ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1098/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Шейнцис О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Одесі (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 8)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобл Фам" (65007, м. Одеса, вул. Адмірала Лазарева, буд. 61, кв. 4А)

про стягнення 1 300,80 грн.

за участю представників:

від позивача: Буковська Л. В. довіреність № 0001000/6609 від 25.03.2019р.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019р. Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Одесі звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобл Фам", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 296,53 грн., з яких заборгованість за користування системою складає 768 грн., вартість аутентифікаційного пристрою складає 528,53 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору №729 від 19.07.2013р. на обслуговування у системі Enter Exim в частині сплати плати за обслуговування засобами системи та неповернення аутентификаційного пристрою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. відкрито провадження у справі № 916/1098/19, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 20.05.2019р.

07.05.2019р. до Господарського суду Одеської області надійшло пояснення вх. № 8925/19 від позивача в обґрунтування періоду нарахування абонентської плати, в яких останній вказує, що заборгованість відповідача склалася за період з січня по грудень 2016 року та складає 1152, 00 грн (96,00 грн. (вартість користування системою згідно тарифів банку 80,00 грн. в місяць, збільшена на суму ПДВ) х 12 міс.).

Крім того, позивач вказав, що відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову, а тому позивач 17.04.2019р. звернувся до суду про стягнення заборгованості за період з травня по грудень 2016р.

На підставі вищезазначеного, заборгованість відповідача перед позивачем за договором за період з травня по грудень 2016р. складає 1296,53 грн. з яких: заборгованість за користування системою 768,00 грн. та вартість аутентифікаційного пристрою 528,53 (у тому числі ПДВ). На підтвердження даної суми, позивачем було надано розрахунок простроченої заборгованості по договору на обслуговування у системі № 729 від 19.07.2013р. станом на 16.04.2019р. (а.с.28)

Первісна вартість аутентифікаційного пристрою складає без ПДВ 444,00 грн., що підтверджується актом № 11 приймання-передачі необоротних активів від 11.06.2013р. (а.с.22).

20.05.2019р. у судовому засіданні представником позивача було надано заяву, якою було уточнено, що при поданні позовної заяви відбулася арифметична помилка у визначенні вартості аутентифікаційного пристрою та описка. Так, вартість аутентифікайного пристрою складає 532,80 грн. (444,00 грн. збільшена на суму ПДВ). Враховуючи, що вказане не є збільшенням розміру позовних вимог, правильною ціною позову слід вважати 1300,80 грн. (768 + 532,8).

У судовому засіданні 20.05.2019р. представник позивача позовні вимоги, з урахуванням виправленої помилки, підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.52-55), на адресу, зазначену позивачем для листування у позовній заві, у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав.

При цьому, суд зауважує, що ухвалою про відкриття провадження у справі явка позивача та відповідача у справі була визнана необов`язковою.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Приймаючи до уваги, що відправлення вищевказаних ухвал були повернуті від відповідача з відміткою поштової установи „за закінченням терміну зберігання (а.с.57-59), а також враховуючи, що для справ, які розглядаються у спрощеному провадженні пріоритетним є швидкий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно ст. 173 ГК України Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 19.07.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Одесі (Виконавець) та Товарством з обмеженою відповідальністю «Глобл Фам» (Замовник) було укладено договір № 729 (а.с.12-14), відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику за плату наступні послуги: дистанційне обслуговування ТОВ «Глобл Фам» засобами Системи через мережу Інтернет. Крім того, Виконавець надає, а Замовник приймає у користування аутентифікаційний пристрій.

Пунктом 2.2.11. Договору встановлено обов`язки замовника, згідно яких останній, зокрема, зобов`язаний сплачувати Банкові плату за обслуговування засобами Системи згідно з тарифами та умовами Договору в останній робочий день звітного місяця, але не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Плата за користування системою за перший місяць обслуговування розраховується виходячи з фактичної кількості днів у місяці (при цьому при розрахунку враховується день підключення клієнта до Системи). Плата за обслуговування засобами Системи за повні місяці в середині строку дії Договору розраховується в розмірі фіксованої щомісячної плати згідно Тарифів. Плата за користування Системою за останній місяць (в т.ч. у випадку дострокового відключення клієнта від Системи) розраховується виходячи із фактичної кількості днів у місяці (при цьому при розрахунку не враховується день відключення Замовника від Системи).

Пунктом 2.2.13. Договору встановлено, що у разі втрати або пошкодження носія ключа та/або генератора, Замовнику необхідно сплатити банку вартість зіпсованих або пошкоджених аутентифікаційних пристроїв, збільшену на суму ПДВ.

Відповідно до Акту про підключення/перепідключення до системи Enter Exim для клієнта суб`єкта господарювання ТОВ «Глобл Фам» було підключено пакет послуг «Стандартний» (а.с.18)

Згідно п. 4.3.1 Витягу з тарифів комісійної винагороди Філії АТ Укрексімбанк в м. Одеса за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. розмір тарифу «Стандартний» встановлений у розмірі 80 грн. щомісячно (збільшується на ПДВ).

Термін дії цього договору встановлюється з моменту його підписання та діє протягом року з дати підписання сторонами акта про підключення до системи. Якщо жодна сторона не заявила про розірвання Договору за 10 днів до закінчення строку його дії, договір вважається кожен раз подовженим на такий же строк (п.6.1. договору).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2013р. між сторонами було підписано акт про підключення/перепідключення до системи Enter Exim для клієнта суб`єкта господарювання за договором № 729 від 19.07.2013р., акт приймання-передачі аутентифікаційних пристроїв від 28.08.2013р., що підтверджують здійснення підключення відповідача до системи та передачі йому відповідного пристрою (а.с.18,19).

13.12.2018р. (№ 0632400/543034-18) позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою про сплату боргу (а.с.24-26), яка залишилась без відповіді та задоволення, хоча відповідач отримав претензію, доказом чого є поштове повідомлення з підписом відповідача про отримання 12.01.2019р. (а.с.27)

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.73 ГПК України).

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом з пояснень представника позивача, і даний факт відповідачем не спростовано, станом на 16.04.2019р. заборгованість за договором відповідачем так і не була сплачена.

Враховуючи, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості по платі за обслуговування засобами системи за період з травня по грудень 2016р. у сумі 768,00 грн., а також доказів повернення аутентифікаційного пристрою, вартість якого складає 532,80 грн. (444,00 грн. збільшена на суму ПДВ), відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» в м. Одесі про стягнення 1 300,80 грн цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобл Фам» (65007, м. Одеса, вул. Адмірала Лазарева, буд. 61, кв. 4А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Одесі (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 8, ) суму заборгованості у розмірі 1 300 /одна тисяча триста/ грн. 80 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 травня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська