ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. Справа№ 910/13098/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи,

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 (повний текст складено 07.03.2019)

у справі №910/13098/18 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування", с. Софіївська Борщагівка

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 99 000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (далі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп" (далі - ПрАТ "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп", відповідач) про стягнення 99000,00 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU №10850 від 15.02.2018 та у зв`язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі №910/13098/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" суму страхового відшкодування у розмірі 99000,00 грн та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/13098/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А.(доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп" залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

09.04.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2019 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та подано докази направлення копії апеляційної скарги з доданими до неї документами третій особі Гнєдашу В`ячеславу Івановичу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/13098/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), а також встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу впродовж семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Від позивача 22.04.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній заперечує проти доводів апеляційної скарги відповідача та просить апеляційний господарський суд залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2019 у справі 910/13098/18.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

15.02.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" та Міністерством з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №10850 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 1.3. Договору позивач, як страховик, зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та на умовах, визначених цим договором, а страхувальник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Термін дії Договору - з 15.02.2018 до 24 год. 00 хв. 15.02.2019.

23.02.2018 по вул. Льва Толстого, 61 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , та Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1, не впевнився в безпеці маневру, здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ford Mondeo, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 10.04.2018 у справі №760/5530/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

14.03.2018 до позивача звернулося Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, в особі Державного секретаря Міністерства Злакомана С.Л. із заявою про виплату страхового відшкодування (вх. 15/04/9.01/0447.18) у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU №10850.

На підставі страхового акту №1371 від 23.03.2018, рахунку №КмдС-0004774 від 13.03.2018, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Віді-Край Моторз", відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , становить 147 587,52 грн., та Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. №4062 від 20.03.2018, складеного суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Врублевським В.О. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №12/16 від 12.01.2016), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , становить 147 365,64 грн., позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів страхувальнику (на рахунок СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді-Край Моторз") у сумі 143 328,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4721 від 03.04.2018.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 143 328,98 грн.

21.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування вих. №15/04/8.04/160-18, яку відповідач отримав 29.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №061.

У серпні 2018 позивач отримав від відповідача лист вих. №1166 від 20.08.2018, яким Приватне акціонерне товариство "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп" відмовило у здійсненні страхового відшкодування, оскільки поліс №АК/7655173 виданий громадянину ОСОБА_2 який належить до пільгової категорії відповідно до пункту 13.2 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в той час як автомобілем Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди керувала третя особа, а тому відповідач вказує, що вимоги позивача є повністю безпідставними.

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку із сплати страхового відшкодування за полісом №АК/7655173, оскільки, за твердженням відповідача, даний поліс був виданий на пільговій основі особі іншій, ніж була визнана винною у настанні спірної ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

За приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що позивачем виплачено страхове відшкодування страхувальнику за договором добровільного майнового страхування CLAU №10850, а тому до позивача перейшло право вимоги у межах фактичних витрат до заподіювача шкоди, а саме, до третьої особи.

Проте, оскільки цивільно-правова відповідальність третьої особи застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7655173, та, з огляду на положення ст. 6, пункту 22.1. ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" належне позивачу право вимоги має бути звернено до відповідного страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність третьої особи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими аргументи відповідача стосовно того, що страховий захист цивільно-правової відповідальності за шкоду заподіяну третім особам не поширюється на Гнєдаша В.І. (третя особа у справі), а тому він має нести особисту відповідальність за заподіяну шкоду, з огляду на те, що забезпеченим транспортним засобом за полісом №АК/7655173 від 21.12.2017 являється автомобіль "Skoda", д/н НОМЕР_2 .

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_2 , за участю якого відбулася дорожньо-транспортна пригода зазначений в полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7655173.

Відповідно до пункту 1.4 частини 1 статті 1 наведеного Закону правомірність володіння забезпеченим транспортним засобом презюмується.

Доказів того, що третя особа неправомірно заволоділа транспортним засобом суду не надано.

Склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність за пошкодження транспортного засобу, встановлений постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2018 року, копію якої приєднано до матеріалів справи.

Отже, жодних обґрунтованих підстав вважати, що спірна ДТП не являється страховим випадком у розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" немає.

Відповідач, обґрунтовуючи свою правову позицію, посилається на рішення Конституційного Суду України №1-6/2014 від 23.12.2014.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене рішення Конституційного Суду України жодним чином не підтверджує та не спростовує наявність у відповідача обов`язку із здійснення страхового відшкодування, оскільки у своєму рішенні Конституційний Суд України тлумачив положення ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо їх застосування до випадків коли відповідна особа володіє транспортним засобам на праві власності або на іншій правовій підставі. При цьому, Конституційним Судом України було роз`яснено, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).

В свою чергу, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

При цьому, у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спірна ДТП є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача, як у страховика на спірним полісом, наявний обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В матеріалах справи наявний Звіт про визначення вартості матеріального збитку вих. №4062 від 20.03.2018, складений суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Врублевським В.О. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №12/16 від 12.01.2016), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , становить 147 365,64 грн.

Відповідач не заперечував щодо визначеної позивачем вартості відновлювального ремонту автомобіля Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , а лише вказував, що міра його відповідальності обмежена лімітом згідно полісу у розмірі 100 000,00 грн. та франшизою у розмірі 500,00 грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 147 365,64 грн.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення №4721 від 03.04.2018 вбачається, що позивачем було перераховано за заявою страхувальника від 14.03.2018 (вх. №15/04/9.01/0447.18) на поточний рахунок ТОВ "ВіДі-Край Моторз" суму відшкодування у розмірі 143 328,97 грн., тобто відшкодовано збитки в повному обсязі.

Пунктом 9.1. ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 9.4. ст. 9 Закону передбачено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7655173 вбачається, що ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 100 000,00 грн., а розмір франшизи встановлений в сумі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2019 у справі 910/13098/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Приватне акціонерне товариство "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.Бі.Ай-Кооп" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі № 910/13098/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 у справі №910/13098/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13098/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир