У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

29 травня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/369/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фетисова І.А., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи № 2Г-19 від 02.05.2019

за позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури вул. Шевченко, 1, м. Чернігів, 14000 в інтересах держави

в особі позивача 1: Національної академії аграрних наук України

вул. Михайла Омеляновича Павленко, 9, м. Київ, 01010

в особі позивача 2: Державного підприємства Дослідне господарство Деснянське Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України

вул. Шевченко, 26а, с. Новоселівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15502

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Еквітес-Груп-С

вул. Шевченко, 26А, с. Новоселівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15502

про стягнення 447314,38 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від позивача: Лесніца Ю.М. директор

від відповідача: не з`явився

від прокуратури: не з`явився

встановив:

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі позивачів Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства Дослідне господарство Деснянське Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю Еквітес-Груп-С про стягнення грошових коштів в сумі 447314,38 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.05.2019 на 09:30 год.

В підготовче засідання 29.05.2019 з`явився повноважний представник позивача 2.

В матеріалах справи є докази належного повідомлення прокуратури та позивачів про час, дату та місце підготовчого засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, наявними в матеріалах справи.

Згідно безкоштовного запиту відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на сайті Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch за критерієм пошуку ідентифікаційний код юридичної особи 40416579 значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКВІТЕС-ГРУП-С», місцезнаходження юридичної особи 15502 Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новоселівка, вул. Шевченко, 26А. Засновник ОСОБА_1 , адреса засновника АДРЕСА_1 . 1.

Ухвала суду від 06.05.2019 направлена відповідачу по справі за вказаною в реєстрі адресою повернулась на адресу суду з відміткою відділення зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Ухвала суду від 06.05.2016 направлена на адресу засновника товариства повернулась на адресу суду з відміткою відділення зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Заяви та клопотання учасниками процесу суду не направлялись.

Судом поставлено на обговорення питання можливості зупинення провадження у справі, проти якого позивач 2 не заперечував, з огляду на наступне.

В обґрунтування підстав представництва прокурора в суді, заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури, зазначає, що прокуратурою скеровано запити до Національної академії аграрних наук України та ДП ДГ «Деснянське» Прилуцької ДС ІС НААН України з метою з`ясування можливості останніх щодо пред`явлення позову до суду. На вказані запити позивачі повідомили, що не заперечують проти пред`явлення Чернігівською місцевою прокуратурою вказаного позову в їх інтересах. Національна академія аграрних наук України та ДП ДГ «Деснянське» Прилуцької ДС ІС НААН України листами від 05.04.2019 та 08.04.2019 повідомили, що не вчиняли та не будуть вчиняти будь-які дії по пред`явленню вказаного позову до суду самостійно. Причинами не пред`явлення вказаного позову до суду ДП ДГ «Деснянське» Прилуцької ДС ІС НААН України, яке є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку є відсутність грошових коштів на сплату судового збору, відсутністю посади юрисконсульта, який буде належним чином представляти підприємство в суді. Таким чином підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів, їх бездіяльність. Нездійснення відповідними органами повноважень щодо захисту вказаних інтересів є підставою для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст.. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Водночас, під час розгляду позовних матеріалів з`ясовано, що у зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №587/430/16-ц разом із касаційною скаргою.

Так, ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц (провадження № 61-31707св18) про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року.

Необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Верховний Суд обґрунтована формуванням єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявні протилежні за змістом правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, щодо застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 11 березня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104 цс 19) прийнято до розгляду справу за позовом заступника керівника Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 3 квітня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

При цьому, з Ухвали ВП ВС від 11.03.2019 у справі 587/430/16-ц вбачається неоднакове застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у подібних правовідносинах Верховним Судом, що викладено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Так у постанові від 7 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго», ТзОВ «Еліз» про визнання недійсним рішення тендерного комітету, оформленого протоколом розгляду тендерних пропозицій, визнання переможцем відкритих торгів, визнання недійсним договору поставки від 4 вересня 2017 року Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави та зазначаючи, що державний орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, відсутній, повинен не лише обґрунтувати, чому відсутній такий орган, але й надати докази того, що прокурор вчинив усі необхідні дії для того, щоби встановити такий орган. У постанові від 5 липня 2018 року у справі № 917/1461/17 за позовом заступника прокурора Харківської області до Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», третя особа - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій не з`ясували питання про те, чи правильно прокурор зазначив про неможливість ГУ Держгеокадастру у Полтавській області як органу виконавчої влади, через який держава Україна реалізує право державної власності на спірну земельну ділянку, звертатися з відповідним позовом до суду, а отже, не з`ясували, чи правомірно пред`явлений позов без зазначення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області позивачем. 26 липня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив постанову у справі № 926/1111/15 за позовом прокурора міста Чернівці до Чернівецької міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Захисник 37», треті особи - Управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, а також фізична особа-набувач земельної ділянки, про визнання незаконним і скасування окремих пунктів рішень органу місцевого самоврядування, звільнення та повернення земельної ділянки. У цій постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, мав не тільки право, але й обов`язок здійснити захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Таким чином, як вбачається із зазначених судових рішень Верховного Суду, неоднакове застосування судової практики по правозастосуванню ст.23 Закону України «Про прокуратуру» стосувались різних предметів заявлених позовів.

Згідно з ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття якість закону означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах C. G. та інші проти Болгарії від 24 квітня 2008 року (C. G. andOthers v. Bulgaria, заява № 1365/07, § 39), Олександр Волков проти України від 9 січня 2013 року (OleksandrVolkov v. Ukraine, заява № 21722/11, § 170).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах Кантоні проти Франції від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, § 31-32), Вєренцов проти України від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, § 65)).

Також слід зазначити, що суперечливі правові позиції суду порушують ст. 6 Конвенції.

Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у справі Аксіс та інші проти Туреччини (заява № 4529/06), передає інформаційний ресурс: UkrainianAspect вказавши на те, що очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики стали причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що на даний час Великою Палатою Верховного Суду не прийнято рішення у справі №587/430/16-ц щодо неоднакового застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою дотримання принципу правової визначеності, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити підготовче провадження у справі № 927/369/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №587/430/16-ц, а саме до закінчення перегляду зазначеної справи .

Керуючись ст. 12, ст. 228, ст. 229, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Підготовче провадження у справі 927/369/19 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України, та в порядку з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/

Відомості про адреси для листування та зв`язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62

Ухвала підписана 29 травня 2019 року.

Суддя І.А. Фетисова