ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Справа № 903/186/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Соколовська О.В.,

представники учасників справи:

позивача- Іоннікова Ю.В.;

відповідача- Янкевич Л.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Акціонерного товарис-тва «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду Волин-ської області від 10.04.2019р. у справі №903/186/19 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз

України» м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

«Волиньгаз» м.Луцьк

про стягнення 39 500 559 грн. 24 коп. інфляційних та річних,-

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.04.2019р. зупинено провадження у справі №903/186/19 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Наф-тогаз України» (надалі в тексті АТ «НАК ««Нафтогаз України» до Публічного акціонерного това-риства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» (надалі в тексті ПАТ «Волиньгаз») про стяг-нення 39 500 559 грн. 24 коп. інфляційних та річних до набрання законної сили судовим рішенням у справі №903/470/16.(т.2, арк.справи 32-33).

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасу-вати ухвалу господарського суду Волинської області від 10.04.2019р. у даній справі про зупинення провадження.(т.2, арк.справи 39-43).

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду справи №903/186/19, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, не-можливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості вимог відповідно до викладе-них у позові обставин. Судом першої інстанції невірно зазначено, що предмет позову у справі №903/470/16 виходить за межі предмету позову у справі №903/186/19. З матеріалів справи чітко вбачається, що предметом розгляду у справі №903/186/19 є стягнення з ПАТ «Волиньгаз» інфляцій-них втрат та 3% річних, в той час як предметом у справі №903/470/16 є стягнення основного боргу за договором №13-167-ВТВ від 04.01.2013р., пені та 3% річних. Отже, обидві справи мають абсо-лютно різні предмети позову, що виключає можливість взаємопов`язаності. Не заслуговує уваги і твердження суду про неможливість розгляду тотожних вимог різними судами. З вищезазначеного є очевидним, що, позовні вимоги у обидвох справах не є однаковими. Крім того, як було вказано судом у оскаржуваній ухвалі, у справі №903/470/16 Позивач просить суд стягнути штрафні та фі-нансові санкції за період з січня 2013 по грудень 2015 року, водночас у справі №903/470/16 заявле-на вимога про стягнення вищевказаних санкцій за період з березня 2016 року по 31 січня 2019 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Позивача.(т.2, арк.справи 36).

21.05.2019р. через канцелярію суду надійшов відзив Відповідача, у якому він просить зали-шити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.(т.2, арк. справи 67-69).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 28.05.2019р. представник Позивача підтримав до-води апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Пред-ставник Відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав свої пояснення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм ма-теріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів оскарження, АТ «НАК «Нафтогаз України» звернувся до госпо-дарського суду Волинської області із позовом про стягнення з ПАТ «Волиньгаз» 39 500 559 грн. 24 коп. інфляційних втрат, -3% річних та судових витрат по справі. Позовні вимоги обґрунтовані не-належним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати згідно договору від 04.01. 2013р. №13-167-ВТВ купівлі-продажу природного газу.(т.1, арк.справи 3-6).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 15.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №903/189/19.(т.1, арк.справи 1).

09.04.2019р. Відповідач подав клопотання про зупинення провадження у даній справі №903/ 189/19 до вирішення справи №903/470/16 за позовом АТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення ПАТ «Волиньгаз» 96 560 478 грн. 70 коп. основного боргу та штрафних санкцій за договором купів-лі-продажу природного газу від 04.01.2013р. №13-167-ВТВ. Клопотання обґрунтоване тим, що справа №903/186/19 є похідною від справи №903/470/16, оскільки Позивач має намір стягнути ін-фляційні втрати в сумі 32 936 578 грн. 94 коп. та 6 563 980 грн. 30 коп. -3% річних за неналежне ви-конання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору №13-167-ВТВ від 04.01.2013р. (із основного боргу 81 529 577 грн. 18 коп. за період з 01.03.2016р. по 31.01.2019р.), рішення гос-подарським судом про стягнення суми основного боргу не прийнято.(т.2, арк.справи 27).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 10.04.2019р. задоволено клопотання Відповідача та зупинено провадження у справі №903/186/19 до ухвалення остаточного рішення у справі №903/470/16. Ухвала вмотивована неможливістю з`ясування та встановлення у даному про-цесі обставин, що є предметом спору у справі №903/470/16, та які мають значення для вирішення даної справи, а тому господарський суд першої інстанції дійшов висновку про зупинення провад-ження у справі №903/189/19.(т.2, арк.справи 32-33).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Євро-пейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий ... розгляд його справи ...судом,..., який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного харак-теру».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захи-щене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договір-ної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося не-виконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала про-цесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б приз-водити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`яза-лися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 р. у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).

Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів приймає до уваги, що статтею 227 ГПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктив-ної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господар-ського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

По суті зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення проце-суальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкод-жають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провад-ження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повно-му, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кож-ного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському су-ду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається гос-подарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється немож-ливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розгляд-дає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Предметом сору у справі №903/470/16 є стягнення з ПАТ «Волиньгаз» 81 289 659 грн. 79 коп. основного боргу та 14 309 943 грн. 20 коп. пені згідно укладеного договору купівлі-продажу природного газу №13-167-ВТВ від 04.01.2013р., а також 960 875 грн. 71 коп. -3% річних за період з січня 2013 року по грудень 2015 року.

При цьому, згідно з п.8.1 договору купівлі-продажу природного газу №13-167-ВТВ від 04.01. 2013р., сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Обставинами, які підлягають встановленню у справі №903/470/16 є: строк виконання зобов-язання з оплати спірного обсягу поставленого природного газу та часу його поставки та встанов-лення за якими саме актами приймання-передачі виникла спірна заборгованість і в якій частині зобов`язання строк його виконання може буде відкладено на строк дії форс-мажорних обставин, чи містять наведені у сертифікаті Торгово-промислової палати обставини непереборної сили ознаки надзвичайності та невідворотності для виконання Відповідачем обов`язку за договором поставки з оплати одержаного природного газу, а також чи міг Відповідач утриматись від зайвого відбору газу на ВТВ.(постанова ВГСУ від 16.05.2017р. у справі №903/470/16).

Таким чином, при дослідженні обставин справи №903/460/17 суду необхідно встановити, зо-крема, чи настав на момент звернення з позовом строк виконання зобов`язань у Відповідача за До-говором купівлі-продажу природного газу №13-167-ВТВ від 04.01.2013р. і який обсяг таких зобо-в`язань.

При цьому, у даній справі предметом спору є стягнення інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу при-родного газу №13-167-ВТВ від 04.01.2013р., виходячи із основного боргу в сумі 81 529 577 грн. 18 коп. за період з 01.03.2016р. по 31.01.2019р.)

Разом з тим, у разі якщо зобов`язання сплатити основний борг за зазначеним Договором у Відповідача не настало або настало в іншому, ніж заявлено Позивачем обсязі, у зв`язку із тривалою дією форс мажорних обставин (що і досліджується в межах справи №903/470/16) спір у даній справі про стягнення додаткових нарахувань, обчислених щодо цієї ж суми боргу не може бути вирішено.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Із зазначених мотивів, апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню, тому ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуванї ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського су-ду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафто-газ України» на ухвалу господарського суду Волинської області від 10.04.2019 року у справі №903/ 186/19 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи у справі №903/186/19 повернути до господарського суду Волинської об-ласті.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.