ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа № 911/754/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави

до 1. Вишгородської районної державної адміністрації

2. Державного підприємства Вищедубечанське лісове господарство

про визнання недійсними розпоряджень та держаних актів на право постійного користування земельними ділянками

за участю представників:

від прокуратури: Івашин О.Є. (посвідчення №031867 від 02.02.2015)

від відповідача 2: Кілічава Т.М. (довіреність б/н від 07.02.2019)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.03.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області (далі прокурор) в інтересах держави до Вишгородської районної державної адміністрації (далі Вишгородська РДА/відповідач 1) та Державного підприємства Вищедубечанське лісове господарство (далі ДП Вищедубечанське лісове господарство/відповідач 2) про:

- визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03.07.2012 №1385 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ДП Вищедубечанське лісове господарство на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області в частині земельних ділянок площею 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , площею 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , площею 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , площею 2,5169 га з кадастровим номером НОМЕР_6 ;

- визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 23.08.2012 №1759 Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП Вищедубечанське лісове господарство на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області в частині земельних ділянок площею 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_7 , площею 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , площею 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , площею 2,5169 га з кадастровим номером : НОМЕР_8 : НОМЕР_9 ;

- визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками, виданими Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство: серії ЯЯ №140218 на площу 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_7 , серії ЯЯ № НОМЕР_10 на площу 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , серії ЯЯ №140180 на площу 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , серії ЯЯ №140181 на площу 2,5169 га з кадастровим номером :32 НОМЕР_9 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті проведеної на підставі спірних розпоряджень інвентаризації земель ДП Вищедубечанське лісове господарство набуло право постійного користування на земельні ділянки, рішення про надання яких жоден орган державної влади у встановленому ст. ст. 116, 123 Земельного кодексу України порядку не приймав, як наслідок незаконно змінилось цільове призначення земель, що перебували у користуванні ДП Вищедубечанське лісове господарство, та безпідставно виведено вказані землі з категорії лісогосподарського призначення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.03.2019 позовну заяву керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

29.03.2019, у встановлений судом строк, через канцелярію Господарського суду Київської області від керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов лист з документами на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 22.03.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2019 позовну заяву керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 22.04.2019, а також запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 Господарського процесуального кодексу України заяви та клопотання, за їх наявності, у тому числі відповідачу відзив на позов, та встановлено строки для подання таких доказів і клопотань до 22.04.2019.

Відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі, відповідні процесуальні права і обов`язки та строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

22.04.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого Вишгородська РДА заперечила проти заявлених прокурором вимог, а тому просила застосувати строк позовної давності у справі та відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 177, ст. 194 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

22.04.2019 у підготовчому засіданні, встановивши відсутність визначених статтею 183 ГПК України підстав для відкладення підготовчого засідання чи оголошення в ньому перерви, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у даній справі та призначення її до судового розгляду по суті на 06.05.2019.

06.05.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшли: заява про розгляд справи за відсутності представника ДП Вищедубечанське лісове господарство за матеріалами справи, а також пояснення на позовну заяву, відповідно до змісту яких відповідач 2 заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Враховуючи приписи ст. ст. 118, 161, 165 Господарського процесуального кодексу України, оскільки пояснення, що за своїм змістом є запереченнями на позов/відзив, відповідач 2 подав з порушенням встановлених судом строків як для подання відзиву, так і для вчинення сторонами справи процесуальних дій, без клопотання про поновлення таких строків, суд дійшов висновку про залишення поза увагою вказаних пояснень та викладених у них заперечень під час вирішення спору у даній справі.

У судовому засіданні 06.05.2019 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій Державного акту на право постійного користування землею серія II-КВ №003309 від 24.09.1998 та плану зовнішніх меж землекористування Вище-дубечанському держлісгоспу передано у користування земельні ділянки загальною площею 1446,5 га для ведення лісового господарства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району.

Листом Вишгородської районної державної адміністрації №7-25/5936 від 14.10.2009 Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство надано дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки на території Лебедівської сільської ради за межами населеного пункту.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» №1116 від 25.05.2012:

- Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство надано дозвіл на проведення інвентаризації земельних ділянок на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району (за межами населеного пункту) для встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру;

- рекомендовано директору ДП «Вищедубечанське лісове господарство» ОСОБА_1 згідно з вимогами закону України замовити технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки у осіб, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт.

Копії вказаних вище листа та розпорядження наявні в матеріалах справи.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» №1385 від 03.07.2012:

- затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок, наданих в постійне користування Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство для встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (за межами населеного пункту), розроблену ПП «Експертиза Центр»;

- управлінню Держкомзему у Вишгородському районі Київської області внести відповідні зміни до державного земельного кадастру (далі спірне розпорядження 1).

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації «Про надавання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» №1759 від 23.08.2012:

- Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками Державного підприємства Вищедубечанське лісове господарство загальною площею 1287,2770 га на території Лебедівської сільської ради (за межами населеного пункту);

- рекомендовано директору ДП «Вищедубечанське лісове господарство» ОСОБА_1 згідно з вимогами закону України «Про землеустрій» замовити технічну документацію із землеустрою у осіб у осіб, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт (далі спірне розпорядження 2).

Копії вказаних вище розпоряджень наявні в матеріалах справи.

10.10.2012 на підставі вищевказаного розпорядження Вишгородської РДА від 23.08.2012 №1759 Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство видано державні акти на право постійного користування земельними ділянками:

- серії ЯЯ №140218 на площу 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_7 ;

- серії ЯЯ №140208 на площу 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_4 ;

- серії ЯЯ №140180 на площу 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 ;

- серії ЯЯ №140181 на площу 2,5169 га з кадастровим номером :32:002:0901 (далі спірні державні акти).

В обґрунтування заявлених вимог прокурор зауважив, що розташування, конфігурація, межі та площа земельних ділянок, на які видано спірні державні акти, не відповідають межам земельних ділянок ДП Вищедубечанське лісове господарство відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія II-КВ НОМЕР_11 від 24.09.1998, як наслідок в результаті інвентаризації земель ДП Вищедубечанське лісове господарство набуло право постійного користування на земельні ділянки, рішення про надання яких жоден орган державної влади у встановленому ст.ст. 116, 123 Земельного кодексу України порядку не приймав.

В підтвердження вказаних вище обставин стосовно невідповідності меж земельних ділянок за спірними державними актами межам належних відповідачу 2 на підставі державного акту серія II НОМЕР_12 КВ №003309 від 24.09.1998 земельних ділянок прокурор надав лист Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» №01-01/27 від 11.03.2019.

Крім того, прокурор зазначив, що частина належних на праві користування відповідачу лісових земель вилучена з користування останнього без передбаченої ст. 149 Земельного кодексу України процедури вилучення земель та прийняття органом виконавчої влади відповідного рішення.

Зазначені обставини, на думку прокурора, призвели до незаконної зміни цільового призначення земель, що не перебували у користуванні ДП Вищедубечанське лісове господарство, та безпідставного виведення земель державної власності з категорії лісогосподарського призначення.

З огляду на викладене вище, прокурор вважає, що спірні розпорядження 1, 2 та видані на підставі спірного розпорядження 2 спірні державні акти на право постійного користування земельними ділянками прийнято та видано Вишгородською районною державною адміністрацією з порушенням вимог закону, а тому прокурор просить суд визнати недійсними відповідні розпорядження та державні акти.

Звернення до суду із зазначеним позовом в інтересах держави прокурор обґрунтовує тим, що протиправне отримання відповідачем 2 земельних ділянок у постійне користування та безпідставне позбавлення його права користування на частину земель лісового фонду порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороню земель, тоді як органи, на які покладено здійснення відповідних функцій від імені держави Держгеокадастр та його територіальні органи, не наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами відповідної категорії спорів, а тому прокурором подано вказаний позов, як позивачем.

Заперечуючи проти відповідно заявлених вимог, Вишгородська РДА зазначила, що спірні розпорядження, зокрема №1385 від 03.07.2012, прийнято з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. №513 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель», відповідно до п. 8 якої підставою для проведення інвентаризації є рішення відповідного органу виконавчої влади, у зв`язку із чим, за доводами відповідача 1, розпорядженням №1759 від 23.08.2012 Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

В розрізі вказаних обставин відповідач 1 зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. №513 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель» під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюється.

За доводами відповідача 1, долучений прокурором до позову лист Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» №01-01/27 від 11.03.2019, згідно якого спірні земельні ділянки повністю накладаються на земельні ділянки, що належали відповідачу 2 на праві користування згідно державного акту серія II НОМЕР_13 від 24.09.1998, підтверджує законність державного акту.

До того ж, відповідач 1 зазначив, що прокурором не вказано графічно, де знаходяться земельні ділянки, цільове призначення яких було змінено, та які було передано у приватну власність.

Окрім того, відповідач 1 вказав, що прокурором не надано підтверджень стосовно того, що Держгеокадастр чи його територіальні органи проводили перевірку дотримання Вишгородською РДА земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування на підставі оскаржуваних розпоряджень.

Також, Вишгородська РДА вважає, що прокурором пропущено строк позовної давності для звернення до суду із відповідним позовом, оскільки райдержадміністрацією листом №7-20/3203 від 12.11.2013 на запити прокуратури Вишгородського району надавались в електронному вигляді копії розпоряджень із земельних питань, прийнятих Вишгородською РДА протягом 2011-2013 років, для перевірки законності їх прийняття. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.

За таких обставин, відповідач 1 просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши заключне слово прокурора та відповідача 2, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами статтей 13, 19 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 35 Закону України Про землеустрій інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Приписами статтей 18, 19, 20 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) унормовано, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Однією із категорій земель, на які за основним цільовим призначенням поділяються землі України, є землі лісогосподарського призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно ст. ст. 116, 123 Земельного кодексу України передбачено, що набуття прав на землю державної та комунальної власності юридичною особою здійснюється виключно за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Окрім того, відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

З правового аналізу вищевказаних нормативних приписів слідує, що надання земельних ділянок у користування, що пов`язано зі зміною цільового призначення, вилученням та зміною меж земельних ділянок здійснюється на підставі проектів землеустрою та рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про затвердження відповідних проектів землеустрою, однак не на підставі технічної документації із землеустрою.

З наявного в матеріалах справи листа Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» №01-01/27 від 11.03.2019 слідує, що фактичне місцеположення земельних ділянок кадастровими номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 32:002:0902, :32:002:0901 не відповідає місцю розташування земельних ділянок, які згідно державного акту на право постійного користування землею від 24.09.1998 серії НОМЕР_14 на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської належали на праві користування Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство.

Так, зі схем накладення земельних ділянок наданих разом з вищевказаним листом слідує, що надані за спірними державними актами земельні ділянки частково накладаються на земельні ділянки, передані відповідачу 2 у постійне користування згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_15 № НОМЕР_11 , внаслідок чого частина земель лісогосподарського призначення згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_16 КВ № НОМЕР_11 знаходиться поза межами земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_1 : НОМЕР_2 : НОМЕР_17 , : НОМЕР_8 : НОМЕР_18 : НОМЕР_19 , НОМЕР_1 : НОМЕР_6 , тоді як в межі таких земельних ділянок увійшли землі, що не перебували у користуванні відповідача 2 згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_14 .

До того ж, як вбачається з вищевказаних плану зовнішніх меж землекористування та спірних державних актів:

- площа земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_7 складає 20,5036 га, тоді як згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_14 площа земельної ділянки №6 складає 32,1 га;

- площа земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 складає 15,7761 га, тоді як згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_14 площа земельних ділянок №4, 5 складає 10,1 га і 12,4 га відповідно;

- площа земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_20 складає 51,5798 га, тоді як згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_15 № НОМЕР_11 площа земельної ділянки №4 складає 52,6 га;

- площа земельної ділянки за кадастровим номером 221884000: НОМЕР_8 : НОМЕР_9 складає 2,5169 га, тоді як згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_14 площа земельної №5 ділянки складає 1,8 га.

Вищевказані обставини свідчать, що відповідачу 2 за спірними державними актами передано у користування земельні ділянки, межі яких відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія II НОМЕР_13 від 24.09.1998 та плану зовнішніх меж землекористування в натурі (на місцевості) встановлено не було.

Однак, як слідує зі встановлених обставин справи, земельні ділянки передано відповідачу 2 у постійне користування за спірними розпорядженнями відповідача 1 без розроблення та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, тоді як відведення та надання відповідних новосформованих земель у користування на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок та/або технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками не відповідає приписам ст. 123 ЗК України.

До того ж, ані приписи Земельного кодексу України, ані Закон України Про землеустрій, як і положеннями Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №513, не передбачають окремої процедури відведення земельних ділянок у користування поза межами передбаченого ст. 123 ЗК України порядку під час проведення інвентаризації земель та виявлення земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії.

Доводи ж відповідача 1 про те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. №513 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель» під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюється, визнаються судом неспроможними, позаяк такі положення не виключають обов`язковість розроблення технічної документації та її затвердження у разі надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості), що у даному випадку встановлено судом у спірних правовідносинах.

Посилання відповідача 1 на те, що надані відповідачу 2 земельні ділянки повністю накладаються на землі згідно державного акту серія II-КВ №003309 від 24.09.1998, а також те, що прокурором не вказано графічно місцезнаходження земельних ділянок, цільове призначення яких змінено, не відповідають дійсності та спростовуються наявною у листі Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» №01-01/27 від 11.03.2019 та доданих до нього схем накладення земельних ділянок графічної інформації, а також встановленою судом невідповідністю площ земельних ділянок.

Окрім того, сторонами не надано належних та допустимих доказів надання згоди землекористувачів на вилучення частини переданих відповідачу 2 у постійне користування згідно державного акту від 24.09.1998 серії НОМЕР_14 земельних ділянок, що відповідно до схем накладення земельних ділянок, знаходиться поза межами земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_1 : НОМЕР_2 : НОМЕР_17 , :32:002:0902, :32: НОМЕР_9 , що свідчить про порушення приписів ст. 149 ЗК України стосовно процедури вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної власності.

Отже, доводи прокурора стосовно прийняття відповідачем 1 спірних розпоряджень 1, 2 з порушенням вимог ст. 123, 149 ЗК України є нормативно підтвердженими та доказово обґрунтованими.

Доводи відповідача 1 стосовно відсутності доказів проведення Держгеокадастром чи його територіальними органами перевірки дотримання Вишгородською РДА земельного законодавства з питань передачі земель у користування на підставі оскаржуваних розпоряджень, не спростовують встановлених судом порушень вимог земельного законодавства, а також права прокурора на звернення до суду за захистом порушених прав держави у даному випадку у якості позивача з огляду на відсутність таких повноважень у відповідного державного органу.

У відповідності до п. а ч. 1 ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Статтею 21 Цивільного кодексу України унормовано, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також встановлення обставин передання відповідачу 2 у користування земельних ділянок без розроблення та затвердження проекту землеустрою, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги прокурора про визнання недійсними розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації від 03.07.2012 №1385 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ДП Вищедубечанське лісове господарство на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та від 23.08.2012 №1759 Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП Вищедубечанське лісове господарство на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області в частині земельних ділянок площею 20,5036 га з кадастровим номером : НОМЕР_2 : НОМЕР_21 0001, площею 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , площею 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , площею 2,5169 га з кадастровим номером : НОМЕР_6 .

Поряд з тим, відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Отже, враховуючи встановлену вище незаконність розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 23.08.2012 №1759 Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП Вищедубечанське лісове господарство на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, на підставі якого було видано спірні державні акти, а також розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03.07.2012 №1385 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок Державного підприємства Вищедубечанське лісове господарство (07342, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Пірнове, вул. Київська, ідентифікаційний номер 00992094) на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог прокурора про визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками, виданими Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство: серії ЯЯ № НОМЕР_22 на площу 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_7 , серії ЯЯ №140208 на площу 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_23 , серії ЯЯ №140180 на площу 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , серії ЯЯ № НОМЕР_24 на площу 2,5169 га з кадастровим номером : НОМЕР_6 .

Що ж до клопотання відповідача 1 про застосування наслідків пропуску строків позовної давності для захисту порушеного права, передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України, слід зазначити таке.

За приписами ст. ст. 253, 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до наданих у судових засіданнях прокурором пояснень, про відповідні порушення передачі у користування відповідачу 2 земельних ділянок згідно спірних розпоряджень та на підставі спірних державних актів Прокуратурі Київської області стало відомо лише у 2019 році за результатами отриманих від Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» №01-01/27 від 11.03.2019 схем накладення земельних ділянок. Вказаний лист прокуратура отримала 13.03.2019.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що останнім днем трирічного строку на звернення прокурора до суду за захистом порушених прав держави шляхом визнання недійсними спірних розпоряджень та актів є 14.03.2022.

Водночас, як слідує з відмітки органу зв`язку на конверті, у якому надійшла позовна заява керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, відповідний позов було подано до суду 19.03.2019, а тому суд дійшов висновку про те, що прокурором не пропущено передбачений законом строк на звернення до суду із захистом порушених прав держави за спірними правовідносинами.

Посилання ж відповідача 1 на те, що у 2013 році органам прокуратури було надано розпорядження із земельних питань, прийнятих Вишгородською РДА протягом 2011-2013 років, для перевірки законності їх прийняття, визнаються неспроможним, оскільки із вказаних листів не вбачається надіслання саме спірних розпоряджень та державних актів, а також документації стосовно схем накладення земельних ділянок, що і стало підставою для звернення прокурора до суду із відповідним позовом.

Отже, заява відповідача 1 про застосування строку позовної давності є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З огляду вказаного вище, суд дійшов висновку про задоволення вимог керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави у повному обсязі.

Судові витрати прокуратури, відповідно статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача 1 у повному обсязі, оскільки у діях відповідача 2 відсутні порушення за спірними правовідносинами.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації (07300, Київська обл., м. Вишгород, пл. Шевченка, 1, ідентифікаційний код 23569369) від 03.07.2012 №1385 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок Державного підприємства Вищедубечанське лісове господарство (07342, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Пірнове, вул. Київська, ідентифікаційний номер 00992094) на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області в частині земельних ділянок площею 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_2 :012 НОМЕР_12 0001, площею 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , площею 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , площею 2,5169 га з кадастровим номером : НОМЕР_6 .

3. Визнати недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації (07300, Київська обл., м. Вишгород, пл. Шевченка, 1, ідентифікаційний код 23569369) від 23.08.2012 №1759 Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками Державного підприємства Вищедубечанське лісове господарство (07342, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Пірнове, вул. Київська, ідентифікаційний номер 00992094) на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області в частині земельних ділянок площею 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_2 :012 НОМЕР_12 0001, площею 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , площею 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , площею 2,5169 га з кадастровим номером :32:002:0901.

4. Визнати недійсними державні акти на право постійного користування земельними ділянками, виданими Державному підприємству Вищедубечанське лісове господарство (07342, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Пірнове, вул. Київська, ідентифікаційний номер НОМЕР_25 ): серії ЯЯ № НОМЕР_22 на площу 20,5036 га з кадастровим номером НОМЕР_7 , серії ЯЯ №140208 на площу 15,7761 га з кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_23 , серії ЯЯ №140180 на площу 51,5798 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , серії ЯЯ №140181 на площу 2,5169 га з кадастровим номером :32:002:0901.

5. Стягнути з Вишгородської районної державної адміністрації (07300, Київська обл., м. Вишгород, пл. Шевченка, 1, ідентифікаційний код 23569369) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 11 526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн 00 коп. судового збору.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.05.2019.

Суддя В.А. Ярема