РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/271/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Солончева О.П.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №927/271/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС»

проспект Перемоги, 119А, секція 4, маг. 2, м. Чернігів, 14013

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФЕНІКС+»

вул. Громадська, 45, м. Чернігів, 14000

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство «ВОСТОКБУДМОНТАЖ»

провулок Ніцая, 3, село Деснянка, Чернігівський район, 14039.

про стягнення 184872 грн 58 коп.

За участю представників учасників справи:

від позивача: Хряпов І.Б. довіреність № 536 від 28.03.2019 юрисконсульт

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» ФЕНІКС+» про стягнення 184872 грн 58 коп. боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» ФЕНІКС+» умов договору про переведення боргу №03/10/18-1 від 03.10.2018, в якому відповідач виступає як новий боржник. Позивач посилається на те, що договір про переведення боргу №03/10/18-1 від 03.10.2018 укладений між кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС», первісним боржником - Приватним підприємством «ВОСТОКБУДМОНТАЖ», новим боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» ФЕНІКС+», та умовами зазначеного договору сторони урегулювали відносини, пов`язані із зміною боржника у зобов`язанні, що виникло з договору про реструктуризацію боргу від 26.07.2018 №26/07/18, укладеного між ТОВ «ВПК-СЕРВІС» (кредитор) та ПП «ВОСТОКБУДМОНТАЖ» (боржник).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справ за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 16.05.2019.

Крім того, даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «ВОСТОКБУДМОНТАЖ».

В судове засідання 16.05.2019 з розгляду справи по суті прибув уповноважений представник позивача.

16.05.2019 судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації Приватного підприємства «Востокбудмонтаж», у зв`язку з чим отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за критерієм пошуку , відповідно до якого в реєстрі значиться Приватне підприємство «Востокбудмонтаж», місцезнаходження: провулок Ніцая, 3, село Деснянка, Чернігівський район, Чернігівська область, 14039, керівник - Трубенко П.С., не перебуває в процесі припинення.

16.05.2019 судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» ФЕНІКС+», у зв`язку з чим отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за критерієм пошуку , відповідно до якого в реєстрі значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» ФЕНІКС+», місцезнаходження: вул. Громадська, 45, м. Чернігів, 14000, керівник - Пастернак Т.Г., не перебуває в процесі припинення.

Ухвала суду від 22.04.2019 направлена на адресу відповідача (вул. Громадська, 45, м. Чернігів, 14000), що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася 02.05.2019, до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Адресат відсутній».

Ухвала суду від 22.04.2019 направлена на адресу третьої особи (провулок Ніцая, 3, село Деснянка, Чернігівський район, Чернігівська область, 14039), що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася 02.05.2019, до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку «немає адресата».

В судовому засіданні 16.05.2019 не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ст.216 Господарського процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 29.05.2019 про що представник позивача повідомлений під розписку.

Ухвала повідомлення від 16.05.2019 направлена учасникам справи рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, в порядку ст. 120 - 122 Господарського процесуального кодексу України на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет 17.05.2019 розміщено оголошення про повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» ФЕНІКС+» про оголошення перерви в судовому засіданні до 29.05.2019 з розгляду справи по суті.

В судове засідання 29.05.2019 прибув уповноважений представник позивача.

Ухвала суду від 16.05.2019 направлена на адресу відповідача (вул. Громадська, 45, м. Чернігів, 14000), що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася 23.05.2019, до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Адресат відсутній».

Ухвала суду від 16.05.2019 направлена на адресу третьої особи (провулок Ніцая, 3, село Деснянка, Чернігівський район, Чернігівська область, 14039), що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася 20.05.2019, до суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку «не проживає».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Відповідно до п. 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на направлення судом на адреси місцезнаходження відповідача та третьої особи, які значаться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ухвали про відкриття провадження у справі від 22.04.2019 та ухвали повідомлення від 16.05.2019, розміщення повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання у справі №927/271/19 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, суд доходить висновку, що було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача, третю особу про дату, час та місце судового засідання, але учасники справи своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні 16.05.2019 та 29.05.2019 не скористалися, повноважних представників у судове засідання не направили.

За приписами ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом також враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідач відзиву на позовну заяву, а третя особа письмові пояснення щодо позову у встановлений судом строк без поважних причин не надали, не заперечили проти позовних вимог, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» в період з 29.01.2018 по 10.05.2018 було поставлено Приватному підприємству «ВостокБудМонтаж» товар по видатковим накладним та надані послуги згідно з актами про надання послуг, копії яких додані до матеріалів справи (а.с. 45-126).

Позивачем до матеріалів справи подано підписаний та скріплений печатками двосторонній акт звірки взаєморозрахунків №26/07/18-П від 26.07.2018 складений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» та Приватним підприємством «ВостокБудМонтаж» за період з 01.01.2018 по 26.07.2018 (а.с.44), відповідно до якого станом на 26.07.2018 заборгованість на користь ТОВ «ВПК-СЕРВІС» становила 373636,71грн.

26.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» (кредитор, позивач) та Приватним підприємством «ВОСТОКБУДМОНТАЖ» (боржник, третя особа) підписано договір про реструктуризацію боргу №26/07/18, відповідно до умов якого його предметом є сплата боржником боргу у розмірі 373636,71 грн за поставку товару, що утворився станом на 26.07.2018 (а.с.13).

Відповідно до п. 1.2. договору про реструктуризацію боргу №26/07/18 сума боргу визнається боржником в повному обсязі та підтверджується актом звірки взаєморозрахунків №26/07/18-П від 26.07.2018.

Пунктом 2.1. договору про реструктуризацію боргу №26/07/18 сторони погодили, що боржнику в порядку та на умовах визначених цим договором надається розстрочка у сплаті боргу, зазначеному у п. 1 даного договору, шляхом щомісячного перерахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора: до 25.08.2018 - 125000,00 грн, до 15.09.2018 - 125000,00 грн, до 15.10.2018 - 123636,71 грн.

Згідно з п. 2.2. договору про реструктуризацію боргу №26/07/18 його умови не розповсюджуються на інші поставки товару, укладені господарські договори, що буде здійснено/укладено після підписання даного договору.

На період дії договору кредитор не нараховує штрафні санкції на суму боргу, вказану в п. 1.1. даного договору. Заборгованість за даним договором розраховується виходячи з основної суми боргу, без врахування штрафних санкцій (п. 2.3 договору про реструктуризацію боргу №26/07/18).

Відповідно до п. 4.2. договору про реструктуризацію боргу №26/07/18 строк цього договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 4.1. цього договору та дії до повного виконання сторонами обов`язків за даним договором.

Договір про реструктуризацію боргу №26/07/18 від 26.07.2018 підписано представниками та скріплено відтисками печаток обох сторін.

Для розрахунку за поставлений товар Приватне підприємство «ВОСТОКБУДМОНТАЖ» здійснило переведення боргу за договорами від 03.10.2018 №03/10/18-1 та №03/10/18-2.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.10.2018 між Приватним підприємством «ВОСТОКБУДМОНТАЖ» (сторона-1, третя особа), Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс «Ріко» (сторона-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» (сторона-3, позивач) укладено договір переведення боргу №03/10/18-2 (а.с. 127), відповідно до умов якого цим договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони «Первісного боржника» у зобов`язанні, що виникає із наступного Договору: Договору про реструктуризацію боргу від 26 липня 2018 № 26/07/18, укладеного між Первісним боржником та Кредитором (надалі іменуються «Основний договір») (п. 1.1 договору про переведення боргу від 03.10.2018).

Відповідно до п. 1.2. договору про переведення боргу №03/10/18-2 від 03.10.2018 первісний боржник переводить на нового боржника частину боргу (грошове зобов`язання) на загальну суму 158 764,13 гри, що виникла на підставі Основного договору станом на 03 жовтня 2018 р. Приписами п. 1.3 договору про переведення боргу №03/10/18-2 від 03.10.2018 сторони погодили, що новий боржник повинен оплатити Кредитору загальну суму заборгованості, зазначену в п. 1.2 цього договору в наступні строки: до 31.10.2018 - 50000,00 грн, до 30.11.2018 - 50000,00 грн, до 31.12.2018 - 58764,13 грн.

Згідно з п. 6.1. договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи договір про переведення боргу №03/10/18-2 від 03.10.2018 підписано представниками сторін та скріплено відтисками печаток.

Відповідно до платіжних доручень №1092 від 31.10.2018 на суму 50000,00 грн, №1258 від 30.11.2018 на суму 50000,00 грн, №1390 від 28.12.2018 на суму 58764,13 грн, зобов`язання ТОВ «Комплекс «Ріко» виконано повністю.

03.10.2018 між Приватним підприємством «ВОСТОКБУДМОНТАЖ» (сторона-1, третя особа), Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фенікс+» (сторона-2, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» (сторона-3, позивач) укладено договір переведення боргу №03/10/18-1, відповідно до умов якого цим договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони «Первісного боржника» у зобов`язанні, що виникає із наступного Договору: Договору про реструктуризацію боргу від 26 липня 2018 № 26/07/18, укладеного між Первісним боржником та Кредитором (надалі іменуються «Основний договір») (п. 1.1 договору про переведення боргу від 03.10.2018)

Відповідно до п. 1.2. договору про переведення боргу №03/10/18-1 від 03.10.2018 первісний боржник переводить на нового боржника частину боргу (грошове зобов`язання) на загальну суму 214872,58 грн, що виникла на підставі основного договору станом на 03 жовтня 2018. Приписами п. 1.3. договору про переведення боргу від 03.10.2018 сторони погодили, що новий боржник повинен оплатити кредитору загальну суму заборгованості, зазначену в п. 1.2 цього договору в наступні строки: до 31.10.2018 - 75000,00 грн, до 30.11.2018 - 75000,00 грн, до 31.12.2018 - 64872,58 грн.

Пунктом 3.1. договору про переведення боргу №03/10/18-1 від 03.10.2018 новий боржник зобов`язується виконати обов`язки первісного боржника перед кредитором за основним договором.

Згідно з п. 5.1. договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про переведення боргу №03/10/18-1 від 03.10.2018 підписано представниками сторін та скріплено відтисками печаток.

Крім того, 18.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фенікс+» надано позивачу гарантійний лист про сплату заборгованості в розмірі 214872,58 грн у строк до 04.02.2019 за підписом директора Пастернак Т.Г.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 522 Цивільного кодексу України передбачено, що новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Позивачем 11.03.2019 направлено на адресу відповідача вимогу №402 від 07.03.2019 про сплату заборгованості та лист-повідомлення №401 від 07.03.2019 на адресу ПП «ВОСТОКБУДМОНТАЖ» про несплату заборгованості на суму 214872,58 грн.

Вимога отримана відповідачем 18.03.2019, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №152 (а.с. 18).

Лист-повідомлення повернувся позивачу неврученим з відміткою відділення поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та поштовим поверненням (а.с 19).

Вимога залишена відповідачем без відповіді.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти в розмірі 30000,00 грн, що підтверджується випискою банку від 20.03.2019.

За таких обставин заборгованість відповідача на час звернення позивача до суду становить 184872,58 грн.

Відповідачем на час розгляду справи в суді не подано доказів повної оплати на користь позивача грошових коштів в обумовлені договором про переведення боргу №03/10/18-1 від 03.10.2018 строки.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в сумі 184872 грн 58 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача в розмірі 1921 грн 00коп.

Керуючись ст. 12, 73-80, 86, 123, 129, 165-167, 232, 233, 236-241, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФЕНІКС+» про стягнення 184872 грн 58 коп. боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФЕНІКС+» (вул. Громадська, 45, м. Чернігів, 14000 ідентифікаційний код 42221325) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-СЕРВІС» (проспект Перемоги, 119А, секція4, маг. 2, м. Чернігів, 14013, ідентифікаційний код 24558623) 184872 грн 58 коп. боргу, 2773 грн 09 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 03.06.2019.

Суддя Н.Ю.Книш