РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2019Справа № 910/3726/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" про відшкодування шкоди 99 000,00 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 99 000,00 грн. страхового відшкодування на підставі ст. 993 ЦК України та ст.ст. 4, 6, 27 Закону України "Про страхування".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.10.2018 року в м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 (застрахований у позивача транспортний засіб) під керуванням Чердинцева А. О. та транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 124 231,60 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року №755/17132/18, ОСОБА_2 26.10.2018 року о 23 год. 45 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві, по вул. Регенераторна, 4, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями «PEUGEOT 3008» д.н.з. НОМЕР_3 , « MERCEDES -BENZ CLA200», д.н.з. НОМЕР_5 , «BMW XI», д.н.з. НОМЕР_1 , «HUYNDAІ ACCENT», д.н.з. НОМЕР_6 , та «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_7 , що призвело до пошкодження автомобілів, завдало матеріальних збитків та одразу після вчинення зіткнення залишив місце пригоди.

Відповідно до вказаної постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року №755/17132/18, Г ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 .

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 №А505275 від 17.03.2017 року.

Відповідно до рахунку П-419790 від 11.11.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_2 у ДТП склала 197 918,08 грн.

Як вбачається з страхового акту №00277179 від 10.12.2018 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 124 231,60 грн.

Зазначені кошти в розмірі 124 231,60 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 058508 від 11.12.2018 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_2 , який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , керував Гронський М.В..

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_2 , Гронського М.В. встановлена у судовому порядку.

Тому, Гронський М.В. є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре", про що було укладено договір (поліс) № АМ/4895283 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_2 , і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку (124 231,60 грн.) розрахованого у порядку, встановленому законодавством та ліміту відповідальності (100 000,00 грн.) та за вирахуванням суми франшизи (1 000,00 грн.) відповідно до полісу № АМ/4895283, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 99 000,00 грн. (100 000 грн. - 1000 грн.)

Доказів сплати вказаного страхового відшкодування відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 99 000,00 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" (03150, м. Київ, вул. Василя Тютюника, 13-Б; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ) 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 03.06.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна