ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 65

28.05.2019 року Справа № 904/4496/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/4496/18 (суддя Первушин Ю.Ю., повне рішення складено 25.01.2019)

за позовом дочірнього підприємства "Автомаз-Україна", м. Київ

до приватного підприємства "Укравтодизель", м. Дніпро

про стягнення грошової суми сплаченої за товар неналежної якості в розмірі 285000грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/4496/18 дочірньому підприємству (далі-ДП) "Автомаз-Україна" відмовлено у задоволенні позову про стягнення з приватного підприємства (далі ПП) "Укравтодизель" 285000грн., сплачених за товар;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з недоведення позивачем обставин стосовно того, що саме переданий відповідачем товар був неналежної якості, що після такої передачі було встановлено відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Вуглепромтранс» на підставі акту невідповідності поставленої продукції від 18.07.2018;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ДП "Автомаз-Україна" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно оцінено та зібрано докази, упереджено оцінено наявні докази, що в свою чергу призвело до неповного встановлення обставин, які мають значення для справи просить його скасувати, ухвалити нове рішення та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що відповідачем не було зазначено, а судом не з`ясовано, який саме заводський номер двигуна мав предмет позову, хоча заводськи номери двигунів були чітко визначені у сертифікатах та митній декларації, які були надані відповідачем під час проведення сторонами операції купівлі-продажу, про те, що для з`ясування цих обставин позивачем на адресу первісного постачальника двигуна та ТОВ «Автокомплекти «Автек» були направлені відповідні запити, станом на 17.01.2019 відповіді на запити не отримано, про те, що під час розгляду справи у суду викликав сумнів доказ зі сторони позивача паспорт на «Двигун ЯМЗ-238М2» №ВО428247 і не викликало сумніву твердження відповідача стосовно невідповідності поставленого позивачу товару і предмету позову, про те, що відповідачем не вказано, який заводський номер мав товар, що був поставлений позивачу, а також про те, що господарський суд прийняв як доказ усне твердження відповідача стосовно різних предмету позову і поставленого позивачу товару;

- позивачем заявлені клопотання про витребування доказів з метою з`ясування достовірності обставин, вказаних у запереченнях відповідача;

- відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ДП «Автомаз-Україна», посилається на те, що позивачем в ході судового розгляду справи не було доведено належними та допустимими доказами факту передання йому товару неналежної якості, на те, що індивідуальний заводський номер двигуна сторони не обумовили при укладанні договору купівлі-продажу, жодних ідентифікуючих ознак товару з видаткових накладних та платіжних доручень не вбачається, а тому неможливо встановити стосовно якого товару у позивача виникли претензії до відповідача, на те, що спірний двигун може бути іншим, ніж той який був предметом купівлі-продажу, на те, що претензії позивача стосовно неякісного товару виникли вже після того, як подібний двигун був проданий ним ТОВ «Вуглепромтранс», а також на те, що відповідно до ч.2 ст.679 Цивільного кодексу України саме на покупця покладається відповідальність за товар з моменту його фактичної передачі останньому.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2018 відповідач передав позивачу двигун «ЯМЗ-238М2" за ціною 285000грн., що підтверджується представленою в матеріалах справи копією видаткової накладної №ПП-00000087 від 06.07.2018.

Вартість поставленого товару була оплачена позивачем згідно з платіжним дорученням №380 від 06.07.2018.

10.07.2018 позивач поставив ТОВ Вуглепромтранс двигло ЯМЗ-238М2, каталожний номер 238М2-10000186, що підтверджується копією видаткової накладної №023-000815 та довіреністю ТОВ "Вуглепромтранс" №613 від 09.07.2018.

13.07.2018 ТОВ "Вуглепромтранс" направило на адресу позивача лист №519, в якому просило направити представника для приймання поставленого товару по якості у зв`язку з виявленням прихованих дефектів.

За наслідками приймання 18.07.2018 посадовими особами ТОВ «Вуглепромтранс», представниками ПрАТ «Донецксталь-МЗ», позивача та начальником служби шляху складено акт невідповідності поставленої продукції.

Вказаним актом зафіксовані обставини поставки 10.07.2018 запасних частин згідно з договором №9175/18-КП від 12.04.2018 за видатковою накладною №023-000816 від 10.07.2018 та перелік недоліків двигуна.

За висновками комісії двигун ЯМЗ-238М2 №ВО428247 підлягає заміні на новий відповідно до договору.

19.07.2018 позивачем на адресу відповідача направлено лист - претензію № 19/07-1, в якій висловлено вимогу про повернення неякісного товару та повернення сплачених за нього грошових коштів на протязі п`яти календарних днів.

Питання повернення спірного товару не вирішено відповідачем, сплачені за нього кошти в сумі 285000грн. позивачу повернені не були.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ДП "Автомаз-Україна" з позовом до господарського суду про стягнення з ПП «Укравтодизель» сплаченої за товар грошової суми в розмірі 285000грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

П.1 ч. 2 ст.11 Кодексу встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.202 названого Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст.ст.525, 526 Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У даному випадку, вищезазначені фактичні обставини свідчать про те, що сторонами укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.673 Кодексу продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з ст. 674 Кодексу відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.675 Кодексу товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Ч.2 ст.678 Кодексу передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Ч.1 ст.74 та ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 86 названого Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо досліджуваної справи, то акт невідповідності продукції від 18.07.2018 складений представниками позивача та ТОВ «Вуглепромтранс» без участі представника відповідача.

Одночасно слід зазначити, що у вказаному акті містяться посилання на договір №9175/18-кп від 12.04.2018, згідно з яким позивач передав ТОВ «Вуглепромтранс» двигун ЯМЗ-238 М2 (240к.с.) МАЗ, КРАЗ (вир-во ЯМЗ, 2017р.в.) 238М2-1000186.

Між тим, вказаний договір з визначенням конкретного найменування товару, його марки, номеру, інших технічних характеристик, а також умов приймання продукції по якості позивачем не надано.

Відсутні в матеріалах справи і товаросупровідні документи на товар, які мали бути передані ТОВ «Вуглепромтранс» разом з товаром, що є предметом договору №9175/18-кп від 12.04.2018.

Також господарський суд правильно послався на те, що позивач здійснив відповідні дії для встановлення наявності чи відсутності певних недоліків поставленого товару під час його приймання, прийняв товар, який придбався для відповідної мети, що підтверджується наявним у зазначеній вище видатковій накладній підписом уповноваженої особи дочірнього підприємства «Автомаз-Україна».

У цьому зв`язку акт невідповідності поставленої продукції від 18.07.2018 не являється належним і допустимим доказом в підтвердження обставин щодо поставки відповідачем неякісного товару.

Цілком вірно господарським судом зазначено і те, що відсутність індивідуальних ознак предмету договору купівлі-продажу, укладеного сторонами по даній справі, унеможливлює встановлення тотожності спірного двигуна ЯМЗ -238М2, який було продано в подальшому позивачем ТОВ «Вуглепромтранс» та товаром, який було продано відповідачем за видатковою накладною № ПП-00000087 від 06.07.2018.

Представлена в матеріалах справи копія звіту позивача про переміщення товарів на складах не являється доказом ідентичності товару, оскільки має односторонній характер.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставин поставки йому неякісної продукції позовні вимоги про стягнення 285000грн. правильно визнані господарським судом такими, що не підлягають задоволенню.

Отже рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.

Клопотання ДП «Автомаз-Україна» про витребування додаткових доказів задоволенню не підлягає, оскільки, всупереч вимогам ст.269 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/4496/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 06.06.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна