СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" червня 2019 р. Справа № 922/3637/18

Суддя-доповідач Фоміна В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБК Плюс" (вх. № 1695 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2019 у справі №922/3637/18, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Присяжнюком О.О., дата складання повного тексту рішення - 19.04.2019,

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБК Плюс", м. Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБК ПЛЮС" про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №4Ю16082ЛИ від 16.09.2016 в розмірі 26410391,91грн (12637354,45грн - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 9768955,31грн - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном; 4004082,15 грн. - пеня за порушення грошового зобов`язання). Також позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.04.2019 у справі №922/3637/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБК Плюс" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за договором фінансового лізингу №4Ю16082ЛИ від 16.09.2016 в розмірі 26410391,91грн (12637354,45грн - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 9768955,31грн - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном; 4004082,15грн - пеня за порушення грошового зобов`язання), витрати по сплаті судового збору в сумі 396155,88грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2019 у справі №922/3637/18 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ТОВ "ЮБК Плюс" повністю.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду на підставі статті 256 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення відповідач отримав поштою лише 02.05.2019.

Крім того, апелянт просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Щодо заявленого клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення 18.04.2019 (повний текст судового рішення складено 19.04.2019), а отже, строк подання апеляційної скарги сплив 10.05.2019 (з урахуванням вихідних днів).

Проте, апелянт отримав повний текст оскаржуваної ухвали 02.05.2019, звернувся з апеляційною скаргою 21.05.2019, про що свідчить відтиск штампу на першому аркуші апеляційної скарги.

Пунктом 1 частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Зі змісту положень статті 256 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що факт отримання судового рішення не в день його проголошення або складення надає право скаржнику на поновлення строку на апеляційне оскарження за обставин, визначених у частині 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України та зважаючи на подання апеляційної скарги в межах двадцятиденного строку з моменту отримання оскаржуваного рішення, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначеного статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129 Конституції України, статтею 254 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що строк ним пропущений з поважних причин.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшла висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи характер вимог, а також приписи чинного законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, слід відзначити, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 594233,82,00 грн (396155,88*150%).

Апелянтом судовий збір у встановленому законом порядку і розмірі не сплачено. Натомість, надано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтовано тим, що сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду є значною, а тому, скаржник не має можливості сплатити судові витрати через незадовільний майновий стан; в прохальній частині апеляційної скарги міститься вимога про відстрочення сплати судового збору

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суддя-доповідач зазначає таке.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити апелянту сплату судового збору лише за умов, передбачених законодавством, які не відносяться ані до спірних правовідносин, ані до апелянта.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Більше того, на підтвердження вимоги про відстрочення сплати судового збору апелянт не наводить суду жодних обґрунтувань.

Враховуючи наведене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач доходить висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку і розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження у справі та є підставою для залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБК Плюс" (вх. № 1695 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2019 у справі №922/3637/18 без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту цієї ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку та розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.174, 234, 255-256, 258-259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБК Плюс" (вх.№ 1695 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2019 у справі №922/3637/18 залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮБК Плюс" десятиденний строк, з дня вручення цієї ухвали скаржнику для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.О. Фоміна