ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/2720/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Пількова К.М. і Сухового В.Г.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Банк)

на рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2018 (суддя Смирнова Ю.М.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 [колегія суддів: Зубець Л.П. (головуючий), судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.]

зі справи № 910/2720/18

за позовом Банку

до приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-американське підприємство з іноземною інвестицією "Фінанси та Кредит" (далі - Товариство),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2),

про звернення стягнення на предмет застави.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Банк звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства, в якому (з урахуваннями заяви про зміну предмета позову) просив у рахунок часткового погашення заборгованості громадянина ОСОБА_2 перед Банком за договором про відкриття кредитної лінії від 31.12.2009 № 143vUAH-12-09 (далі - Кредитний договір) звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобілі, що належать на праві власності Товариству:

- марка «Mercedes-Benz», модель - «S600», тип - легковий седан - В, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , колір чорний, державний реєстраційний номер - НОМЕР_2 ;

- марка «Mercedes-Benz», модель - «G500», тип - легковий універсал - В, 2010 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , колір чорний, державний реєстраційний номер - НОМЕР_4 ,

шляхом їх реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною, погодженою в договорі застави в розмірі 755 685,86 грн.

1.2. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 неналежно виконує умови Кредитного договору, укладеного з Банком, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 8 242 982,34 грн. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 761/5795/17 позов Банку до ОСОБА_2 про стягнення цієї заборгованості задоволено в повному обсязі. Оскільки зазначене судове рішення на момент звернення з даним позовом залишається невиконаним, а заборгованість неоплаченою, Банк вважає наявними підстави для звернення стягнення на предмет застави за договором застави транспортних засобів від 30.09.2014 № 3623ТС/0814 (далі - Договір застави), укладений з Товариством у забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за Кредитним договором.

1.3. У подальшому Банк звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про уточнення позовних вимог, яка судом першої інстанції прийнята до розгляду. Відповідно до цієї заяви Банк просив у рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 . за Кредитним договором у сумі 8 819 696,80 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобілі:

- марка «Mercedes-Benz», модель - «S600», тип - легковий седан - В, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , колір чорний, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- марка «Mercedes-Benz», модель - «G500», тип - легковий універсал - В, 2010 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , колір чорний, державний реєстраційний номер - НОМЕР_4 , що належать на праві власності Товариству, шляхом їх реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною, погодженою в договорі застави в розмірі 755 685,86 грн.

1.4. Обґрунтовуючи уточнені позовні вимоги, Банк зазначив про те, що вже після відкриття провадження зі справи № 910/2720/18 від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ на його рахунок надійшли грошові кошти у розмірі 8 242 982,34 грн. Після зарахування кошів, отриманих за результатами примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 761/5795/17, заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором становить 8 819 696,80 грн., у тому числі: 800 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 4 813 633,30 грн. простроченої (несанкціонованої) заборгованості за кредитом, 206 731,68 грн. заборгованості за нарахованими процентами, 2 999 331,82 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. До заяви про уточнення позовних вимог Банком долучено розрахунок суми заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором з деталізацією її складових та періодів відповідних нарахувань. За твердженнями Банку, зазначений розмір заборгованості та її складові не були предметом розгляду Шевченківського районного суду міста Києва в межах справи № 761/5795/17.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 17.08.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019, у задоволенні позову відмовлено.

2.2. За висновками судів попередніх інстанцій матеріалами справи підтверджується сплата заборгованості в сумі 8 242 982,34 грн. в результаті примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 761/5795/17. Водночас Банком не доведено існування у позичальника заборгованості в розмірі 8 819 696,80 грн., зазначеної у заяві про уточнення позовних вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог позивача про звернення стягнення на предмет застави. При цьому, враховуючи висновки судів щодо недоведеності порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, було відмовлено й у застосуванні позовної давності, заявленої Товариством.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

Банк, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. За твердженнями скаржника, судами попередніх інстанцій неповно встановлено обставини справи та надано неправильну оцінку стану розрахунків між сторонами Кредитного договору, зокрема:

- не було надано оцінки розрахунку заборгованості ОСОБА_2 . за Кредитним договором у розмірі 8 819 696,80 грн., долученому до заяви про уточнення позовних вимог, та не досліджувалися всі складові цієї заборгованості;

- не враховано, що зазначена заборгованість не була предметом розгляду Шевченківського районного суду міста Києва в межах справи № 761/5795/17. Під час розгляду цієї справи судом встановлено заборгованість ОСОБА_2 станом на момент звернення Банку з відповідним позовом до суду - 31.07.2016;

- залишено поза увагою ту обставину, що за період з дати розрахунку, наданого до Шевченківського районного суду міста Києва (31.07.2016), і до моменту фактичного погашення заборгованості по кредиту у розмірі 8 242 982,34 грн. згідно із зазначеним судовим рішенням (06.06.2018) - ОСОБА_2 на цю заборгованість продовжували нараховуватись відсотки відповідно до умов Кредитного договору, який упродовж всього цього періоду залишався чинним та обов`язковим до виконання сторонами;

- обставини чинності Кредитного договору встановлені Шевченківським районним судом міста Києва в межах справи № 761/5795/17 та мають приюдиційне значення у даній справі.

4.2. Суди попередніх інстанцій, прийнявши до розгляду заяву про уточнення позовних вимог, неправомірно відмовили в прийнятті доказів, наданих Банком на підтвердження наявності відповідної заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором.

4.3. Строк позовної давності за заявленими позовними вимогами не пропущено, оскільки Кредитний договір автоматично продовжувався на новий строк у зв`язку з відсутністю заперечень сторін щодо такого продовження. Крім того, позичальником здійснювалось часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання ним заборгованості та переривання перебігу позовної давності.

5. Доводи інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит"; Банк) і ОСОБА_2 (позичальник) 31.12.2009 укладено Кредитний договір, за умовами якого банк відкрив під банківську платіжну картку позичальника Visa Platinum № НОМЕР_5 на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 800 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткової ставки 18% річних, а позичальник зобов`язався повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 25.12.2010 і сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами в розмірі та строки, встановлені даним договором;

- строк дії відновлювальної кредитної лінії вважається продовженим на кожні наступні 24 місяці, якщо не пізніше ніж за 30 днів до моменту закінчення строку дії відновлювальної кредитної лінії жодна зі сторін письмово не заявить про його припинення (пункт 2.2 Кредитного договору);

- відповідно до пункту 3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані по даному договору, і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами до 25.12.2010. При відсутності залишку коштів на картковому рахунку позичальника в достатньому для сплати заборгованості розмірі до 25.12.2010 позичальник зобов`язується внести суму заборгованості по кредитним ресурсам та відсоткам за їх користування готівковими грошовими коштами в касу банку в зазначений строк;

- позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитними ресурсами в валюті кредиту, за відсотковою ставкою 18 % річних (пункт 4.1 Кредитного договору);

- згідно з пунктом 4.2 Кредитного договору нарахування процентів проводиться щомісячно, один раз в місяць, на залишок заборгованості позичальника за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця. Нарахування процентів проводиться по методу факт/360;

- за приписами пункту 6.1 Кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або оплати відсотків, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених пунктами 3.2, 3.2.1, 4.3, 4.4 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від обов`язку оплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами;

- цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (пункт 7.3 Кредитного договору);

- на забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за Кредитним договором 30.09.2014 Товариством (заставодавець) та Банком (заставодержатель) укладено Договір застави, за умовами якого заставодавець передав в заставу заставодержателю наступні автомобілі: марка «Mercedes-Benz», модель - «S600», тип - легковий седан - В, 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , колір чорний, державний реєстраційний номер - НОМЕР_2 ; марка «Mercedes-Benz», модель - «G500», тип - легковий універсал - В, 2010 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , колір чорний, державний реєстраційний номер - НОМЕР_4 (предмет застави);

- відповідно до пункту 2 Договору застави зазначене майно передається в заставу як забезпечення виконання зобов`язань громадянином України ОСОБА_2 за договором про відкриття кредитної лінії від 31.12.2009 № 143vUAH-12-09 (основне зобов`язання) з розміром кредитного ліміту в сумі 800 000,00 грн., сплати процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору, комісійної винагороди, а також погашення несанкціонованого овердрафту та відшкодування збитків. За умовами основного зобов`язання, проценти за користування кредитом сплачуються позичальником виходячи з наступних процентних ставок: 18 % річних за період з дня видачі кредитних коштів до строку повернення кредиту, також за цим договором забезпечується сплата комісійної винагороди, неустойки за основним зобов`язанням, враховуючи відшкодування збитків, завданих простроченням платежів за основним зобов`язанням, погашення несанкціонованого овердрафту, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет застави в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог (в т.ч. витрати за виконавчим написом). Умовами договору застави сторони узгодили, що проценти за користування кредитом сплачуються позичальником заставодержателю згідно з пунктом 4.1 основного зобов`язання;

- згідно з пунктом 3 Договору застави узгоджена сторонами ринкова вартість предмета застави становить 755 685,86 грн.;

- пунктом 8 Договору застави передбачено, що в разі неналежного виконання позичальником умов основного зобов`язання (несвоєчасного повернення суми кредиту, коштів, несвоєчасна сплата комісійної винагороди, процентів та інших зобов`язань, в тому числі несвоєчасне повернення коштів, отриманих за рахунок несанкціонованого овердрафту) та/або порушення справи про банкрутство заставодавця, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення, в тому числі відшкодувати збитки; право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває також, якщо заставодержатель відповідно до умов основного зобов`язання заявить позичальнику вимогу повернути кредит, сплатити проценти, комісійну винагороду, повернути кошти отримані за рахунок несанкціонованого овердрафту - до настання строків, передбачених в зобов`язанні, а позичальник не виконає зазначену вимогу заставодержателя;

- за приписами пунктів 12, 13 Договору застави при частковому виконанні позичальником зобов`язань за основним зобов`язанням, застава зберігається в первісному обсязі. У разі зміни будь-якого строку виконання зобов`язань за основним зобов`язанням, право застави не припиняється. При цьому, якщо збільшується розмір зобов`язань заставодавця, право застави розповсюджується також і на такі зобов`язання;

- цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за основним зобов`язанням (пункт 14 Договору застави);

- Договір застави посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. 30.09.2014 та зареєстрований в реєстрі за № 1480;

- рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 961/5795/17, яке набрало законної сили, позовні вимоги Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість у розмірі 8 242 982,34 грн. та 123 649,64 грн. судового збору. При цьому зазначеним рішенням суду встановлено те, що заборгованість по сплаті відсотків у позичальника відсутня, а наявна заборгованість по кредиту складає 8 242 982,34 грн.;

- 04.10.2017 Банк направив на адресу Товариства лист від 03.10.2017 № 5785, у якому повідомив Товариство про порушення позичальником умов Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних ресурсів, у зв`язку з чим сума простроченої заборгованості склала 8 242 982,34 грн. Банк заявив, що термін погашення заборгованості і сплати за Кредитним договором є таким, що настав, а кредит є обов`язковим до повернення шляхом сплати заборгованості за цим договором у повному обсязі;

- 23.10.2017 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа від 28.09.2017 № 761/5795/17 Шевченківського районного суду міста Києва, про що видано відповідну постанову;

- відповідно до квитанції від 30.05.2018 № 32464003 ОСОБА_2 було сплачено суму заборгованості за виконавчим листом від 28.09.2017 № 761/5795/17 в повному обсязі, у зв`язку з чим постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.06.2018 виконавче провадження закінчено.

7. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

7.1. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

частини перша і друга статті 11:

- цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки;

- підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

стаття 525:

- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

стаття 526:

- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

- виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін;

частина перша статті 546:

- виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком;

стаття 572:

- в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави);

частина перша статті 576:

- предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення;

стаття 589:

- у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави;

- за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором;

частини перша, друга, четверта статті 590:

- звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом;

- заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом;

- у разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі;

частини перша, третя статті 1049:

- позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором;

- позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок;

стаття 1050:

- якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу;

- якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу;

частини перша, друга статті 1054:

- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти;

- до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору;

частини перша, друга статті 10561:

- процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором;

- розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

7.2. Закон України "Про заставу":

стаття 1:

- застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом;

- в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами;

- застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду;

частини перша, третя статті 3:

- заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо;

- застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання;

стаття 19:

- за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави;

частина перша статті 20:

- заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

7.3. ГПК України:

частини перша, третя, четверта статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

- докази подаються сторонами та іншими учасниками справи;

- суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів;

частина четверта статті 75:

- обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

стаття 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

частини перша та друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 2 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

частина третя статті 310:

- підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Причиною спору у справі стало питання про наявність чи відсутність підстав для звернення стягнення на заставне майно у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за основним зобов`язанням.

Для правильного вирішення цього спору судам попередніх інстанцій необхідно було дослідити обставини виконання сторонами умов Кредитного договору, стану розрахунків між сторонами за цим договором, наявності або відсутності порушення його умов зі сторони позичальника в частині повернення кредитних коштів та нарахованих за договором платежів.

8.2. Як було з`ясовано судами попередніх інстанцій, первісно заявлена сума заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором у розмірі 8 242 982,34 грн., стягнута за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 961/5795/17, була оплачена позичальником у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, судом у зазначеному рішенні встановлено, що ця сума є виключно заборгованістю з кредиту станом на момент звернення Банку з відповідним позовом до суду - 31.07.2016; заборгованість зі сплати відсотків у позичальника станом на цю дату відсутня, що не заперечується й Банком.

8.3. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), Банк стверджував про існування у ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором в сумі 8 819 696,80 грн., яка складається із заборгованості за кредитом та простроченої (несанкціонованої) заборгованості за кредитом, нарахованої після 31.07.2016, а також заборгованості за процентами та пені за несвоєчасне погашення заборгованості, нарахованих як на суму кредитної заборгованості у розмірі 8 242 982,34 грн., що існувала станом на 31.07.2016, так і кредитної заборгованості, яка виникла після 31.07.2016.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Банк не надав належних та допустимих доказів, які підтверджували б видачу позичальнику нових кредитних коштів після 31.07.2016, які не були б враховані в рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 761/5795/17.

При цьому відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015 № 230 розпочато процедуру ліквідації Банку, яку в подальшому було продовжено до 17.12.2019 за рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2017 № 5175, що свідчить про те, що Банк в силу закону був обмежений у видачі кредитних коштів.

Таким чином, з огляду на недоведеність обставин надання кредитних коштів після 31.07.2016 (поза межами періоду, врахованого в рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 761/5795/17), суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку й про безпідставність нарахування Банком пені та процентів на недоведену суму кредитної заборгованості.

Доводи касаційної скарги в цій частині фактично зводяться до незгоди позивача з оцінкою наявних у справі доказів та встановлених судами обставин справи, а тому не можуть бути прийняті Касаційним господарським судом з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені статтею 300 ГПК України. За таких обставин колегія суддів касаційної інстанції погоджується з наведеними висновками судів попередніх інстанцій в цій частині.

8.4. Водночас, як обґрунтовано зазначає Банк у своїй касаційній скарзі, судами попередніх інстанцій належним чином не досліджувався долучений до заяви про уточнення позовних вимог розрахунок суми заборгованості у розмірі 8 819 696,80 грн. та її складові.

Так, судами не враховано, що, за твердженням скаржника, до складу цієї суми входять також відсотки та пеня, які продовжували нараховуватись на суму заборгованості за кредитом у розмірі 8 242 982,34 грн., стягнутої за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 761/5795/17, до моменту фактичного погашення цієї заборгованості (06.06.2018), тобто відсотки і пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 8 242 982,34 грн. у період з 31.07.2016 до 06.06.2018.

Обставини існування такої заборгованості за відсотками та пені мають істотне значення для правильного вирішення спору зі справи, однак їх встановлення залишилося поза увагою місцевого та апеляційного судів, незважаючи на відповідні посилання Банку як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій.

8.5. При цьому, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 зі справи № 444/9519/12, від 04.07.2018 зі справи № 310/11534/13-ц та від 31.10.2018 зі справи № 202/4494/16-ц викладена правова позиція про правильне застосування норм права, відповідно до якої за змістом статей 526, 530, 610 та 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

На підставі частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, здійснюючи аналіз наведених позицій Великої Палати Верховного Суду з урахуванням обставин цієї справи, Касаційний господарський суд вважає, що у випадку пред`явлення Банком вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі частини другої статті 1050 ЦК України Банк втратив право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями Банк на власний розсуд змінює умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

З встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи вбачається, що направляючи на адресу Товариства як заставодавця лист від 03.10.2017 № 5785 про порушення позичальником умов Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних ресурсів, Банк заявив, що термін погашення заборгованості і сплати за Кредитним договором є таким, що настав, а кредит є обов`язковим до повернення шляхом сплати заборгованості за цим договором у повному обсязі.

Водночас судами попередніх інстанцій не з`ясовувались обставини пред`явлення Банком такої вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі частини другої статті 1050 ЦК України саме ОСОБА_2 як позичальнику, а відтак, і правомірності подальшого нарахування відсотків на суму заборгованості за кредитом у розмірі 8 242 982,34 грн., стягнутої за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07.09.2017 зі справи № 761/5795/17, з урахуванням наведених правових позицій Великої Палати Верховного Суду.

8.6. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам не відповідають.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи Банку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень знайшли своє підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку.

9.2. За таких обставин Касаційний господарський суд вважає за необхідне касаційну скаргу Банку задовольнити, оскаржувані рішення суду першої інстанцій та постанову суду апеляційної інстанції зі справи скасувати, а справу - передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

10. Судові витрати

Відповідно до положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат здійснюється за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 зі справи № 910/2720/18 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя К. Пільков

Суддя В. Суховий