Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"27" травня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/108/19

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Нероди І.В.

за позовом: Акціонерного товариства "Акціонерний Банк "Радабанк" (м.Дніпро)

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" (с. Вишевичі, Радомишльський район)

2. Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир)

про визнання дій протиправними, заборону вчинення дій

за участю представників сторін:

від позивача: Нугаєва В.В., адвокат, довіреність №20 від 08.01.2019р.

від відповідачів: 1. Курдиляс ОСОБА_1 , адвокат ордер №060402

2. не прибув

В підготовчому засіданні 02.05.19р. оголошувалась перерва до 16.05.19р. та до 27.05.19р. на підставі ст.ст. 2,11, ч.3 ст. 169, ч.7 ст. 183 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство "Акціонерний Банк "Радабанк" (надалі за текстом - Банк) відповідно до поданої 31 січня 2019 року позовної заяви просить в судовому порядку та за рішенням суду:

- визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" ( с. Вишевичі, Радомишльський район) з замовлення у Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир) Звіту про оцінку майна (комплекс будівель та споруд) від 25.05.2017р. на підставі договору від 25.05.2017р. № Н-047/05/2017 ( надалі за текстом - протиправні дії Замовника оцінки) ;

- визнати протиправними дії Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир) з оцінки комплексу будівель та споруд за адресою Житомирська область, Радомишльський район,с. Вишевичі , АДРЕСА_1 , виконаною на замовлення Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" ( с. Вишевичі, Радомишльський район) на підставі договору від 25.05.2017р. № Н-047/05/2017 та складання Звіту про оцінку майна (комплекс будівель та споруд) , дата проведення оцінки 25.05.2017р., щодо визначення можливої ринкової вартості комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою Житомирська область, Радомишльський район, с. Вишевичі , вул АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 9 Надалі за текстом - протиправні дії Оцінювача);

- заборонити Публічному акціонерному товариству "Вишевичі Агротехніка" ( с. Вишевичі, Радомишльський район) повністю та частково використання Звіту про оцінку майна (комплекс будівель та споруд), виконаного Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир), дата проведення оцінки 25.05.2017р., щодо визначення можливої ринкової вартості комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , з величиною вартості, отриманої внаслідок оцінки , 8050336,00грн без ПДВ, у т.ч. передавати її будь-яким фізичним або юридичним особам, використовувати при вчинені цивільно-правових правочинів ( надалі за текстом - заборона Замовнику оцінки вчиняти дії).

Протиправність дій Замовника оцінки та Оцінювача щодо визначення можливої ринкової вартості комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою Житомирська область АДРЕСА_2 Радомишльський АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . Вишевичі , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , з величиною вартості, отриманої внаслідок оцінки , 8050336,00грн без ПДВ (надалі за текстом - визначення ринкової вартості ЦМК) та складання Звіту про оцінку за доводами Банку полягає в наступному:

- Замовник оцінки не мав права замовляти Оцінювачу визначення ринкової вартості ЦМК, оскільки станом на 25.05.2017р. не був його власником, тоді як Оцінювач виконав його оцінку , використавши недостовірну інформацію про право власності на ЦМК на дату оцінки ;

- Оцінювач для визначення ринкової вартості ЦМК фактичного огляду останнього не здійснював, оскільки не звертався до Банку, як до його власника, щодо надання такого доступу, тоді як Замовник оцінки не мав можливості забезпечити такий доступ та загалом не мав на це права;

- Замовник оцінки визначену ринкову вартість ЦМК мав на меті використати для укладання цивільно-правових угод щодо цього ЦМК без згоди на це Банку, як його власника;

- Звіт про оцінку було надано в якості доказу при розгляді господарських справ № 906/469/17 та № 906/450/17 за участю Замовника оцінки.

Банк в якості правових підстав позову визначив ст. 16, ст. ст. 319, 386, 391 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Зокрема Банк доводив, що має право звернутися до суду за захистом свого майнового права у спосіб, визначений ч.2 ст. 16 ЦК України та ч.2 ст. 20 ГК України , а саме вимагати в судовому порядку припинення відповідачами дій, які порушують право або створюють загрозу такого порушення .

Окрім того, ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати в судовому порядку усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 386 ЦК України надає власнику майна право вимагати в судовому порядку встановлення заборони на вчинення іншою особою дій, які можуть порушити його право або вимагати від цієї особи вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ухвали суду від 05.02.2019року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

У відповіді на відзив Оцінювач вимоги позову не визнає з наступних підстав:

- Звіт про оцінку (паперовий) надано Замовнику оцінки в одному примірнику , а також всю інформацію зібрану Оцінювачем для визначення ринкової вартості ЦМК; електронну версію звіту про оцінку - знищено;

- Оцінювач не несе відповідальності за наслідки , що виникли внаслідок використання результатів оцінки з метою, що не була предметом договору;

- Звіт про оцінку містить професійну думку виконавця відносно вартості об`єкта оцінки і не являється гарантією того, що він перейде з рук в руки по вартості, рівній указаній у звіті;

- Звіт про оцінку призначений для Замовника оцінки і не може передаватися іншим юридичним або фізичним особам з метою, яка не передбачена задачею цієї оцінки;

- Замовник оцінки та інші користувачі інформації самостійно відповідають за усі юридично значимі рішення, прийняті ними на підставі даного Звіту;

- зміна власника ЦМК не призводить до недостовірного, необ`єктивного висновку про його вартість;

- Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна , а лише відображає та підтверджує зроблені Оцінювачем висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним ( а.с. 104-105);

У відповіді на відзив Замовник оцінки вимоги позову не визнає з наступних підстав:

- Банк нормативною підставою позову визначив ст. 16, ст. ст. 319, 386, 391 ЦК України та ст. 20 ГК України, тоді як правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав , однак доводи позову не містять суті порушення Замовником оцінки права власності Банку на ЦМК вчиненими діями щодо визначення Оцінювачем його ринкової вартості ( а.с. 109).

У відповіді на відзиви Банк доводить, що :

- Звіт про оцінку було виконано саме з метою використання в якості доказу заниження вартості ЦМК при розгляді господарських справ № 906/469/17 та № 906/450/17, оскільки інше будь-яке використання цього звіту не відомо; будь-які правочини із вказаним ЦМК Замовник оцінки вчинити не міг , оскільки не має права володіння та користування ЦМК;

- усталена судова практика про правову природу Звіту про оцінку доводить про неможливість здійснення судового розгляду щодо його недійсності , однак такий звіт може бути використаний як підстава для заявлення клопотання про отримання доказів - проведення судової оціночної експертизи та отримання висновку експерта , вартість майна відповідно до якого може суттєво відрізнятися від вартості майна, визначеної відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" ( а.с. 124-139).

Ухвалою суду від 28.03.19 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів по 06.05.19р включно, відкладено підготовче провадження, вчинено інші дії згідно резолютивної частини ухвали суду.

Ухвалою суду від 02.05.19р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.05.19р. та до 27.05.19 р. із застосуванням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши представників Банку та Замовника оцінки, суд дійшов наступного висновку.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.18 р. у справі № 523/9076/16-ц).

Так, застосування п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України пов`язано також з необхідністю вилучати з процесу господарського судочинства справи, порушені за позовами, що подані внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, чи право або інтерес не підлягають судовому захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.09.18 року у справі № 916/559/17).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства ( постанова Велика Палата Верховного Суду від 11.09.18 року у справі № 905/1926/16).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 11 Кодексу господарські суди у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, застосовують судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Так, Європейський суд з прав людини нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Андрієвська проти України" від 01.12.2011).

Суд нагадує, що ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі "Боротюк проти України" від 16.12.2010).

Суд зазначає, що відсутність у провадженні будь-яких вимог грошового характеру не є вирішальним елементом при визначенні того, чи застосовується пункт 1 статті 6 Конвенції у його цивільному аспекті (рішення у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012).

Вирішальним для визначення того, чи стосується справа прав цивільного характеру, є безпосередньо характер права, яке є предметом розгляду (рішення у справі "Церква села Сосулівка проти України" від 28.02.2008).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Компетенція (юрисдикція) судів як органів судової влади була визначена частиною другою статті 124 Основного Закону України, за якою "юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі". Таким чином, було встановлено, що предметом судового контролю є всі суспільні відносини, врегульовані нормами права.

Водночас нова редакція ст. 124 Конституції України, яка набрала чинності 30 вересня 2016 року, містить норму, згідно з якою юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, акцентуючи саме на факті наявності спору. Таким чином, юрисдикція суду була звужена виключно до вирішення ю р и д и ч н и х с п о р і в.

Так, дійсно, відповідно до статті 33 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" ( надалі за текстом - Закон № 2658-III) с п о р и, п о в ' я з а н і з о ц і н к о ю м а й н а, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не с т в о р ю є ж о д н и х п р а в о в и х н а с л і д к і в для у ч а с н и к і в п р а в о в і д н о с и н з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним є неможливим , що зумовлює закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України ( постанова ВП ВС від 13.03.18р. у справі № 914/881/17).

На підставі вищевикладеного , суд дійшов висновку, що оскільки Звіт про оцінку є лише документом, який фіксує дії Оцінювача щодо визначення ринкової вартості ЦМК та не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки останнього, якими є виключно Оцінювач та Замовник оцінки, не є такими , що створюють будь-які правові наслідки для Банку дії Замовника оцінки щодо замовлення Звіту про оцінку на договірних засадах з Оцінювачем , щодо виконання Звіту про оцінку майна Оцінювачем на виконання договірних умов та щодо можливого використання Звіту про оцінку Замовником оцінки для укладення будь-яких правочинів чи передання його будь-яким фізичним та юридичним особам для використання в якості доказу у судових справах.

Суд не встановив наявності між Банком, Замовником звіту та Оцінювачем юридичного спору , який підлягав би вирішенню шляхом ухвалення рішення суду іменем України та на підставі правових норм ст. 16, ст. ст. 319, 386, 391 ЦК України та ст. 20 ГК України. Оскільки Звіт про оцінку використовується в судових справах як доказ визначення ринкової вартості ЦМК, Банк вправі ставити цей засіб доказування під сумнів як такий, що є не належним, допустимим , достатнім та достовірним за правилами ч.4 ст. 74, ст. ст. 76-79 та 86 ГПК України , а не шляхом подання позову про спростування дій щодо створення цього засобу доказування як носія певної інформації.

Керуючись ч. 3 ст. 169, п. 2 ч. 2 ст. 185 , п. 1 ч.1, ч. 4 ст. 231, п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" , ст. ст.ст. 233-235 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 906/108/19 за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний Банк "Радабанк" (м. Дніпро) до Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" ( с. Вишевичі, Радомишльський район) та Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир) про:

- визнання протиправними дії Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" ( с. Вишевичі, Радомишльський район) з замовлення у Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир) Звіту про оцінку майна (комплекс будівель та споруд) від 25.05.2017р. на підставі договору від 25.05.2017р. № Н-047/05/2017;

- визнання протиправними дії Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир) з оцінки комплексу будівель та споруд за адресою Житомирська область, Радомишльський район, АДРЕСА_4 . Вишевичі , АДРЕСА_1 , виконаною на замовлення Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" ( с. Вишевичі, Радомишльський район) на підставі договору від 25.05.2017р. № Н-047/05/2017 та складання Звіту про оцінку майна (комплекс будівель та споруд) , дата проведення оцінки 25.05.2017р., щодо визначення можливої ринкової вартості комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою АДРЕСА_5 область, Радомишльський район, АДРЕСА_4 . Вишевичі , АДРЕСА_1 ;

- заборону Публічному акціонерному товариству "Вишевичі Агротехніка" ( с. Вишевичі, Радомишльський район) повністю та частково використання Звіту про оцінку майна (комплекс будівель та споруд), виконаного Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" ( м. Житомир), дата проведення оцінки 25.05.2017р., щодо визначення можливої ринкової вартості комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою Житомирська область, Радомишльський район, АДРЕСА_1 , з величиною вартості, отриманої внаслідок оцінки , 8050336,00грн без ПДВ, у т.ч. передавати її будь-яким фізичним або юридичним особам, використовувати при вчинені цивільно-правових правочинів.

2. Повернути Акціонерному товариству "Акціонерний Банк "Радабанк" (49054, м. Дніпро, проспект Олександра Поля,46, ) з Державного бюджету України судовий збір в загальній сумі 5763,00грн, сплачений на підставі меморіальних ордерів № 10638 , № 10718 та № 17242 від 24.01.19р., про що постановити іншу ухвалу суду.

Ухвала набрала законної сили 27.05.2019р. та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 30.05.19р.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2- позивачу (рек. з повідомл.)

3- відповідачу-1 (рек. з повідомл.)

4- відповідачу-2 на адресу ( АДРЕСА_6 ) (рек. з повідомл.)