РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 м. Київ Справа № 910/3824/19

За позовом: публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ НАФТОГАЗ УКРАЇНИ";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 913,06 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонернк товариство "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 913,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строк виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором купівлі-продажу природного газу від 26.11.2013 № 1088/14-ТЕ-18, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 913,06 грн., з яких: 296,59 грн. - пеня, 61,90 грн. - 3 % річних та 554,57 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3824/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу природного газу від 26.11.2013 № 1088/14-ТЕ-18 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу у 2014 році природний газ, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що газ, що постачається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками.

Положеннями пункту 6.1 Договору передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 Договору позивач має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 Договору, останній зобов`язується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так позивачем в період з січня 2014 по грудень 2014 здійснено поставку газу на користь покупця на загальну суму 16.730,27 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями актів приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 31.01.2014 на суму 4.330,84 грн.;

- від 28.02.2014 на суму 3.771,80 грн.;

- від 31.03.2014 на суму 2.711,36 грн.;

- від 30.04.2014 на суму 511,89 грн.;

- від 31.10.2014 на суму 348,24 грн.;

- від 30.11.2014 на суму 2,064,61 грн.;

- від 31.12.2014 на суму 2.991,53 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору, на думку позивача, має місце допущене з боку відповідача порушення строку виконання грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 296,59 грн. - пеня, 61,90 грн. - 3 % річних та 554,57 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Приписами частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 № 1730-VІІІ (редакція з 30.11.2016), на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів поданого позивачем розрахунку нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат, станом на 29.11.2016, основна заборгованість відповідача перед позивачем за укладеним між сторонами спору Договором - відсутня.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини, позовні вимоги про стягнення з відповідача 296,59 грн. - пені, 61,90 грн. - 3 % річних та 554,57 грн. - інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац