ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/1241/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Волмі"

розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 21.11.2018

у складі колегії суддів: Шутенко І.А. (головуючий), Геза Т.Д., Мартюхіна Н.О.

та ухвалу Господарського суду Донецької області

від 09.07.2018

у складі судді Тарапата С.С.

у справі №905/1241/18

за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмі"

про банкрутство

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 22.12.2018 поштовим відправленням Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2018 у справі №905/1241/18 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №905/1241/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2019.

3. Ухвалою від 15.02.2019 Верховний Суд поновив Головному управлінню Державної фіскальної служби у Донецькій області строк на касаційне оскарження, відкрив касаційне провадження у справі №905/1241/18 за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2018, призначив розгляд касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на 23.04.2019.

4. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.07.2018 заяву Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області () про порушення справи про банкрутство ТОВ "Волмі" () від 26.06.2018 повернено без розгляду. Ухвала суду про повернення заяви мотивована тим, що заява підписана представником Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області за довіреністю. При цьому, посилання на номер і дату довіреності представника в заяві відсутнє, а до заяви додана копія довіреності №7 від 08.02.2018, видана начальником Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, з якої не вбачається право останньої на підписання заяв про відкриття (порушення) провадження у справі про банкрутство. Відтак, місцевий суд, з посиланням на частину 1 статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), дійшов висновку про наявність підстав для повернення зазначеної заяви.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

6. Постановою від 21.11.2018 Східний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2018 залишив без змін.

6.1. Постанова апеляційного суду, з посиланням на статті 2, 9, 11 Закону про банкрутство, мотивована тим, що з доданої до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство копії довіреності №7 від 08.02.2018 (т. 1, а.с. 26) вбачається, що ГУ ДФС у Донецькій області в особі начальника ГУ ДФС у Донецькій області уповноважує головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів з питань погашення боргу юридичного управління ГУ ДФС у Донецькій області представляти інтереси ГУ ДФС у Донецькій області в усіх державних органах, установах, підприємствах, в усіх без виключення судах (місцевих, загальних, адміністративних, господарських, апеляційних загальних, адміністративних, господарських, Верховному Суді (Великій Палаті Верховного Суду, Касаційному адміністративному суді, Касаційному цивільному суді, Касаційному кримінальному суді) з усіма правами та обов`язками, наданими статтями 42, 46, 49 ГПК України, статтями 43, 49, 52 ЦПК України, статтями 44, 47, 51 КАС України. При цьому, права, що стосуються господарського судочинства, та на які на підставі цієї довіреності уповноважений представник, зазначені довірителем як такі, що передбачені статтями 42, 46, 49 ГПК України, однак, вказаними статтями не регулюється провадження у справі про банкрутство та не закріплено право щодо подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

6.2. Апеляційний суд відхилив доводи апелянта про те, що довіреністю надано право представнику подавати "заяви" і тому подати та підписати заяву про порушення провадження у справі про банкрутство представник ДФС мав право. За висновком апеляційного господарського суду поняття "заяви" в розумінні положень ГПК України не є тотожним поняттю "заяв" у межах провадження у справі про банкрутство. Оскільки Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом" є спеціальним Законом, в межах якого регулюються усі питання заборгованості боржника, що виникають з господарської діяльності боржника, в тому числі господарсько-правові, цивільно-правові, публічно-правові, фінансові, адміністративні та інші, а Закон про банкрутство містить ряд особливостей та суттєвих відмінностей від положень ГПК України.

6.3. Апеляційний суд звернув увагу на те, що факт порушення справи про банкрутство має наслідком введення відповідних процедур провадження, які тягнуть за собою численні та суттєві правові наслідки, які мають характер публічних.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (ГУ ДФС у Донецькій області)

7. Скаржник, з посиланням на статтю 11 Закону про банкрутство, статті 12, 42, 56 ГПК України доводив, що зазначеними законодавчими актами не встановлено будь-яких додаткових вимог для оформлення довіреності, зокрема, на подання заяви про порушення справи про банкрутство. При цьому, статтею 248 ЦК України визначено випадки, за яких представництво за довіреністю припиняється, однак, жодна з перелічених обставин в зазначеній статті не мала місце під час звернення ГУ ДФС у Донецькій області до місцевого суду із заявою про відкриття справи про банкрутство ТОВ "Волмі".

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

8. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Частина 1 статті 8 - ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Частина 3 статті 8 - у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Частина 1 статті 10 - справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або місцем проживання боржника-фізичної особи.

Частина 2 статті 10 - право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частина 2 статті 11 - до заяви про порушення справи про банкрутство додаються:

- докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті;

- довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

- докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

- рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

- відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

- докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Частина 1 статті 14 - господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, якщо:

- провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно із законом;

- справа не підсудна даному господарському суду;

- стосовно боржника вже порушено справу про банкрутство;

- юридичну особу-боржника припинено в установленому законодавством порядку;

- до боржника заявлено вимоги, які не є безспірними;

- вимоги кредитора повністю забезпечені заставою майна боржника;

- господарським судом затверджено план санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство згідно зі статтею 6 цього Закону;

- з інших підстав, передбачених статтею 62 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

9. Цивільний кодекс України

Стаття 246 - довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

10. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 6 статті 12 - господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 1 статті 56 - сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Пункт 1 частини 1 статті 60 - повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частина 1 статті 61 - представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Частина 2 статті 61 - обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Частина 3 статті 61 - підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються ЦК України, а представництва за ордером - законодавством про адвокатуру.

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 1 статті 86 - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пункт 1 частини 5 статті 174 - суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

11. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень статті 11 Закону про банкрутство, частини 6 статті 12, статей 42, 56, 174 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

12. Виходячи з аналізу статей 237, 244, 246 ЦК України, статей 12, 56, 60 ГПК України, частини 2 статті 10 Закону про банкрутство, сторона може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а юридична особа, держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. При цьому, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

13. Відповідно до частин 1, 3 статті 60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи; довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частин 2, 3 статті 244 ЦК України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність представника повинна відповідати загальним вимогам, передбаченим цивільним законодавством, зокрема, статті 247 ЦК України.

14. Як встановлено апеляційним судом та вбачається з копії довіреності №7 від 08.02.2018 (т. 1, а.с. 26), зазначена довіреність видана ГУ ДФС у Донецькій області в особі начальника ГУ ДФС у Донецькій області; нею уповноважено головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів з питань погашення боргу юридичного управління ГУ ДФС у Донецькій області представляти інтереси ГУ ДФС у Донецькій області в усіх державних органах, установах, підприємствах, в усіх без виключення судах (місцевих, загальних, адміністративних, господарських, апеляційних загальних, адміністративних, господарських, Верховному Суді (Великій Палаті Верховного Суду, Касаційному адміністративному суді, Касаційному цивільному суді, Касаційному кримінальному суді) з усіма правами та обов`язками, наданими статтями 42, 46, 49 ГПК України, статтями 43, 49, 52 ЦПК України, статтями 44, 47, 51 КАС України, зокрема, але не обмежуючи такими правами: пред`явлення позову (заяви, подання, клопотання, відзиву, заперечення, інших передбачених процесуальним законодавством документів)… Довіреність уповноважує представника на підписання всіх процесуальних документів … (т. 1, а.с. 11).

Верховний Суд зазначає, що заява про порушення справи про банкрутство є одним з процесуальних документів, на підставі якого судом приймаються процесуальні рішення. Відтак, очевидним є те, що спірною довіреністю уповноважено представника на подання та підписання заяви про порушення справи про банкрутство як одного з процесуальних документів.

Верховний Суд звертає увагу, що частина 2 статті 11 Закону про банкрутство, стаття 245 ЦК України, статті 60-61 ГПК України не містять вказівок щодо особливої форми чи окремих положень довіреності у випадку представництва фізичної чи юридичної особи у справі про банкрутство. Разом з тим, виходячи з аналізу частини 1 статті 10 Закону про банкрутство та частини 6 статті 12 ГПК України, справи про банкрутство підвідомчі господарським судам та розглядаються в порядку, передбаченому для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, висновки судів про необхідність зазначення в дорученні окремо повноважень щодо подання заяв про порушення справ про банкрутство та їх підписання є необґрунтованими в силу зазначених норм процесуального та матеріального права.

Наявні у довіреності №791/10 від 15.01.2018 повноваження довіреної особи ОСОБА_1 на представництво інтересів державного органу у господарських судах, з наділенням його правами подавати без будь-яких обмежень від імені такого органу процесуальні документи, в тому числі й заяви, є достатньою підтвердженням наявності у такої особи права на подання заяви про порушення справи про банкрутство до місцевого господарського суду.

Також, місцевим та апеляційним судами не встановлено підстав припинення чи скасування такої довіреності №7 від 08.02.2018 згідно статей 248, 249 ЦК України.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про відсутність повноважень у головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів з питань погашення боргу юридичного управління ГУ ДФС у Донецькій області Лисенкова Д.М. на подання та підписання заяви про порушення справи про банкрутство від імені ГУ ДФС у Донецькій області.

15. Верховний Суд зазначає, що у рішенні від 09.03.2011 у справі "Буланов та Купчик проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.12.2016 у справі "ТОВ "ФРІДА" проти України").

Отже, необґрунтована відмова місцевого суду у прийнятті до провадження заяви про порушення справи про банкрутство і залишення в силі прийнятої місцевим судом ухвали постановою апеляційного суду, порушує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ до суду та позбавляє можливості ефективного захисту своїх прав і законних інтересів в суді, яке гарантовано процесуальним законодавством як загальний принцип судочинства та практики ЄСПЛ.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

16. Доводи скаржника, зазначені в пункті 7 описової частини даної постанови, Верховний Суд вважає обґрунтованими з підстав, зазначених в пунктах 12-15 мотивувальної частини даної постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. З огляду на зазначене та наявність порушень норм процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, скасування постанови апеляційного суду та ухвали суду першої інстанції з передачею справи №905/1241/18 для продовження розгляду зі стадії прийняття заяви про порушення справи про банкрутство боржника.

В. Судові витрати

18. У зв`язку із задоволенням касаційної скарги та передачею справи для подальшого розгляду місцевим судом, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 129 ГПК України Верховним Судом не вирішувалось.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2018 у справі №905/1241/18 скасувати, справу №905/1241/18 передати до Господарського суду Донецької області для продовження розгляду зі стадії прийняття заяви про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Волмі".

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк