ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04 червня 2019 року Справа № 5027/933/2011
За позовом Заступника прокурора Садгірського району м. Чернівці в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України від імені якого діє дочірнє підприємство Укргазмережі

до відповідача Відкритого акціонерного товариства Чернівецьке автотранспортне підприємство 17755

про стягнення коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань по газопостачанню 27350,15 грн.

Суддя О.Г. Проскурняк

Секретар судового засідання В.О. Нікітович

Представники сторін:

Прокурор не з`явився.

Від позивача не з`явився.

Від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 28 вересня 2011 року задоволено позов Заступника прокурора Садгірського району м. Чернівці в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України від імені якого діє дочірнє підприємство Укргазмережі до відповідача Відкритого акціонерного товариства Чернівецьке автотранспортне підприємство 17755 та стягнуто з відповідача 19 938,56 грн. основного боргу, 3 315,21 грн. пені, 927,82 грн. 3 % річних, 1 391,93 грн. 7 % штрафу, 1 776,62 грн. інфляційних, 273,50 грн. державного мита та 236,00 грн. оплати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом Чернівецької області видано наказ про примусове виконання рішення по справі № 5027/933/2011 від 10 жовтня 2011 року.

28 травня 2019 року до Господарського суду Чернівецької області надійшла заява Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (правонаступника ДП Укргазмережі) про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у господарській справі № 5027/933/2011.

В обґрунтування своєї заяви Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України посилається на те, що наказ по справі № 5027/933/2011 був надісланий на виконання до Садгірського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції 15 березня 2012 року, проте в результаті неодноразових реорганізацій органів виконавчої служби, склалась ситуація, коли виконання вказаного наказу видається фактично неможливою, з огляду на те, що оригінал вказаного виконавчого документа відсутній як у стягувача так і на виконанні в органу ДВС, що стало підставою для звернення із заявою.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 28 травня 2019 року призначено заяву ДК Газ України НАК Нафтогаз України до розгляду в судовому засіданні на 04 червня 2019 року.

Прокурор та сторони явку в судове засідання по розгляду заяви не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, шляхом надсилання на їх адресу відповідної ухвали.

Частинами 1, 2 статті 329 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутність сторін та прокурора не перешкоджають розгляду означеної заяви за наявними матеріалами.

Розглянувши заяву ДК Газ України НАК Нафтогаз України, дослідивши інші матеріали справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив:

У вересні 2011 року Заступника прокурора Садгірського району м. Чернівці в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України від імені якого діє ДК Укргазмережі звернувся з позовом до відповідача ВАТ Чернівецьке автотранспортне підприємство 17755 про стягнення коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань по газопостачанню в сумі 27 350,15 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 28 вересня 2011 року задоволено позов Заступника прокурора Садгірського району м. Чернівці в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України від імені якого діє дочірнє підприємство Укргазмережі до відповідача Відкритого акціонерного товариства Чернівецьке автотранспортне підприємство 17755 та стягнуто з відповідача 19 938,56 грн. основного боргу, 3 315,21 грн. пені, 927,82 грн. 3 % річних, 1 391,93 грн. 7 % штрафу, 1 776,62 грн. інфляційних, 273,50 грн. державного мита та 236,00 грн. оплати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом Чернівецької області видано наказ про примусове виконання рішення по справі № 5027/933/2011 від 10 жовтня 2011 року.

15 березня 2012 року Чернівецька філія ДК Газ України надіслало на виконання до Садгірського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції наказ по справі № 5027/933/2011 разом із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів заяви, стягувач неодноразово звертався до органів державної виконавчої служби із численними заявами про стан виконавчого провадження, у відповідь на які, Садгірський відділ ДВС Чернівецького МУЮ в листах від 04 березня 2013 року № 2329/05-36 та від 03 березня 2016 року № 05-15/682 неодноразово повідомляв стягувача, що на виконанні в виконавчій службі перебуває зведене виконавче провадження відносно боржника ВАТ Чернівецьке АТП-17755 на користь різних стягувачів.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 01 жовтня 2015 року № 1858/5 утворено Відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, реорганізувавши шляхом злиття Шевченківський відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Садгірський відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Першотравневий відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції та встановлено, що новоутворений відділ є правонаступником відповідних реорганізованих шляхом злиття відділів державної виконавчої служби.

Наказом Міністерства юстиції України від 04.08.2017 № 2492/5 Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області реорганізовано шляхом поділу на Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, Другий відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та Третій відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Одночасно встановлено, що Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області є правонаступником Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

12 липня 2018 року, ДК Газ України вчергове звернулось до Третього відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області із заявою про надання інформації про хід виконавчого провадження, проте листом від 16 серпня 2018 року № 14.3-20/8851 начальником Третього відділу державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області повідомлено стягувача, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий документ, а саме наказ по справі № 5027/933/2011 виданий 10 жовтня 2011 року Господарським судом Чернівецької області на виконанні у Третьому відділі державної виконавчої служби м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області не перебуває та не надходив.

При цьому, як вбачається із заяви Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України зазначений наказ Господарського суду Чернівецької області від 10 жовтня 2011 року на адресу заявника не надходили.

Суд зазначає, що заборгованість боржника перед стягувачем на загальну суму 27 350,15 грн. виникла ще у 2011 році. Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 28 вересня 2011 року позов був задоволений, а на виконання рішення 28 вересня 2011 року стягувачу 10 жовтня 2011 року був виданий відповідний наказ.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду закріплена також й в статті 129 Конституції України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права визначено в Законі України Про судоустрій та статус суддів, в частині другій статті 13 якого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Згідно із статтею 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини (далі Європейський суд).

Стаття 6 Конвенції закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Окрім того, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду від 12.05.2011 року у справі Ліпісвіцька проти України однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В контексті викладеного суд зазначає, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення Європейського суду у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року).

За приписами частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 19.4 розділу Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно положень статті 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Враховуючи наведене, судом визнається поважною причиною пропущення строку для пред`явлення наказу до виконання. Окрім того, незадоволення заяви призвело б до незаконного збагачення боржника на суму позову за рахунок стягувача, що є також недопустимим. За таких обставин суд дійшов висновку, що задоволення заяви є не тільки законним, але й справедливим результатом її розгляду.

Керуючись статтями 234, 235, 329, пунктом 19.4 розділу Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у господарській справі № 5027/933/2011 - задовольнити.

2. Поновити Дочірній компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України строк для пред`явлення наказу від 10 жовтня 2011 року № 5027/933/2011 до виконання з 04 червня 2019 року.

3. Видати Дочірній компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України дублікат наказу від 10 жовтня 2011 року № 5027/933/2011.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано - "04" червня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О.Г. Проскурняк