ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2019 Справа № 914/3370/16 м. Львів

За позовом: Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг, м. Львів
про стягнення 291 519, 40 грн.
Суддя Мороз Н.В.
При секретарі Забора Ю. П.
Представники:
Від позивача: Березовський В. В.
Від відповідача: не з`явився

Суть спору:
Позовну заяву подано Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг про стягнення 291 519, 40 грн.
Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.01.2017 р. (суддя Петрашко М. М.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Справу призначено до розгляду в засіданні на 24.01.2017 р.
24.01.2017 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.02.2017 р.
Ухвалою від 07.02.2017 р. продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 21.02.2017 р.
Ухвалою суду від 21.02.2017 р. у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.
Ухвалою суду від 16.05.2017 р. суд поновив провадження у справі для вирішення клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для дачі висновків.
Ухвалою від 30.05.2017 р. провадження у справі повторно зупинено для подальшого проведення судової будівельно-технічної експертизи призначеної ухвалою суду від 21.02.2017 р.
Згідно розпорядження керівника апарату господарського суду Львівської області №896 від 02.10.2017 р., призначено повторний розподіл справи №914/3370/16, у зв`язку із закінченням повноважень судді Петрашка М.М.
Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу, справу №914/3370/16 передано на розгляд головуючому судді Мороз Н.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2017 р.
Ухвалою від 05.10.2017 р. поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 24.10.2017 р.
Ухвалою господарського суду від 24.10.2017 р. зупинено провадження у справі до виконання Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз ухвали господарського суду Львівської області від 21.02.2017 р.
15.12.2017 р. набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, викладена у розділі І Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017. N 2147-VIII, пунктом 9 розділу XI Перехідних положень якого встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою від 23.01.2018 р. поновлено провадження у справі, продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 06.02.2018 р.
Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.02.2018 р. зупинено провадження у справі для проведення судової експертизи.
Ухвалою від 15.03.2019 р. поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 09.04.2019 р.
05.04.2019 р. позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої останній просить стягнути з відповідача 291 519, 40 грн., з яких: 127 461, 40 грн. штраф за неякісно виконані роботи та 164 058, 00 грн. кошти, необхідні для усунення виявлених недоліків (дефектів) даху гуртожитку №2 (збитки).
09.04.2019 р. продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.05.2019 р.
Ухвалою від 07.05.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.05.2019 р.
В судове засідання 28.05.2019 р. представник позивача з`явився. Через службу діловодства господарського суду подав клопотання від 28.05.2019 р. про розподіл судових витрат, згідно якого просить стягнути з відповідача 29 427, 12 грн. судових витрат, в тому числі витрат, на проведення експертизи та судового збору. Крім того, дав пояснення по суті спору. Посилається на невиконання відповідачем умов Договору підряду на реконструкцію №42 від 11.06.2015 р. в частині якості виконаних робіт, оскільки після виконання відповідачем, як підрядником робіт за договором, проявилися дефекти реконструйованого об`єкта. Позов просить задоволити з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг 291 519, 40 грн., з яких: 127 461, 40 грн. штраф за неякісно виконані роботи та 164 058, 00 грн. збитків, що понесені Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України, як замовником з вини підрядника.
Відповідач явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив. У відзиві на позов (вих.№07/02 від 07.02.2016р.) відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що на момент подання декларації про готовність збудованого об`єкта до експлуатації, на цьому об`єкті були виконані усі будівельно-монтажні роботи, передбачені проектно-кошторисною документацією, змонтовано і випробувано обладнання згідно будівельних норм, державних стандартів і правил, а позивачем протягом 5 місяців з моменту прийняття виконаних робіт та підписання акта не було виявлено дефектів. Крім того, відповідач посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів, що свідчили б про заявлені у позовній заяві недоліки.
Ухвали суду, що направлялися за новою адресою місцезнаходження відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з відмітками відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею та обов`язок повідомити суд про причини неявки.
Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, створивши у відповідності до ст. 13 ГПК України сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив.
Згідно Положення про Базу ВТК, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.11.2014 р. № 1272, База виробничо-технологічної комплектації (позивач) є підрозділом забезпечення Національної гвардії України і призначена для виконання завдань замовника з капітального будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонтів казармено-житлового фонду, будівель, споруд і об`єктів, перевезення військового майна вантажним транспортом, робіт спеціальною та інженерною технікою, технічного обслуговування, капітального та поточного ремонтів вантажного транспорту, спеціальної техніки і бронетехніки територіальних управлінь, з`єднань, військових частин і підрозділів, вищих навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, установ та закладів Національної гвардії України.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.
11.06.2015 р. за результатами процедури закупівлі між Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (позивач, за договором замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» (відповідач, за договором підрядник) укладено Договір підряду на реконструкцію №42.
В подальшому сторонами укладалось ряд додаткових угод, якими внесено зміни до окремих пунктів основного договору.
Згідно умов даного договору, підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати будівельно-монтажні та інші роботи відповідно до технічного завдання з реконструкції будівель і споруд навчального містечка Виправна установа під комплекс гуртожитків казарменого типу в м. Вишгород Київської області на території військової частини НОМЕР_1 управління Північного ОТО Національної гвардії України - гуртожиток № 2.
Підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких повинна відповідати державним будівельним нормам та стандартам України (п. 6.1 Договору). Підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до цього Договору протягом гарантійного строку, визначеного чинним законодавством України (п.6.2). У разі виявлення протягом гарантійних строків у закінчених роботах (об`єкті) недоліків (дефектів), замовник повідомляє про це підрядника і запрошує його для складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо підрядник не з`явиться без поважних причин у визначений у запрошенні строк, замовник має право залучити до складання акта незалежних експертів, повідомивши про це підрядника (п.6.3). Підрядник зобов`язаний за свій рахунок усунути залежні від нього недоліки (дефекти) в строки та в порядку, визначені в акті про їх усунення. Якщо підрядник не забезпечить виконання цієї вимоги чи буде порушувати строки її виконання, замовник має право прийняти рішення, попередньо повідомивши про нього підрядника, про усунення недоліків (дефектів) власними силами або із залученням третіх осіб з відшкодуванням витрат та одержаних збитків за рахунок підрядника (п.6.4). Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок природного зносу об`єкта або його частин, неправильної його експлуатації або неправильності інструкції щодо його експлуатації, неналежної реконструкції об`єкта, який здійснено замовником або залученими ним третіми особами (п.6.5). Розрахунки за виконані підрядником роботи, які складають предмет цього договору, здійснюються шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок підрядника платежами в межах не більш як 95% їх загальної вартості за договором (п.9.1). 5 відсотків загальної вартості за договором замовник сплачує підряднику після введення об`єкта будівництва в експлуатацію (п. 9.2).
Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч.1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру (ч.1 ст.857 ЦК України).
Згідно ч.2 ст.857 ЦК України, виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.
Згідно ч. 1 ст. 884 ЦК України, гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом
Як з`ясовано судом, Базою ВТК Національної гвардії України, як замовником за договором, надано проектну документацію та будівельний майданчик за відповідними актами приймання-передавання (додатками до Договору), а також декларацію про початок виконання будівельних робіт, забезпечено здійснення авторського та технічного наглядів, та з метою ефективної організації будівництва - перераховано аванс (кошти попередньої оплати) на розрахунковий рахунок підрядника.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» виконано роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №18 за жовтень 2015 р. та №27 за грудень 2015 р. підписаними та скріпленими печатками сторін. Крім того, в матеріалах справи містяться докази сплати позивачем виконаних відповідачем робіт. Дана обставина сторонами не заперечувалась.
05.02.2016 р. за фактом закінчення будівельних робіт замовником отримано зареєстровану в департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларацію про готовність до експлуатації об`єкта реконструкції.
Однак, як зазначено позивачем, після введення гуртожитку в експлуатацію та заселення мешканців з`ясувалося, що внаслідок танення снігу та випадіння сезонних дощів проявилися дефекти реконструйованого об`єкта у вигляді протікання даху будівлі.
Згідно ч.1 ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступив від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника (ч.3 ст. 853 ЦК України).
Згідно п. 21.6 Договору підряду, підрядник зобов`язаний за свій рахунок та своїми силами усувати дефекти, недоліки, недоробки, виявлені протягом гарантійного строку, вказаного в п.6.2 договору.
Враховуючи, що відповідно до п. 3.4.6. Договору, підрядник несе повну відповідальність за обсяги, якість та вартість робіт, виконаних під час будівництва, позивачем надіслано на адресу відповідача лист від 26.02.2016 р. № 112 про усунення недоліків якості об`єкта реконструкції з вимогою вжити заходів щодо усунення вказаних недоліків у найкоротший строк.
Проте, такий лист залишено відповідачем без відповіді та задоволення.
24.03.2016 р. позивачем надіслано відповідачу лист № 170 про повторне надсилання вимоги про усунення виявлених недоліків якості реконструйованого об`єкта та повідомлення щодо виникнення негативних наслідків правового характеру.
У відповідь від відповідача надійшов лист від 15.04.2016 р. №15/04-01 із визнанням наявних недоліків та твердженням про те, що виявлені недоліки якості реконструйованого об`єкта підрядником повністю усунено.
Листом від 20.07.2016 р. № 471 позивач звернувся до відповідача з повторним надсиланням вимоги про усунення виявлених недоліків якості реконструйованого об`єкта.
Листом 23.08.2016 р. №576 позивачем надіслано на адресу відповідача запрошення до складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів (реконструйованого об`єкта) на 30.08.2016 р.
Листом (б/н, б/д, вх.№ Бази ВТК №586 від 01.09.2016 р.) ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» підтверджено, що відповідно до п. 3.4.6. Договору підряду № 42 від 11.06.2015 р. він, як підрядник, несе повну відповідальність за обсяги, якість та вартість робіт, виконаних під час будівництва та повинен гарантувати досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта протягом гарантійного строку, визначеного чинним законодавством України. Крім того, відповідач вказуючи на п. 6.3. Договору погодився із виявленням протягом гарантійних строків в об`єкті реконструкції недоліків (дефектів), що були раніше вказані позивачем та про що зазначено у листах, а також зобов`язався безоплатно усунути недоліки надавши при цьому відповідні акти обстеження, бути присутнім під час складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) 30.08.2016 р. за адресою об`єкта реконструкції - гуртожитку № 2.
Проте, 30.08.2016 р. для складання акта Відповідач не з`явився.
Зважаючи на неявку підрядника, позивачем із залученням мешканців гуртожитку самостійно складено акт, зафіксувавши при цьому наявні недоліки (дефекти) будівлі та встановивши строк їх усунення до 30.09.2016 р.
Під час складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків позивачем було сформовано кошторис витрат на виконання робіт необхідних для усунення протікання даху гуртожитку у розмірі 55 613, 03 грн.
У відповідності до п. 6.3. Договору, листом від 12.09.2016 № 623 позивачем надіслано відповідачу складений без участі останнього акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) для їх виконання.
Однак даний лист залишено відповідачем без відповіді та задоволення.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем надіслано на адресу відповідача претензію №1 від 13.10.2016 р. про сплату штрафу за неякісно виконані роботи та коштів, необхідних для усунення протікання даху будівлі на загальну суму 183 074, 43 грн.
Претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати за надані послуги, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу та збитків.
26.01.2017 р. представниками Бази ВТК під час огляду фасаду гуртожитку виявлено додаткові дефекти будівлі, а також дефекти пофарбування фасаду.
Листом від 13.01.2017 р. №20 про надсилання вимоги щодо усунення виявлених недоліків якості реконструйованого об`єкта, позивач висунув відповідачу вимогу усунути дефекти та запросив останнього для засвідчення виявлених та погодження способу, строків їх усунення дефектів за місцем розташування гуртожитку №2 на 26.01.2017 р.
Даний лист залишено відповідачем без відповіді.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно приписів ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
У відзиві на позов відповідач проти позову заперечив. Зазначивши, що на момент подання декларації про готовність збудованого об`єкта до експлуатації, на цьому об`єкті були виконані усі будівельно-монтажні роботи, передбачені проектно-кошторисною документацією, змонтовано і випробувано обладнання згідно будівельних норм, державних стандартів і правил. Позивачем протягом 5 місяців з моменту прийняття виконаних робіт та підписання акта не було виявлено дефектів. Крім того, відповідач посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів, що свідчили б про заявлені у позовній заяві недоліки.
Однак, твердження відповідача спростовуються матеріалами справи.
Зокрема, згідно укладеного Договору підряду №42 від 11.05.2015 р., підрядник взяв на себе зобов`язання за свій рахунок усунути залежні від нього недоліки (дефекти) в строки та в порядку, визначені в акті про їх усунення. Якщо підрядник не забезпечить виконання цієї вимоги чи буде порушувати строки її виконання, замовник має право прийняти рішення, попередньо повідомивши про нього підрядника, про усунення недоліків (дефектів) власними силами або із залученням третіх осіб з відшкодуванням витрат та одержаних збитків за рахунок підрядника (п.6.4).
Доводи відповідача щодо відсутності доказів, що свідчили б про заявлені у позовній заяві недоліки спростовуються наступним.
Ухвалою суду від 21.02.2017 р. призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
За результатами проведеної експертизи складено Висновок експертів від 18.02.2019 р. №21604/17-42/21605/17-11, яким встановлено, що будівельні роботи, виконані за договором будівельного підряду на реконструкцію № 42 від 11.06.2015, в тому числі роботи, що були виконані відповідачем в якості гарантійного ремонту, не задовольняють вимоги низки нормативних документів (ДСТУ). На покрівлі гуртожитку не виявлено дефектів, викликаних зовнішнім впливом (подією) або фізичним зношенням матеріалів - що в свою чергу виключає факт вини позивача, інших осіб і в той же час не припиняє гарантійних зобов`язань відповідача по ремонту гуртожитку. Наведені факти спричинені виключно порушенням правил, норм і технічних умов при улаштуванні покрівлі, зокрема монтажі водоприймальних воронок, а також виконанням наступних ремонтно-будівельних робіт. Вартість ремонтно-будівельних робіт щодо відновлення частини покрівлі гуртожитку №2 казарменого типу, проведення яких необхідно для уникнення подальшого пошкодження житлових приміщень, за результатами проведеного обстеження, складає 164 058, 00 грн.
Беручи до уваги висновок експерта, позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої останній просить суд стягнути з відповідача 291 519, 40 грн., з яких 127 461, 40 грн. штраф за неякісно виконані роботи, що передбачено п. 12.6 договору та 164 058, 00 грн. коштів, необхідних для усунення виявлених недоліків (дефектів) даху гуртожитку №2, які позивач вважає збитками (втрати, що База виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України мусить зробити для відновлення свого порушеного права).
Згідно ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Стаття 526 ЦК України, в контексті з вимогами ст.193 ГК України вказує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст.ст. 15, 16 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
В силу ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.621 ЦК України, у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджено причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
Згідно п. 12.6 Договору підряду на реконструкцію №42, за порушення умов цього договору щодо якості робіт (у разі виявлення недоліків, дефектів у роботах) підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 20% вартості неякісно виконаних робіт, при цьому сплата штрафу не звільняє підрядника від обов`язку щодо усунення таких недоліків у терміни, погоджені замовником.
На підставі п. 12.6 договору, позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф у розмірі 127 461, 40 грн., зважаючи на суму актів виконаних будівельних робіт №18, №27 за жовтень-грудень за Договором, згідно яких сума неякісно виконаних робіт становить 637 307, 00 грн.
Крім того, позивач правомірно просить стягнути з відповідача 24 760, 00 грн. витрат, понесених на проведення судової експертизи, згідно рахунку №11717 від 05.12.2017 р., що сплачено Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України згідно платіжного доручення №70 від 18.02.2019р. (в матеріалах справи).
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.
Встановлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 17.05.2017 р. у справі №911/151/16, постанова Вищого господарського суду України від 24.01.2017 р. у справі № 922/5651/15). Таким чином, саме особа, яка порушила зобов`язання має довести відсутність своєї вини у вказаному порушенні в силу вимог вищевказаних норм законодавства.
Уклавши Договір підряду на реконструкцію №42, відповідачу було відомо про виникнення у нього обов`язку щодо належного виконання умов вказаного договору, в тому числі щодо своєчасного усунення недоліків робіт, допущених з його вини, а також відшкодування завданих замовнику збитків. Більше того, листом (б/н, б/д, вх.№ Бази ВТК №586 від 01.09.2016 р.) ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» підтверджено, що він, як підрядник, несе повну відповідальність за обсяги, якість та вартість робіт, виконаних під час будівництва, а також зобов`язався безоплатно усунути недоліки об`єкта реконструкції - гуртожитку № 2.
Невжиття відповідачем заходів, спрямованих на виконання свого зобов`язання за договором за своєю суттю є ухиленням від виконання господарського зобов`язання.
Разом з тим, в силу ст.ст. 6, 626 ЦК України, сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні (погоджені) умов договору. При цьому відносини, що виникли між сторонами засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України.
Враховуючи вимоги ст.625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд зазначає, що відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ст. 617 ЦК України).
Суд звертає увагу відповідача на приписи ч.1 ст.96 ЦК України, згідно якої юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а також ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України якими встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано передбаченого договором та законом обов`язку, чим було порушено право позивача на отримання належним чином виконаних робіт. Відтак, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача збитків та штрафу за неякісно виконані роботи.
Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та становить 127 461, 40 грн. штрафу за неякісно виконані роботи та 164 058, 00 грн. коштів, необхідних для усунення виявлених недоліків (дефектів) даху гуртожитку №2 (збитків). Доказів зворотнього суду не надано.
Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг (м. Львів, вул. Городоцька, 174, ) на користь Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (м. Київ, вул. Бориспільська, 40-А, ) 127 461, 40 грн. штрафу, 164 058, 00 грн. збитків, 24 760, 00 грн. витрат на проведення експертизи та 4 667, 12 грн. судового збору.

Рішення складено 05.06.2019р.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.