ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року Справа № 904/930/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєд І.М., Кузнецової І.Л.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

Позивач - Комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області

представник - Рязанцева А.Ф., довіреність №01-07/430 від 05.03.2019, адвокат,

Відповідач - Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області

представник - Башта В.П., довіреність №2/4-575-01-13 від 18.02.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 у справі №904/930/18 (суддя Юзіков С.Г., повне рішення складено 31.01.2019)

у справі

про стягнення різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2015 по 31.05.2015 у сумі 3 317 954,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Узагальнений виклад позовних вимог та рішення суду.

У березні 2018 року Комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради (надалі відповідач) та просило стягнути різницю між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2015 по 31.05.2015 у сумі 3 317 954,19 грн.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що позивач є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у м. Жовті Води, тариф на які затверджується органами місцевого самоврядування, а саме Відповідачем - Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради. Рішенням виконкому №107 від 12.03.2009 було затверджено обов`язковий перелік послуг та їх вартість з рентабельністю 0%. В подальшому змінилася фактична вартість всіх складових тарифу в зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, вартості паливно-мастильних та будівельних матеріалів, енергоносіїв, води та каналізації, про що позивач повідомляв відповідача неодноразово та надав весь пакет документів, які підтверджують економічно обґрунтовані витрати на виробництво житлово-комунальних послуг. Втім відповідач нові тарифи на надання цих послуг затвердив лише в липні 2015 року, тому на підставі ч.4, 5 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повинен відшкодувати йому різницю між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг за спірний період з 01.03.2015 по 31.05.2015.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись саме на бездіяльність підприємства щодо виконання рішень Виконавчого комітету про покращення надання послуг, щодо встановлення складових тарифу та надання всього пакету документів, необхідних для розгляду Виконкомом питання про встановлення тарифів на вказані житлово-комунальні послуги. Також вказує, що посилання позивача на Рішення виконкому №107 від 12.03.2009 безпідставне, оскільки до нього були внесені зміни та фактично діяли тарифи, затверджені Рішенням виконкому №290 від 23.05.2008, застосовані позивачем для розрахунку суми позову тарифи відповідачем ніколи не затверджувалися. Вважає відсутніми підстави для відшкодування позивачу різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг за спірний період.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 у справі №904/930/18 (суддя Юзіков С.Г.) позов задоволено частково. Стягнуто з Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради на користь Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання "Жовтоводської міської ради" 3099187,95 грн - різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг, 2802,20 грн - витрат на оплату аудиторських послуг, 21576,92 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 25645,71 грн - витрат на оплату судової експертизи, 46487,83 грн - судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач довів належними доказами факт встановлення відповідачем тарифів на надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у м. Жовті Води, які в спірний період з 01.03.2015 по 31.05.2015 не були економічно обгрунтованими, та за зверненнями позивача несвоєчасно розглянув подання позивача щодо встановлення економічно обгрунтованих тарифів, що є підставою для застосування положень ч.4, 5 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Правильність розрахунку заявленої до відшкодування суми підтверджена наданими позивачем доказами, аудиторським висновком та висновком економічної експертизи, яка була призначена судом. Суд також задовольнив частково заяву відповідача про застосування позовної давності та відмовив в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування різниці в тарифах за період з 01.03. по 06.03.2015 року.

Доводи та вимоги апеляційної скарги та відзиву на неї.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на неповне дослідження доказів, порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга (з врахуванням письмових пояснень від 19.04.2019) обгрунтована наступним:

- суд при розгляді справи прийняв позицію позивача і в повній мірі відхилив доводи відповідача, а саме те, що тарифи, які повинен був застосовувати позивач у спірний період, були встановлені рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №290 від 23.05.2008, дія якого була безстроковою та яким були встановлені тарифи з розрахунком на 1 кв.м. загальної площі: на невпорядковане житло - 0,78 грн, на 1-5 поверхові будинки - 1,49 грн, на 9-10 поверхові будинки - 1,78 грн, а позивач мотивував свої вимоги рішенням №107від 12.03.2009, яке скасоване;

- суд не взяв до уваги той факт, що розрахунки позовних вимог, аудиторський звіт та висновок судового експерта грунтувалися саме на підставі скасованого рішення;

- судом не обгрунтовано взято до уваги накази позивача по підприємству №725 від 29.10.2014 та №731 від 30.10.2014, якими було встановлено невідомі відповідачу та споживачам перелік послуг та їх вартість, які позивач ввів в дію з 01.11.2014, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення тарифів у сфері житлово-комунальних послуг належить до повноважень органів місцевого самоврядування; висновок суду, що дані накази не впливають на вирішення спору є хибним, оскільки саме згідно цих наказів позивачем були взяті розміри тарифів для проведення розрахунку ціни позову;

- 26.09.2014 року рішенням виконкому №330 було затверджено новий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, втім позивач не ставив питання щодо коригування чи затвердження тарифу в зв`язку із зміною вартості складових тарифу, як і не звертався за встановленням обгрунтованих тарифів протягом 2009-2014 років та суд безпідставно відхилив ці доводи відповідача;

- суд безпідставно взяв до уваги листи позивача від 16.03.2015 №01-07/443 та від 20.03.2015 №01-07-503 як докази звернення до відповідача за відшкодуванням різниці в тарифах, оскільки вказані листи жодного посилання на відшкодування різниці в тарифах не містять;

- також є невірним трактування суду щодо права позивача на відшкодування різниці в тарифах на підставі погоджених Дніпропетровським обласним територіальним відділенням АМК тарифів, які в подальшому були затверджені Рішенням №338 від 15.07.2015, оскільки в спірний період діяв тариф, затверджений в 2008 році;

- судом не взято до уваги твердження відповідача щодо фактичного надання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, невідповідність фактичної чисельності працівників штатному розкладу, не враховано, що підприємство працює не повний робочий тиждень та послуги надаються фактично в обсязі з розрахунку на 4 робочі дні в тижні. Дані факти позивач не спростував і не заперечував;

- суд також не взяв до уваги, що на протязі 2008-2015 р.р. підприємство працювало з прибутком, про що свідчить його фінансова звітність. За наслідками роботи за 2015 рік позивач мав збиток у розмірі 1220,6 тис. грн, що значно менше ніж позивач просить стягнути за три місяці різницю в тарифах, що свідчить про необгрунтованість його розрахунку;

- суд прийшов до безпідставного висновку про несвоєчасне затвердження відповідачем нових тарифів на надання цих послуг позивачем, оскільки такого строку на законодавчому рівні не визначено. Рішення №338 від 15.07.2015 прийнято відповідачем з додержанням всієї процедури доведення тарифів та урахуванням вимог чинного законодавства;

- позивачем не надано доказів, що рішеннями відповідача затверджені тарифи на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, та доказів витрат, які виникли саме при наданні житлово-комунальних послуг згідно тарифів, які затверджені відповідачем, та судом не взято до уваги заперечення відповідача щодо висновку судового експерта;

- суд не врахував доводи відповідача щодо застосування строків позовної давності, які регламентуються положеннями ст. 257, 267 ЦК України.

На підставі протоколу від 27.02.2019 автоматизованого розподілу справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В. відкрито апеляційне провадження апеляційною скаргою Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 у справі №904/930/18 (ухвала від 04.03.2019).

22.04.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В. по справі здійснений повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справа №904/930/18 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Подобєд І.М.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду законним та обгрунтованим, просить залишити його в силі, про що надав відзив від 11.03.2019 та додаткові пояснення від 18.04.2019. Вважає, що твердження відповідача про неповне дослідження обставин справи спростовується висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, зокрема, і щодо застосування рішення відповідача №107 від 12.03.2009, яке суд оцінив з врахуванням всіх змін та доповнень до нього. Вказує, що оспорювані відповідачем накази по підприємству №725 та №731 не встановлюють нових тарифів, а лише конкретизують встановлені на той час відповідачем тарифи по кожному будинку окремо, та вказаним наказам надана правова оцінка в рішенні суду. Наголошує, що відповідно до п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 за №869, визначено, що вартість таких послуг розраховується на основі економічно обгрунтованих планових (нормативних) витрат, а не фактично наданих послуг, тому доводи апелянта щодо необхідності доведення позивачем фактичних витрат на надання послуг вважає безпідставними. Також не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності права на відшкодування різниці в тарифах, оскільки внаслідок своєї господарської діяльності позивач отримував прибуток, посилаючись на те, що підприємство є багатопрофільним та здійснює і інші види господарської діяльності, завдяки яким і отримував прибуток. А встановлення відповідачем економічно необгрунтованих тарифів підтверджено як його розрахунком, так і висновком експертизи. Стверджує, що неодноразово звертався до відповідача з проханнями затвердити нові тарифи на послуги, що підтверджується, зокрема, п.3 Плану діяльності Жовтоводської міської ради та її виконавчого комітету з підготовки регуляторних актів на 2014 рік, та затвердив їх лише 15.07.2015, тому позивач має право на відшкодування різниці в тарифах. Посилається на те, що суд вірно застосував позовну давність та частково відмовив у позові, та не погоджується з доводами відповідача в цій частині.

Представники сторін в судових засіданнях підтримали відповідно доводи апеляційної скарги та відзиву на неї.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №290 від 23.05.2008р. «Про затвердження тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води» виконавцем даних послуг було визначено позивача та встановлені наступні тарифи за 1 кв.м. загальної площі: на невпорядковане житло - 0,78 грн, на 1-5 поверхові будинки - 1,49 грн, на 9-10 поверхові будинки - 1,78 грн.

В подальшому відповідач прийняв ряд рішень, а саме №660 від 27.10.2008р. «Про внесення змін до рішення №290 від 23.05.2008р. «Про затвердження тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води», №107 від 12.03.2009р. "Про внесення змін до рішення виконкому від 27.10.2008р. №660 "Про внесення змін до рішення виконкому від 23.05.2008р. №290 "Про затвердження тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води", №550 від 12.11.2009 «Про внесення змін до рішення виконкому №107 від 12.03.2009р. "Про внесення змін до рішення виконкому від 27.10.2008р. №660 "Про внесення змін до рішення виконкому від 23.05.2008р. №290 "Про затвердження тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води", №580 від 26.11.2009 «Про внесення змін до рішення виконкому №550 від 12.11.2009» (надалі Рішення №107 від 12.03.2009р., Рішення №660 від 27.10.2008р., Рішення №290 від 23.05.2008р.). Рішенням №107 від 12.03.2009р. затверджено обов`язковий перелік послуг та їх вартість (у розрахунку на 1 кв.м загальної площі) з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду для населення з рентабельністю 0% (а.с.18-21, 118-132 т.1, а.с. 71-79 т.2).

Внаслідок прийняття відповідачем вказаних рішень у період з 01.04.2009р. по 01.09.2015р. у м. Жовті Води діяли тарифи для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води, затверджені Рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №290 від 23.05.2008р., а саме за 1 кв.м. загальної площі: на невпорядковане житло - 0,78 грн, на 1-5 поверхові будинки - 1,49 грн, на 9-10 поверхові будинки - 1,78 грн з рентабельністю 0%.

Як зазначено вище, виконавцем цих послуг було визначено Комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради (Рішення №290 від 23.05.2008р.), яке і надавало вказано послуги, що не оспорюється сторонами.

Листами від 25.01.2012р. за №01-07/156 та від 27.11.2012р. за №01-07/2185 позивач звернувся до міського голови та просив надати згоду на початок процедури приведення тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинковизх територій до економічно-обгрунтованого рівня згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 за №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» та надавав розрахунки тарифу для розгляду та подальшого затвердження (а.с.150-159 т.2). Вказані звернення були обгрунтовані фінансовою кризою на підприємстві, яка виникла у зв`язку з невідповідністю тарифів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та призвела до скорочення чисельності працівників.

Відповідач опублікував Проект рішення про встановлення тарифів в газеті "Жовтоводські вісті" №5 від 01.02.2013р. (а.с.160 т.2), втім затвердження цих тарифів не відбулося.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом №01-07/1125 від 11.06.2014, у якому зазначав, що на підприємстві для населення та інших споживачів діє тариф з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду міста, який затверджено з 01.04.2009р. За період дії тарифу, значно збільшилася вартість всіх складових тарифу, у зв`язку з чим просив надати дозвіл на початок процедури приведення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до економічно обґрунтованого рівня згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.11р. №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" (далі Постанова №869) та провести нараду зі спеціалістами підприємства, профільних відділів виконкому з приводу визначення мінімального переліку і періодичності надання послуг споживачам для утримання будинків, прибудинкової території відповідно до вимог нормативів і правил згідно із законодавством (а.с.22 т.1).

Відповідно до Протоколу оперативної наради від 12.11.14р. було вирішено розпочати процедуру встановлення тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо та довести до споживачів інформацію щодо зміни тарифів на підставі "Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012р. №390 (а.с.28 т.1), та 21.11.2014р. у газеті "Жовтоводські вісті" №47 від 21.11.2014р. для обговорення населенням м. Жовті Води було розміщено проект рішення виконкому Жовтоводської міської ради "Про встановлення тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води" та Додаток до рішення "Розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів по кожному будинку окремо в розрахунку на 1кв.м загальної площі".

В подальшому між сторонами здійснювалася переписка щодо узгодження та прискорення процедури встановлення тарифів, доведення до відома населення та громадських слухань (листи №01-07/2635 від 23.12.2014, №2/4-1816-01-13 від 31.12.2014, №01-07/22 від 09.01.2015) та відповідно до вимог чинного законодавства відповідач листом №1/1-120-01-12 від 13.01.2015р. направив на адресу Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України проект рішення (з розрахунками тарифів) для погодження.

Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, листом №422/27/04-15 від 24.02.2015р. "Про результати опрацювання проекту рішення" погодило Відповідачеві проект рішення "Про встановлення тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води", зазначений лист відповідач отримав 27.02.2015р., що підтверджується відбитком штемпеля виконкому з вх. №1/4-359-01-12.

Крім того, позивач звертався до відповідача з листами №01-07/174 від 30.01.2015р., №01-07/221 від 05.02.2015р. №01-07/443 від 16.03.2015р., №01-07/503 від 20.03.2015р. щодо врегулювання питання встановлення економічно обгрунтованих тарифів на надання послуг з утримання будинків, оскільки раніше були встановлені тарифи з нульовою рентабельністю, вимогами про відшкодування різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг.

Відповідач листом №2/4-86-01-13 від 27.01.2015р. повідомив позивача, що оскільки тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (далі тариф), що були затверджені в 2009р. передбачали отримання прибутку КП ВЖРЕО, то відшкодування різниці в тарифах не передбачається. У разі встановлення тарифів на рівні, що унеможливлює отримання прибутку будуть розглядатися питання відшкодування різниці між встановленим розміром цін/тарифів економічно-обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №338 від 15.07.2015р. "Про встановлення тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води" (надалі Рішення №338) були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів по кожному будинку окремо (розмір тарифів від 1,88 грн до 3,57 грн), які були введені в дію з 01.09.2015 року, виконавцем послуг було визначено позивача та встановлена рентабельність у розмірі 2% (а.с.33 - 38 т.1).

21.01.2016р. Позивач направив Відповідачеві претензію №01-07/125 на суму 6 601 171,20 грн та в подальшому претензію №01-07/263 від 31.01.2018 на суму 18 353 736,36 грн, у яких зазначив, що значне зволікання з встановленням економічно-обґрунтованих тарифів призвело до завдання збитків у вигляді різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими плановими витратами Позивача, оскільки населення продовжувало сплачувати за послуги Позивача за тарифами 2009 року та просив винайти кошти для виплати різниці в тарифах (а.с.40-43 т.1).

Листом №2/4-443-01-13 від 06.02.2018р. та додатково листом №2/4-610-01-13 від 20.02.2018р. Відповідач повідомив, що у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження обставин, викладених у претензії Позивача №01-07/263 від 31.01.2018р., Позивачеві необхідно у строк до 16.02.2018р. в обґрунтування претензії надати Відповідачеві: планові розрахунки за спірний період; баланс підприємства (Ф.№1), звіт про фінансові результати (Ф.№2), звіт про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємств від надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (ф.1С) за спірний період; довідку про наявність витрат, що не підлягають відшкодуванню: суми неустойки (штрафи, пені), суми безнадійної дебіторської заборгованості, сум нестачі та витрат від псування цінностей, витрати з утримання будинків та прибудинкових територій, витрати повязані з купівлею-продажем іноземної валюти та витрати від операційної курсової різниці, суми спонсорської та благодійної допомоги, собівартості реалізованих виробничих запасів, втрати, які не мають безпосереднього відношення до надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за спірний період; затверджений фінансовий план за спірний період; акти виконаних робіт за спірний період; розрахунок фактичних витрат комунального підприємства при розрахунку різниці в тарифах для населення за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та розрахунок фактично наданих послуг. Якщо витребувані документи у встановлений строк не надійдуть, претензія буде розглянута за наявними документами.

Як вбачається із листа позивача №01-07/443 від 15.02.2018р., він надав відповідь на вимоги Відповідача та копії запитуваних документів та додатково відповідь листом №01-07/515 від 27.02.2018р.

Питання відшкодування різниці в тарифах внаслідок вказаної переписки сторонами не було вирішено, та Позивач звернувся до суду з цим позовом про відшкодування різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2015р. по 31.05.2015р. у сумі 3 317 954,19 грн, вважаючи, що саме зволікання відповідача у затвердженні тарифу, рішення про встановлення якого було погоджено Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України листом №422/27/04-15 від 24.02.2015р., призвело до того, що в цей період діяв економічно необгрунтований тариф.

На підтвердження економічно обґрунтованих витрат підприємства на виробництво житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2015р. по 31.05.2015р. позивач використав показники "Розміру тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для населення та інших споживачів по кожному будинку окремо в розрахунку на 1кв.м загальної площі», які надав відповідачу для затвердження економічно обгрунтованих тарифів, які були затверджені Рішенням Відповідача від 15.07.2015р. №338 (а.с.29-70 т.2).

Крім того, для підтвердження обґрунтованості розрахунків різниці між встановленим розміром тарифів 2009р. та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг за період з 01.03.15р. по 31.05.15р., Позивач одержав попередній висновок №05/03-18 від 05.03.18р. ТОВ Аудиторська фірма «Аудит-Дніпроконсульт», яким підтверджено розрахунки Позивача щодо різниці між встановленим розміром тарифів 2009р. та економічно обґрунтованими витратами на виробництво житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2015р. по 31.05.2015р. у сумі 3 317 954,19 грн (а.с.52 т.1).

Судом першої інстанції було призначено у справі судову економічну експертизу, за наслідками проведення якої надано Висновок експерта від 28.09.2018, згідно якого «За результатами проведеного експертного дослідження підтверджується, що розрахунок різниці в тарифах заявлений Комунальним підприємством "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне обєднання" Жовтоводської міської ради між встановленими розмірами тарифів (Рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №290 від 23.05.2008р.) та економічно обґрунтованими витратами Позивача на виробництво житлово-комунальних послуг у розмірі 3 317 954,19 грн за період з 01.03.2015р. по 31.05.2015р.» (а.с.2-45 т.3). Експертом здійснено вказані обрахування по кожному будинку окремо, як і було визначено нові обгрунтовані тарифи, на основі економічно обгрунтованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та ПДВ. Експерт зазначив, що економічно обгрунтовані планові витрати є величиною, яка розраховується на підставі планових кошторисів, нормативів, норм, індексів цін та інших економічних показників, які не відображаються в бухгалтерському обліку підприємства і надані на дослідження Розрахунки тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку за адресами споживачів послуг, містять всі необхідні статті витрат, які передбачені Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.

Відповідачем було подано до суду заяву про застосування позовної давності до спірних відносин, яка обгрунтована тим, що позивач звернувся з позовом до суду 07.03.2018, а вимоги заявляє за період з 01.03.2015 (відзив від 13.04.2018 - а.с.156-164 т.1).

Застосоване законодавство і висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга необгрунтована та задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних визначені ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , відповідно до яких до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (п. 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством.

Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України (ст. 31 Закону). Такий порядок встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.

Відповідно до цієї Постанови виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів, а органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Згідно з ч. 4 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Центральні органи виконавчої влади, національні комісії, що здійснюють державне регулювання у відповідній сфері, несуть відповідальність за наслідки встановлення або регулювання цін/тарифів, що змінюються ними відповідно до їхніх повноважень. Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається.

Спори щодо формування та встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються в судовому порядку.

Як встановлено судом вище, на виконання своїх повноважень відповідач Рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №290 від 23.05.2008р. «Про затвердження тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води» з подальшими змінами та доповненнями встановив наступні тарифи за 1 кв.м. загальної площі: на невпорядковане житло - 0,78 грн, на 1-5 поверхові будинки - 1,49 грн, на 9-10 поверхові будинки - 1,78 грн з рентабельності цих послуг для населення 0%.

На підставі цього Рішення Позивач надавав послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води, виходячи з тарифів, встановлених Рішенням виконкому Жовтоводської міської ради від 23.05.2008р. №290 "Про затвердження тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води" з подальшими змінами, зокрема і в спірний період березень-травень 2015 року та неодноразово звертався до відповідача щодо встановлення економічно-обгрунтованих тарифів.

Зокрема, 21.11.2014р. Позивач направив Відповідачеві повідомлення про початок процедури затвердження тарифів з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій житлового фонду міста в розрахунку на 1 кв.м загальної площі по кожному будинку окремо. До повідомлення додано аналіз регуляторного впливу, обґрунтування причини змін тарифу, проект рішення "Про встановлення тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води", додаток №1 до рішення "Розмір тарифів…", додаток №2 "Перелік послуг…".

Після проведення узгоджувальних процедур, передбачених законодавством, відповідач затвердив ці тарифи Рішення №338 від 15.07.2015 року "Про встановлення тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води". Виконавцем послуг цим рішенням визначено Позивача, рентабельність на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлено на рівні 2%.

Відтак, позивачем доведено, що станом на спірний період діяли економічно необгрунтовані тарифи, які відповідач змінив лише в липні 2015 року. Опублікування 21.11.2014р. в газеті "Жовтоводські вісті" №47 проекта рішення Відповідача "Про встановлення тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води" свідчить про те, що позивачем були надані всі передбачеві розрахунки і обгрунтування, що діючий тариф не відповідає його економічно обгрунтованим витратам, та економічне обгрунтування для визначення нового розміру тарифу, що також підтверджено висновком експерта про те, що Розрахунки тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку за адресами споживачів послуг, містять всі необхідні статті витрат, які передбачені Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що тарифи затверджені Рішенням Відповідача №338 від 15.07.2015р., Позивач використовує як показник обґрунтованих тарифів за спірний період, а не як підставу розрахунку стягуваної суми.

Як зазначено вище, тарифи були встановлені із рентабельністю 0%, та як вбачається із звітів позивача та визнається відповідачем, що за 2015 рік позивач мав збиток від господарської діяльності, зокрема за 1кв. збиток становив 1082 тис. грн (а.с.234-240 т.1).

При розрахунку різниці між встановленими тарифами та економічно-обгрунтованою вартістю цих житлово-комунальних послуг як позивачем так і експертом були застосовані тарифи на 2-3 поверхові будинки - 1,60 грн, на 4-5 поверхові будинки - 1,61 грн, на 9-10 поверхові будинки - 1,98 грн (а.с.9 т.3), з врахуванням наказів позивача №725 від 29.10.2014 «Про зміну вартості та застосування тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій» та №731 від 30.10.2014 «Про затвердження розрахунку загальної суми нарахування щомісячної плати окремо по кожному будинку м. Жовті Води» (а.с.80-89 т.2), тобто тарифи, які фактично використовувалися позивачем у спірний період.

Відповідач зазначає, що застосованих в розрахунку розмірів тарифів він не затверджував, тому розрахунок є недійсним. Слід зазначити, що встановлені Рішенням виконкому Жовтоводської міської ради від 23.05.2008р. №290 розміри тарифів нижчі, ніж використані в розрахунку позивача. При використанні в розрахунку розмірів тарифів відповідно до цього рішення сума різниці навпаки збільшиться. Відтак, це є правом позивача заявити до стягнення меншу суму, врахувавши фактичні тарифи, які він використовував, які не являються нижчими від затверджених відповідачем. Тому вказані доводи відповідача хоч і є обгрунтованими щодо невстановленням ним такого розміру тарифів, втім не впливають на суму позову, визначену позивачем як різницю між встановленими та економічно обгрунтованими тарифами, яка за спірний період становить 3 317 954,19 грн.

Вказана сума підтверджується як аудиторським висновком так і висновком судової економічної експертизи, який наведений судом вище.

Суд першої інстанції правомірно частково задовольнив заяву відповідача про застосування позовної давності за заявлений період з 01.03.по 06.03.2015 року, оскільки позивач звернувся з позовом 07.03.2018 року та стягнув з відповідача різницю між встановленими тарифами та економічно-обгрунтованими витратами на надання житлово-комунальних послуг в сумі 3099 187,95 грн.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне:

- посилання апелянта, що позивач не звертався до нього за встановленням обгрунтованих тарифів протягом 2009-2014 років та відхилення цих доводів судом першої інстанції, не впливає на суть спору, оскільки спірний період відшкодування різниці в тарифах, заявлений позивачем, є березень - травень 2015 року, матеріалами справи підтверджено, що переписка щодо невідповідності тарифів велася між сторонами протягом 2012-2014 років та остаточно було досягнено згоди щодо початку роботи з перегляду тарифів в листопаді 2014 року, а станом на 27.02.2015 був узгоджений весь обсяг документів і здійснені всі процедури для затвердження відповідачем нових тарифів;

- процедура досудового врегулювання спорів є необов`язковою для сторін, відповідно до Конституції України та положень Господарського процесуального кодексу України (ч. 1 ст.4) право на звернення до суду гарантується, тому доводи відповідача про те, що в листах позивача від 16.03.2015 №01-07/443 та від 20.03.2015 №01-07-503 жодного посилання на відшкодування різниці в тарифах не міститься, не впливають на право позивач щодо звернення до суду та вказані докази були досліджені і оцінені судом нарівні з іншими доказами у справі;

- апелянт також зазначає, що є невірним трактування суду щодо права позивача на відшкодування різниці в тарифах на підставі погоджених Дніпропетровським обласним територіальним відділенням АМК тарифів. Втім, позивач і суд посилаються на вказаний лист Дніпропетровського обласного територіального відділення АМК як на завершення процедури погодження економічно обгрунтованих тарифів та один із доказів відповідності розрахунку позивача фактичним витратам на надання житлово-комунальних послуг;

- суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що фактичне надання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не впливає на суть цього спору, оскільки відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, економічно обгрунтовані планові витрати є величиною, яка розраховується на підставі планових кошторисів, нормативів, норм, індексів цін та інших економічних показників, тому доводи апелянта, що судом не взято до уваги твердження відповідача щодо фактичного надання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, невідповідність фактичної чисельності працівників штатному розкладу, не враховано, що підприємство працює не повний робочий тиждень та послуги надаються фактично в обсязі з розрахунку на 4 робочі дні в тижні, не впливають на ці розрахунки та апеляціним судом відхиляються;

- апелянт також стверджує, що на протязі 2008-2015 р.р. підприємство працювало з прибутком, про що свідчить його фінансова звітність. За наслідками роботи за 2015 рік позивач мав збиток у розмірі 1220,6 тис. грн, що значно менше ніж позивач просить стянути за три місяці різницю в тарифах, що свідчить про необгрунтованість його розрахунку. Як встановлено судом вище спірний період березень - травень 2015 року, тому отримання прибутку від господарської діяльності в інші періоди не позбавляє виконавця житлово-комунальних послуг права на відшкодування різниці в тарифах за інші періоди, де тариф не відповідав економічно обгрунтованим витратам на надання цих послуг. Як зазначає сам апелянт та встановлено судом у спірному періоді позивач мав збиток від фінансово-господарської діяльності. Матеріалаами справи також підтверджується, що позивач здійснює і інші види господарської діяльності, крім надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та апелянтом не доведено, що прибуток було одержано саме за рахунок надання спірних послуг;

- суд частково задовольнив заяву відповідача про позовну давність та вірно визначив період її пропуску, тому і в цій частині заперечення апелянта безпідставні.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо віднесення витрат у справі на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, оскільки такий висновок зроблено відповідно до положень ст. 126, 129 ГПК України та наданих позивачем доказів щодо понесення цих витрат.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, тому місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відтак, підстави для скасування або зміни цього рішення, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, відсутні. Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за перегляд справи в апеляційній інстанції покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 у справі №904/930/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 у справі №904/930/18 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради.

Поновити дію Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2019 у справі №904/930/18.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 червня 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова