ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019м. ДніпроСправа № 914/489/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю.

за позовом Фізичної особи - підприємця Дудяка Сергія Володимировича, м. Львів

до Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК" (49049, м. Дніпро, вул. Далека, буд.2, )

про стягнення заборгованості у розмірі 113 599,20 грн. (основний борг), 454,00 грн. (інфляційні витрати), 280,00 грн. (3% річних), 1 921,00 грн. (судовий збір)

Представники:

від позивача: Дудяк С.В. паспорт НОМЕР_3 виданий 22.10.1996р.

від відповідача: представник адвокат Кириченко О.П. дов. № б/н від 11.01.19р.

СУТЬ СПОРУ:

15.04.2019 р. до господарського суду Дніпропетровської області від Фізичної особи - підприємця Дудяка Сергія Володимировича надійшла позовна заява до Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК" про стягнення заборгованості у розмірі 113 599,20 грн. (основний борг), 454,00 грн. (інфляційні витрати), 280,00 грн. (3% річних), 1 136,00 грн. (судовий збір).

Ухвалою суду від 16.04.2019р. позовну заяву залишено без руху. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 2 ст. 174 ГПК України); надати інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; надати підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

03.05.2019р. позивач усунув виявлені господарським судом недоліки.

Ухвалою суду від 06.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.05.2019р. о 12:00 год.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач вимоги ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019р. не виконав, відзив на позов не надав. Проте в задоволені позовних вимог позивача заперечує.

27.05.2019р. до суду від представника відповідача адвоката Кириченко О.П. б/н від 27.05.2019р. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стосовно клопотання про відкладення розгляду справи, слід зазначити, що це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. У зв`язку з тим, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 28.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2018р. між Фізичною особою підприємцем Дудяк Сергієм Володимировича (далі - Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ПРОФІ-ПАК" (далі - Покупець) укладено Договір поставки № 11210 (далі - Договір поставки).

Відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплати за хімічні продукти, у подальшому "товар", на умовах, визначених цим договором. Поставку товару будуть здійснюватися окремими партіями на підставі накладних, які підписуються поновленими представниками сторін і є невід`ємною частиною даного договору. (п.п. 1.1 , 1.2. Договору поставки).

Загальна суму договору розраховується шляхом додавання загальних сум партій товару. (п. 2.1 Договору поставки).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору поставка товару здійснюються партіям. Товар, що є предметом цього договору постачається в строки, вказані в накладних на кожну партію товару.

Товар поставляється на умовах поставки Інкотермс-2000, погоджених сторонами (п. 3.3 Договору).

Покупець зобов`язується при оформлені замовлення надати постачальнику заявку. Здійснити передоплату 100% за товар згідно рахунку або оплату повністю за товар у строки, вказані у рахунках (п. 4.1 Договору поставки).

Відповідно до п. 4.2. Договору поставки постачальник зобов`язується прийняти заявку на поставку товару, узгодити асортимент, кількість, вартість, строки оплати та поставки замовленої партії товару. Своєчасно здійснювати відвантаження товару покупцю. Відвантаження товару на підставі заявок покупця, якщо сторонами не погоджений інший порядок, умови та строки відвантаження товару.

Оплата за товар здійснюється покупцем у строки, вказані у рахунках на кожну окрему партію товару (5.1. Договору поставки).

За невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків по договору винна сторона несе відповідальність в повному обсязі відповідно до чанного законодавства. За порушення строків поставки товару, вказаних у рахунках, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення від вартості несвоєчасного виготовленого/поставленого товару. За несвоєчасну оплату вартості товару згідно строків, зазначених у рахунках, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення оплати від неоплаченої вартості товару (п.п. 7.1., 7.2., 7.3. Договору поставки).

Даний договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019 року (п. 11.1. Договору поставки).

08.02.2019 року ФОП Дудяк Сергій Володимирович поставив ПрАТ "Профі-Пак" продукцію, а саме: розріджувач органічний (УКТЗЕД ), метоксіпропанол, етилацетат на загальну суму у розмірі 113 599,20грн., що підтверджується накладною №_10802_ від 08.02.2019р., довіреністю № 9 від 07.02.2019р., товарно-транспортної накладною № 43290 від 08.02.2019р.

ФОП Дудяк Сергій Володимирович виставив ПрАТ "Профі-Пак" рахунок № НОМЕР_1 від 07.02.2019р. у розмірі 113 599,20 грн. за розріджувач органічний (УКТЗЕД ), метоксіпропанол, етилацетат з терміном сплати 22.02.2019р.

У зв`язку з невиконанням умов договору поставки № 11210 від 12.10.2018р. укладеного між ФОП Дудяк Сергієм Володимировича та ПрАТ "ПРОФІ-ПАК", ФОП Дудяк Сергій Володимирович направив претензію № 05/03-1 від 05.03.2019р. про оплату заборгованості, відповідно до якої зазначає, що в разі несплати заборгованості в 7 - денний строк з моменту відправки даної претензії, вони будуть змушені звернутися з позовом до господарського суд для захисту своїх інтересів, внаслідок чого буде додатково стягнуто пеню, інфляцію, штраф, 3% річних, судові витрати та витрати на юридичну допомогу.

Між ФОП Дудяком Сергієм Володимировичем та ПрАТ "Профі-Пак" підписано акт звірки між контрагентами станом на 26.02.2019 рік відповідно до якого залишок грошових коштів які потрібно сплатити становить 113 599,20 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не оплатив, що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, у зв`язку з тим, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 113 599,20 грн. підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 280,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 454,00 грн.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Враховуючи наявність заборгованості, перевіривши розрахунок, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 280,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначена позиція суду узгоджена з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах № 905/707/16 від 26.10.2016р., № 905/711/16 від 22.11.2016р. та № 904/6149/16 від 27.12.2016р.

З врахуванням викладеного, перевіривши розрахунок, суд вважає, що інфляційні втрати заявлені позивачем підлягають визнанню у розмірі 454,00 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 113 599,20 грн., інфляційних втрат - 454,00 грн., 3% річних - 280,00 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК" (49049, м. Дніпро, вул. Далека, б. 2, ) на користь Фізичної особи підприємця Дудяка Сергія Володимировича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) суму основного боргу у розмірі 113 599 (сто тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 20 коп., інфляційні втрати - 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., 3% річних - 280 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.05.2020р.

Суддя І.В. Владимиренко