УХВАЛА

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/22712/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" про забезпечення позову у справі

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта"

про стягнення 24 615 145,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта" (відповідач) суми штрафу за договором поставки №ЦЗВ-14-04517-01 від 20.10.2017р. в розмірі 24615145,86 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2018 р. вирішено розгляд справи № 910/22712/17 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.05.2018 р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2018 року у справі № 910/22712/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.09.2018 р. рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2018 р. скасовано. Справу № 910/22712/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/22712/17 передано на новий розгляд судді Мудрому С.М.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.05.2019 року позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта" (49000, м. Дніпро, вул. Глинки, будинок 7, офіс 1119, ) на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) штраф у розмірі 24 615 145 грн. 86 коп., судовий збір в розмірі 240 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в апеляційній інстанції в розмірі 360 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в касаційній інстанції в розмірі 480 000 грн. 00 коп.

28.05.2019 року до канцелярії суду позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову по справі №910/22712/17, в якій просить суд:

- накласти арешт на рахунок ТОВ «Елемент Нафта», відкритий в АБ «Південний» р/р НОМЕР_1 , МФО 328209, в межах заявленої ціни позову по справі №910/22712/17 в розмірі 24 615 145,86 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи,

- заборонити акціонерному товариству «Південний» вчиняти будь-які дії з коштами, які надійдуть на рахунок ТОВ «Елемент Нафта» - р/р НОМЕР_1, МФО 328209, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5030/18 у сумі 11 345 986,85 грн. на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/3145/18 у сумі 12 729 531,59 грн. та на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5029/18 у сумі 11 345 986,85 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що відповідно до рішення господарського суду м. Києва від 21.05.2019 по справі № 910/22712/17 за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва» до товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент Нафта» (далі - ТОВ «Елемент Нафта»), про стягнення 24 615 145,86 грн., позовні вимоги задоволенні повністю.

Водночас, відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019 по справі № 904/5030/18 в задоволенні первісного позову АТ «Укрзалізниця» до ТОВ «Елемент Нафта», про стягнення штрафних санкцій у сумі 54 481 522,84 грн. відмовлено в повному обсязі, зустрічний позов ТОВ «Елемент Нафта» до АТ «Укрзалізниця» про стягнення 11 180 048, 12 грн. суми договірного забезпечення - задоволено повністю.

Відповідно до постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 по справі № 904/3145/18 апеляційну скаргу ТОВ «Елемент Нафта» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 по вказаній справі задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог за первісним позовом АТ «Укрзалізниця» до ТОВ «Елемент Нафта» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 54 481 522,84 грн. відмовлено у повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ТОВ «Елемент нафта» до АТ «Укрзалізниця» про стягнення заборгованості у розмірі 12 541 410,42 грн. задоволено у повному обсязі та стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ТОВ «Елемент нафта», 11 180 048,12 грн. основного боргу, 234 781,01 грн. інфляційних втрат, 195 727,42 грн. 3% річних, 930 853,87 грн. відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами, 188 121,17 грн. судового збору та 1 207 231,77 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Також, відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019, залишеним в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2019 по справі № 904/5029/18, в задоволенні первісного позову АТ «Укрзалізниця» відмовлено в повному обсязі, зустрічний позов ТОВ «Елемент Нафта» задоволено. Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ТОВ «Елемент Нафта» 11 180 048,12 грн. суму договірного забезпечення, 165 938,73 грн. витрат зі сплати судового збору за пред`явлення зустрічного позову.

Не погодившись з зазначеними рішеннями суду, АТ «Укрзалізниця» подано касаційні скарги. Наразі Верховним Судом касаційне провадження не відкрито.

На виконання вищевказаних рішень судів видано накази про примусове виконання, які стягувачем пред`явленні до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Відділ) та, відповідно, відкритті виконавчі провадження.

23.05.2019, АТ «Укрзалізниця» стало відомо, що Відділом грошові кошти на виконання рішень судів по справах № 904/5029/18, № 904/5030/18 та №904/3145/18 та суми виконавчого збору стягнуті з рахунків АТ «Укрзалізниця» в примусовому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень № від 23.05.2019 року на суму 12 480 950,57 грн., № від 23.05.2019 року на суму 14 002 849,78 грн. та № від 23.05.2019 року на суму 12 480 950,57 грн.

Як зазначено заявником, в процесі розгляду справи № 910/22712/17 відповідно до постанови Верховного Суду від 11.09.2018, якою справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає помилковим висновок апеляційного суду про ненастання прострочення виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару станом на дату подання позову АТ «Укрзалізниця» з огляду на початок перебігу 5-денного строку поставки з дня, наступного за днем фактичного отримання відповідачем оригіналу рознарядки поштою та ймовірне прострочення постачальника, оскільки такий висновок не відповідає приписам статті 253 ЦК України та частини 1 статті 57 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Тому на думку, заявника вищевказані обставини можуть мати вирішальне значення під час ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по означеній справі, а також можуть вплинути на вирішення справ № 904/5030/18, № 904/5029/18 та № 904/3145/18 в суді касаційної інстанції.

За таких обставин у АТ «Укрзалізниця», в силу приписів ГПК України, виникнуть правові підстави для виконання рішення суду по справі № 910/22712/17 в добровільному чи примусовому порядку та стягнення вищевказаної суми з ТОВ «Елемент Нафта» на свою користь.

Водночас, згідно з інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, що підтверджується наданою копією витягу та інформаційної довідки, в ТОВ «Елемент Нафта» (ідентифікаційний код 39564815), відсутні відомості про право власності на нерухоме майно та наявність активів вказаного підприємства, що може значно ускладнити виконання рішення по справі №910/22712/17.

Також, заявником зазначено, що при ознайомленні з матеріалами виконавчих проваджень, відкритих на виконання рішень судів по справах № 904/5030/18, № 904/5029/18 та №904/3145/18, АТ «Укрзалізниця» стало відомо, що відповідно до розпоряджень Відділу грошові кошти будуть перераховані стягувачу на рахунок, відкритий в Акціонерному банку «Південний». На підтвердження чого надано копії розпоряджень.

Таким чином, на думку, заявника, єдиним можливим шляхом задоволення вимог АТ «Укрзалізниця» до ТОВ «Елемент Нафта» є звернення стягнення на грошові кошти, що надійдуть на рахунки відповідача у зв`язку із примусовим виконання рішень суду по справах № 904/5030/18, № 904/5029/18 та № 904/3145/18.

Виходячи з наведених вище обставин, наразі існує очевидна підстава вважати, що невжиття заходів щодо, зокрема, накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу може істотно ускладнити або й взагалі унеможливити виконання рішення по справі № 910/22712/17, з урахуванням майнового стану ТО В «Елемент Нафта». Крім того, є достатні підстави вважати, що отримавши грошові кошти від АТ «Укрзалізниця», відповідача здійснить їх перерахування на рахунки інших компаній, а підприємство буде фактично банкрутом.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 1 статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Судом встановлено, що заявник належними доказами обґрунтував причини звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши зміст заяви та доданих до позову документів, приймаючи до уваги те, що позовні вимоги задоволені повністю, враховуючи доказову обґрунтованість тверджень заявника, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву позивача про забезпечення позову, а саме в частині: накладення арешту на рахунок ТОВ «Елемент Нафта», відкритий в АБ «Південний» р/р НОМЕР_1 , МФО 328209, в межах заявленої ціни позову по справі №910/22712/17 в розмірі 24 615 145,86 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (судовий збір в розмірі 240 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в апеляційній інстанції в розмірі 360 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в касаційній інстанції в розмірі 480 000 грн. 00 коп.).

Заява в частині забезпечення позову шляхом заборони акціонерному товариству «Південний» вчиняти будь-які дії з коштами, які надійдуть на рахунок ТОВ «Елемент Нафта» - р/р НОМЕР_1, МФО 328209, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5030/18 у сумі 11 345 986,85 грн. на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/3145/18 у сумі 12 729 531,59 грн. та на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5029/18 у сумі 11 345 986,85 грн. задоволенню не підлягає, оскільки заявлений захід охоплюється поняттям накладення арешту, вжитого судом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на рахунок ТОВ «Елемент Нафта», відкритий в АБ «Південний» р/р НОМЕР_1 , МФО 328209, в межах заявленої ціни позову по справі №910/22712/17 в розмірі 24 615 145,86 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (судовий збір в розмірі 240 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в апеляційній інстанції в розмірі 360 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в касаційній інстанції в розмірі 480 000 грн. 00 коп.).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Стягувач за ухвалою суду: акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ).

5. Боржник: товариство з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта" (49000, м. Дніпро, вул. Глинки, будинок 7, офіс 1119, ).

6. Ухвала підлягає негайному виконанню, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції безпосередньо до суду апеляційної інстанції в строк, визначений ст. 256 ГПК України

Суддя Сергій Миколайович Мудрий