура відкритих торгів (а.с.50-51, том 3).

03.05.2018 між ліквідатором боржника Корольовим В.В. та суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» укладено договір на проведення оцінки майна та майнових прав №03-18-М59, предметом якого є визначення ринкової вартості нерухомого майна: нежитлової будівлі, літ.«А-1», загальною площею 720,2 кв.м, що розташована за адресою: м.Харків, просп.П`ятидесятиріччя ВЛКСМ, буд.54-Г (а.с.132-134, том 3).

Визначення ціни заставного майна здійснено суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА -Експерт-Сервіс», акредитованим і рекомендованим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб і внесеним до переліку під №1, та складено звіт №03-18-М59 з незалежної оцінки ринкової вартості нежитлової будівлі, літ.«А-1», загальною площею 729,2 кв.м, яка розташована за адресою: м.Харків, проспект П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, буд.54-Г (а.с.135-153, том 3).

Господарським судом встановлено, що банк у листі №30243000/601 від 24.01.2018 надав згоду на проведення аукціону з продажу заставного майна боржника як цілісного майнового комплексу, яке повинно бути реалізовано з чітким дотриманням вимог, встановлених ст.42-44 Закону про банкрутство.

Таким чином, ліквідатором виконано вимоги частини четвертої статті 42 Закону про банкрутство щодо продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду, а відтак отримувати окремі згоди забезпеченого кредитора на проведення повторного та другого повторного аукціонів від ліквідатора в обов`язковому порядку вже не вимагалося.

Отже, надання згоди банком не на продаж в цілому, а за умови вчинення певних дій у рамках реалізації майна боржника у вигляді окремого попереднього погодження з банком початкової вартості предмету застави та інших умов його продажу, є таким, що не відповідає вимогам Закону про банкрутство.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень частини четвертої статті 42 Закону про банкрутство стосовно відсутності згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута на повторному та другому повторному аукціоні викладено у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №903/481/16, від 29.03.2018 у справі №904/3719/15, від 26.04.2018 у справі №18/1355/12, від 17.05.2018 у справі №915/220/14, від 17.05.2018 у справі №905/3594/15, від 03.07.2018 у справі №904/10898/16, від 11.07.2018 у справі №11/5025/46/12.

Таким чином, посилання заявника на те, що ліквідатор без згоди банку здійснював реалізацію майна банкрута, що є предметом забезпечення, та не надав звіт про оцінку майна банкрута спростовується нормами законодавства та матеріалами справи.

Стосовно доводів апелянта про те, що протокол узгодження порядку продажу майна окремими лотами підписаний неуповноваженою особою банку Цурка Н.О. колегія суддів зазначає, що ці обставини не вказувалися банком при зверненні зі скаргою на дії ліквідатора, не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а наведені заявником в апеляційній скарзі, а тому не приймаються та не підлягають розгляду у суді апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт також посилається на те, що ліквідатор понад два місяці не скликав на вимогу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» збори кредиторів через відсутність згоди зі сторони боржника провести збори кредиторів у приміщенні, де безпосередньо мешкає боржник - Жерьобкін М.В .

Відповідно до ст.26 Закону про банкрутство збори кредиторів у провадженні у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів. Збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) та проводяться протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання. Збори кредиторів проводяться за місцезнаходженням боржника.

Боржник - Жерьобкін Микола Васильович, зареєстрований за адресою: 61015, м.Харків, вул.Нижня Гиївська,52 , де мешкає на даний час разом зі своєю родиною.

З огляду на приписи, встановлені Конституцією України, щодо невтручання в особисте життя без згоди, ліквідатор звернувся листом №49-922/2168 від 18.09.2018 до боржника з проханням негайно надати відповідь з визначенням часу та дати проведення зборів кредиторів ФОП Жерьобкіна М.В. Як зазначає ліквідатор, відповіді він не отримав (а.с.54, том 3).

18.10.2018 ліквідатор повторно звернувся до ФОП Жерьобкіна М.В. з проханням надати відповідь щодо часу та дати проведення зборів кредиторів за адресою боржника (а.с.55, том 3). Відповіді також не отримано.

Для забезпечення проведення зборів кредиторів і можливості проведення засідання комітету кредиторів, ліквідатором направлено повідомлення №57 від 08.11.2018 про скликання зборів кредиторів боржника у справі №922/2168/17 за місцезнаходженням офісу арбітражного керуючого (а.с.56-57, том 3).

Як свідчать матеріали справи, збори кредиторів проведені ліквідатором 26.11.2018, що оформлені протоколом зборів кредиторів №1 від 26.11.2018, на яких обрано комітет кредиторів у складі однієї особи - АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (а.с.106-107, том 3).

27.11.2018 проведені збори комітету кредиторів, про що свідчить протокол комітету кредиторів №2 від 27.11.2018 (а.с.108-110, том 3).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що ліквідатором на вимогу банку здійснено заходи щодо скликання та проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів у встановленому законом порядку, але збори не відбулись протягом двох тижнів з незалежних від ліквідатора причин.

Окрім того, необґрунтованою є вимога банку щодо зобов`язання ліквідатора провести збори кредиторів саме за місцезнаходженням предмету застави.

Апелянт зазначає, що ліквідатор більше року не звітував перед ініціюючим та заставним кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про свою діяльність як ліквідатора боржника у ліквідаційній процедурі.

Згідно з частиною 9 ст.41 Закону про банкрутство ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Таким чином, у ліквідатора виникає обов`язок звітування безпосередньо комітету кредиторів боржника, а не кожному окремому кредитору.

Як свідчать матеріали справи, на зборах комітету кредиторів 27.11.2018 заслухано поточний звіт ліквідатора Корольова В.В. щодо проведення ним ліквідаційної процедури станом на дату проведення зборів комітету кредиторів -27.11.2018 (а.с.108-110, том 3).

Також ліквідатор двічі надсилав звіти безпосередньо банку як заставному кредитору.

У відповідності до вимог Закону про банкрутство кредитор є учасником справи про банкрутство та у відповідності до ст.42 Господарського процесуального кодексу України кредитори як учасники справи мають право знайомитись з матеріалами справи та, скориставшись цим правом, будь-який кредитор може отримати інформацію про хід виконання ліквідаційної процедури.

Отже, бездіяльність ліквідатора Корольова В.В. у цій частині не знаходить свого підтвердження, адже, останнім вчинялись дії щодо належного інформування кредиторів про свою діяльність у ліквідаційній процедурі боржника у відповідності до наведених положень Законом про банкрутство.

Скаржником не надано суду доказів, які підтверджували б пасивну поведінку ліквідатора Корольова В.В., стосовно інформування кредиторів боржника про свою діяльність у даній справі.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, ст.176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки банк звернувся до господарського суду зі скаргою 09.10.2018, а призначено її до розгляду лише через вісім днів ухвалою суду від 17.10.2018.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи заявник спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що скарга банку на дії ліквідатора Корольова В.В. надіслана поштою 09.10.2018, а надійшла до господарського суду Харківської області та зареєстрована судом 16.10.2018, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду. Призначена на наступний день - 17.10.2018 ухвалою суду, яка надіслана сторонам у справі 18.10.2018, про що свідчить штамп вихідної кореспонденції.

Отже, господарським судом дотримані вимоги ст.176 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо твердження банку про безпідставне затягування розгляду скарги на дії ліквідатора на чотири місяці колегія суддів зазначає, що ані Господарським процесуальним кодексом України, ані Законом про банкрутство не встановлено строків розгляду скарг на дії ліквідатора або учасників справи, а тому апелянтом не доведено, що судом порушено норми Господарського процесуального кодексу України.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що заявник апеляційної скарги не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги на дії ліквідатора Корольова В.В.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не порушено норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що у відповідності до вимог ст.277 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Ухвала господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/2168/17 про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на дії ліквідатора Корольова В.В. ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд; -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі №922/2168/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.05.2019.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель