ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 Справа № 917/258/19

м.Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Яхниківська», , 37212, Полтавська область, Лохвицький район, село Яхники, вул. Ногина, 8.

до відповідачів

1. Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, , 37200, Полтавська область, місто Лохвиця, вул. Перемоги, 1.

2. Фізичної особи підприємеця Долошко Олександра Васильовича, ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1

треті особи

1. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області , 36039, Полтавська область, місто Полтава, вул. Уютна, 23.

2. Державний реєстратор виконавчого комітету Лохвицької міської ради , 37200, Полтавська область, місто Лохвиця, вул. Перемоги, 19.

про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування державної реєстрації договорів

Суддя Кльопов Ігор Геннадійович

Секретар судового засідання: Мацко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Лук'яненко К.В.

від відповідач 1: Пономаренко В.М.

від відповідач 2: Долошко О.В.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

Обставини справи:

26.02.2019 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Яхниківська» до Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, ФОП Долошко О.В. про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування державної реєстрації договорів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ТОВ «Дружба Яхниківська» являючись правонаступником СВК «Дружба», який являється правонаступником КСП «Дружба», яке являється правонаступником Колгоспу «Дружба», являється власником спірних земельних ділянок на підставі Державного акту на право колективної власності на землю Серії ПЛ 008, що виданий 30.11.1995 на підставі рішення Яхниківської сільської ради від 10.11.1995 №6 КСП «Дружба» про передачу у колективну власність 2712,2 землі в межах згідно з планом для сільськогосподарської діяльності.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області 01.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.03.2019.

У відзиві на позов від 22.03.2019, відповідач Лохвицька районна державна адміністрація проти задоволення позовної заяви заперечує, посилаючись на те, що факт правонаступництва ТОВ «Дружба Яхниківська» за Державним актом на право колективної власності на землю Серії ПЛ 008 від 30.11.1995 не є доведеним, на відсутність доказів на підтвердження права власності на спірні земельні ділянки у ТОВ «Дружба Яхниківська».

У відзиві на позов від 25.03.2019, відповідач ФОП Долошко О.В. проти задоволення позовної заяви заперечує, посилаючись на те, що факт правонаступництва ТОВ «Дружба Яхниківська» не є доведеним, позивачем до позову не додано документи, які б підтверджували факт правонаступництва, посилається на офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття речового права, права оренди на спірні земельні ділянки ФОП Долошко О.В., а також зазначає, що в результаті укладення договорів оренди спірних земельних ділянок між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ФОП Долошко О.В. не порушено прав позивача ТОВ «Дружба Яхниківська».

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Державний реєстратор виконавчого комітету Лохвицької міської ради, залучені до участі у справі ухвалою від 01.03.2019, повідомлені про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, пояснень щодо позову та відзивів не надали.

У відповіді на відзив від 09.04.2019 представник позивача посилається на документи, які підтверджують факт правонаступництва ТОВ «Дружба Яхниківська», СВК «Дружба», КСП «Дружба», Колгоспу «Дружба», додає копії підтверджуючих документів в додатку, а також посилається на дійсність Державного акту на право колективної власності на землю Серії ПЛ 008 від 30.11.1995 як правовстановлюючого документу та норми законодавства, які підтверджують право ТОВ «Дружба Яхниківська» на спірні земельні ділянки.

Заперечення, в порядку ст.167 ГПК України, представниками відповідачів до Господарського суду Полтавської області не подавалися.

Ухвалою від 09.04.2019 відкладено підготовче засідання на 19.04.2019 задоволено клопотання відповідача ФОП Долошко О.В. про:

витребування в архівному відділі Лохвицької районної державної адміністрації:

- статутних документів КСП «Дружба» та документів відповідно до яких здійснювалося створення, реорганізація або ліквідація юридичної особи;

- статутних документів, в т. ч. усіх редакції статутів СВК «Дружба» та документів, відповідно до яких здійснювалося створення, реорганізація або ліквідація юридичної особи.

витребування у Лохвицької державної податкової інспекції:

- інформацію щодо декларування ТОВ «Дружба Яхниківська» перед Лохвицькою державною податковою інспекцією спірних земельних ділянок та надання відповідних податкових декларацій.

- інформації щодо сплати ТОВ «Дружба Яхниківська» платежів податків та зборів за користування спірними земельними ділянками земельними ділянками та надання документів підтверджуючих сплату

- інформації щодо виявлених, за підсумками перевірок ТОВ «Дружба Яхниківська», на предмет дотримання податкового законодавства, незадекларованих земельних ділянок.

На виконання даної ухвали від архівного відділу Лохвицької районної державної адміністрації та від Лохвицької державної податкової інспекції матеріали не надійшли.

Ухвалою від 19.04.2019 відкладено підготовче засідання на 25.04.2019 задоволено клопотання відповідача ФОП Долошко О.В. про:

витребування у Державного реєстратора Лохвицької районної державної адміністрації матеріали реєстраційної справи щодо Колгоспу «Дружба», КСП «Дружба», СВК «Дружба», ТОВ «Дружба Яхниківська», в т.ч. копії розпоряджень Лохвицької районої державної адміністрації, якими вирішувалися питання відносно КСП «Дружба», в т.ч. щодо створення, реєстрації юридичної особи, реорганізації, припинення діяльності та будь-які інші розпорядження стосовно реєстрації як юридичної особи, а також документи, відповідно до яких здійснювалося створення, реорганізація або ліквідація вищезгаданих юридичних осіб.

На виконання даної ухвали від Державного реєстратора Лохвицької районної державної адміністрації матеріали не надійшли.

Ухвалою від 25.04.2019 відкладено підготовче засідання на 07.05.2019, задоволено клопотання відповідача ФОП Долошко О.В. про витребування у Лохвицькій районній державній адміністрації матеріали реєстраційної справи Колгоспу «Дружба», КСП «Дружба», СВК «Дружба», ТОВ «Дружба Яхниківська», в т.ч. копії розпоряджень Лохвицької РДА якими вирішувалися питання відносно КСП "Дружба", в т.ч. щодо створення, реєстрації юридичної особи, реорганізації, припинення діяльності та будь-які інші розпорядження стосовно реєстрації як юридичної особи, а також документи, відповідно до яких здійснювалося створення, реорганізація або ліквідація вищезгаданих юридичних осіб.

На виконання даної ухвали 13.05.2019, на адресу Господарського суду Полтавської області, від Лохвицької районної державної адміністрації надійшли копії матеріалів реєстраційної справи ТОВ «Дружба Яхниківська».

Окрім того, Лохвицькою районною державною адміністрацією проінформовано Господарський суд Полтавської області про відсутність на зберіганні Лохвицької районної державної адміністрації матеріалів по Колгоспу «Дружба».

Ухвалою від 07.05.2019 задоволено клопотання представника відповідача Лохвицької районної державної адміністрації, представника ФОП Долошко О.В. та відкладено підготовче засідання на 14.05.2019.

Ухвалою від 14.05.2019 Господарським судом Полтавської області закрито підготовче провадження у справі № 917/258/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2019.

У судовому засіданні 17.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представників сторін, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Лохвицької районної державної адміністрації від 04.10.2018 №394 «Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. за межами населеного пункту на території Яхниківської сільської ради» ФОП Долошко О.В. надано дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди земельних ділянок орієнтовними площами 12,15 га, 5,61 га, 1,00 га, 8,33 га, 7,62 га., 35,68 га, 16,19 га ріллі, на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, а також визначено укласти попередній договір оренди землі та тимчасово передати земельні ділянки, загальною площею 86,58 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель категорії нерозподілених земельних ділянок, в користування ФОП Долошко О.В. з встановленою орендною платою в розмірі 5 відсотків в рік за 1 га від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Полтавській області з урахуванням величини коефіцієнта індексації.

Підставою прийняття даного розпорядження являється лист відділу у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 07.09.2018 №1098/110-18.

Розпорядженням Голови Лохвицької районної державної адміністрації від 23.11.2018 №465 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. на території Яхниківської сільської ради» затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 85,0972 га ріллі із земель категорії нерозподілених земельних ділянок, у тому числі площею 8,3235 га. кадастровий номер НОМЕР_6; площею 5,6782 га кадастровий номер НОМЕР_7; площею 0,9884 га кадастровий номер НОМЕР_8; площею 7,5204 га кадастровий номер НОМЕР_9; площею 34,1667 га кадастровий номер НОМЕР_10; площею 16,4191 га кадастровий номер НОМЕР_11; площею 12,0009 га кадастровий номер НОМЕР_12, які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Даним розпорядженням передано в оренду ФОП Долошко О.В. земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 85,0972 га ріллі із земель категорії нерозподілених земельних ділянок, у тому числі площею 8,3235 га кадастровий номер НОМЕР_6; площею 5,6782 га кадастровий номер НОМЕР_7; площею 0,9884 га кадастровий номер НОМЕР_8; площею 7,5204 га кадастровий номер НОМЕР_9; площею 34,1667 га кадастровий номер НОМЕР_10; площею 16,4191 га кадастровий номер НОМЕР_11; площею 12,0009 га кадастровий номер НОМЕР_12, які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області строком оренди на 21 рік.

23.11.2018 між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ФОП Долошко О.В. укладено договір оренди землі, предметом якого являється оренда земельних ділянок площею 8,3235 га кадастровий номер НОМЕР_6, площею 5,6782 га кадастровий номер НОМЕР_7, площею 0,9884 га кадастровий номер НОМЕР_8, площею 7,5204 га кадастровий номер НОМЕР_9, площею 34,1667 га кадастровий номер НОМЕР_10, площею 16,4191 га кадастровий номер НОМЕР_11, площею 12,0009 га кадастровий номер НОМЕР_12, строком на 21 рік, які знаходиться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, право оренди яких, зареєстровано Державним реєстратором Виконавчого комітету Лохвицької міської ради 27.11.2018 за №2964760, 27.11.2018 за №29165161, 27.11.2018 за №29165558, 27.11.2018 за №29166047, 27.11.2018 за №29166597, 27.11.2018 за №29170324, 10.12.2018 за №29401356.

Розпорядженням Голови Лохвицької районної державної адміністрації від 18.10.2018 №415 «Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. за межами населеного пункту на території Яхниківської сільської ради», ФОП Долошко О.В. надано дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди земельних ділянок орієнтовними площами 1,61 га, 3,17 га, 0,98 га, 3,70 га, 4,00 га ріллі, на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, а також визначено укласти попередній договір оренди землі та тимчасово передати земельні ділянки, загальною площею 13,46 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель категорії нерозподілених земельних ділянок, в користування ФОП Долошко О.В., з встановленою орендною платою в розмірі 5 відсотків в рік за 1 га від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Полтавській області з урахуванням величини коефіцієнта індексації.

Підставою прийняття даного розпорядження являється лист відділу у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 05.10.2018 №1189/110-18.

Розпорядженням Голови Лохвицької районної державної адміністрації від 23.11.2018 №464 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди ФОП ДОЛОШКО О.В. на території Яхниківської сільської ради» затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ФОП ДОЛОШКО О.В. на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 11,8820 га ріллі із земель категорії нерозподілених земельних ділянок, у тому числі площею 3,8295 га кадастровий номер НОМЕР_2; площею 3,1425 га кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,9819 га кадастровий номер НОМЕР_4; площею 3,9281 га кадастровий номер НОМЕР_5, які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Даним розпорядженням передано в оренду ФОП Долошко О.В. земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 11,8820 га ріллі із земель категорії нерозподілених земельних ділянок, у тому числі площею 3,8295 га кадастровий номер НОМЕР_2; площею 3,1425 га кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,9819 га кадастровий номер НОМЕР_4; площею 3,9281 га кадастровий номер НОМЕР_5, які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області строком оренди на 21 рік.

23.11.2018 між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ФОП Долошко О.В. укладено договір оренди землі, предметом якого являється оренда земельних ділянок площею 3,8295 га кадастровий номер НОМЕР_2, площею 3,1425 га кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,9819 га кадастровий номер НОМЕР_4, площею 3,9281 га кадастровий номер НОМЕР_5, строком на 21 рік, які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, право оренди яких, зареєстровано Державним реєстратором Виконавчого комітету Лохвицької міської ради 26.11.2018 за №29162870, 26.11.2018 за №29163291, 26.11.2018 за №29164220, 26.11.2018 за №29163609

ТОВ «Дружба Яхниківська» здійснює діяльність з вирощування зернових культур на території Яхниківської сільської ради, Лохвицького району, Полтавської області. Штат підприємства становить 41 працівник. Підприємством утримується 754 голів великої рогатої худоби, у тому числі дійні корови 282 голів, молодняк великої рогатої худоби 472 голів, поголів'я свиней 109 голів, поголів'я овець 76 голів, поголів'я коней 19 голів, бджолосімей - 30. За 2018 рік підприємством реалізовано до ТОВ «Лубенський молокозавод» 6142 центнери молока.

ТОВ «Дружба Яхниківська» являється платником земельного податку та сплачує земельний податок в порядку, передбаченому чиним законодавством.

Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ 008 від 30.11.1995 видано КСП «Дружба» село Яхники Яхниківською сільською радою народних депутатів Лохвицького району Полтавської області у тому, що вказаному власникові землі передається у колективну власність 2712,2 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарської діяльності відповідно до рішення сесії Яхниківської сільської ради народних депутатів від 10.11.1995 №6. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1.

КСП «Дружба» створено на підставі рішення загальних зборів членів Колгоспу «Дружба» Лохвицького району Полтавської області від 05.12.1992, що підтверджується витягом з протоколу №2 від 05.12.1992.

Відповідно до даних протоколу №2 від 05.12.1992 вирішено визначити форму господарювання - колективне господарство (Колгосп) «Дружба» з спільною пайовою власністю. Форму власності на землю встановлено колективну. Прийнято статут Колгоспу відповідно до Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Відповідно до змісту даного Статуту, який зареєстрований Розпорядженням Лохвицької державної адміністрації Полтавської області №61 від 22.02.1993, Колгосп здійснює свою діяльність у відповідності з Законами України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Відповідно до змісту Статуту, створене підприємство мало назву Колективне господарство «Дружба» на пайових відносинах (Колгосп «Дружба»).

Таким чином відповідно до рішення загальних зборів членів Колгоспу «Дружба» від 05.12.1992 діяльність підприємства приведено у відповідність до Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Закон України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» прийнятий Верховною Радою України 14.02.1992 за №2114-ХІІ та введений в дію з 01.03.1992 Постановою Верховної Ради України від 14.02.1992 N 2114-XII.

Саме КСП «Дружба» 30.11.1995, відповідно до рішення сесії Яхниківської сільської ради від 10.11.1995 №6 видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ 008.

СВК «Дружба» створено на підставі рішення загальних зборів уповноважених колгоспників Колгоспу «Дружба» від 12.02.2000. (Належним чином засвідчена копія виписки з протоколу №1 від 12.02.2000 міститься в матеріалах)

Відповідно до даних протоколу №1 від 12.02.2000 вирішено реорганізувати Колгосп «Дружба» в СВК «Дружба», зберегти цілісний комплекс на базі Колгоспу «Дружба», затвердити статут СВК «Дружба».

Відповідно до даних Статуту СВК «Дружба», який зареєстрований Розпорядженням голови Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області №84 від 09.03.2000, Кооператив є правонаступником Колгоспу «Дружба». (Оригінал статуту СВК «Дружба» наданий представником позивача, копія Статуту та Розпорядження №84 від 09.03.2000 міститься в матеріалах наданих Лохвицькою районною державною адміністрацією на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019).

Таким чином, відповідно до рішення зборів уповноважений колгоспників Колгоспу «Дружба» від 12.02.2000, Колгосп «Дружба» реорганізовано в нову організаційно правову форму, тобто на основі колективного сільськогосподарського підприємства створено сільськогосподарський кооператив на виконання Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 №1529/99.

ТОВ «Дружба Яхниківська» створено рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Дружба Яхниківська» від 28.08.2013.

Рішенням загальних зборів СВК «Дружба» від 14.06.2013 вирішено реорганізувати СВК «Дружба» шляхом перетворення в ТОВ «Дружба Яхниківська».

Відповідно до даних Статуту, ТОВ «Дружба Яхниківська» () створено в результаті реорганізації СВК «Дружба» () шляхом його перетворення в ТОВ «Дружба Яхниківська» () є правонаступником віх майнових прав та обов'язків СВК «Дружба» ().

Згідно з частиною першою ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Відповідно до частини другої ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Належним чином засвідчена копія передавального акту від 27.08.2013, який складений комісією з перетворення СВК «Дружба» в ТОВ «Дружба Яхниківська» надана представником позивача, а також міститься в матеріалах наданих Лохвицькою районною державною адміністрацією на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019.

Даний передавальний акт затверджений загальними зборами СВК «Дружба», що підтверджується протоколом загальних зборів СВК «Дружба» №3 від 28.08.2013, який міститься в матеріалах наданих Лохвицькою районною державною адміністрацією на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019.

Факт перетворення СВК Дружба в ТОВ «Дружба Яхниківська» також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Дружба Яхниківська» , щодо СВК «Дружба» , в якому на сторінці 3, 6 відображені відповідні факти.

Таким чином, дослідженими документами встановлено, що ТОВ «Дружба Яхниківська» () являється правонаступником СВК «Дружба» (), який являється правонаступником СВК «Дружба», який являється правонаступником Колгоспу «Дружба».

Після реорганізації СВК «Дружба» в ТОВ «Дружба Яхниківська» до ТОВ «Дружба Яхниківська» перейшли всі права та обов'язки правонаступника Колгоспу «Дружба» СВК «Дружба», у тому числі і щодо землі колективної власності, виділеної на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ №008 від 30.11.1995.

ТОВ «Дружба Яхниківська» здійснює діяльність з 28.08.2013. Реєстрація перетворення підприємства проведена відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань». За весь період існування підприємства факт його правонаступництва ніким, у тому числі і відповідачами, не заперечувався. Право на землю, посвідчене Державним актом на право колективної власності на землю Серії ПЛ №008, виданий Яхниківською сільською радою 30.11.1995 КСП «Дружба», відповідно до рішення сесії Яхниківської сільської ради від 10.11.1995 №6, ніким не припинено, цільове призначення землі не змінено.

Право на спірні земельні ділянки ТОВ «Дружба Яхниківська», як правонаступника СВК «Дружба», КСП «Дружба», Колгоспу «Дружба» підтверджується листами Відділу у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 07.09.2018 №1098/110-18, від 05.10.2018 №1189/110-18 на адресу Лохвицької районої державної адміністрації та довідкою ТОВ «Дружба Яхниківська» №30 від 09.04.2019.

Листи від 07.09.2018 №1098/110-18, від 05.10.2018 №1189/110-18 являються підставою надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди відповідно до оспорюваних розпоряджень Лохвицької районної державної адміністрації від 04.10.2018 №394, від 18.10.2018 №415, а також підтверджують факт входження даних земельних ділянок до меж Державного акту на право колективної власності на землю Серії ПЛ №008 від 30.11.1995, відповідно до якого вказані земельні ділянки передано в колективну власність КСП «Дружба».

Відповідно до інформації Відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.11.2018 №1356/110-18, Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ №008, виданий 30.11.1995 на підставі рішення Яхниківської сільської ради від 10.11.1995 №6 КСП «Дружба» про передачу у колективну власність 2712,2 га. землі в межах згідно з планом є чинним, ніким не скасований.

Тобто, на даний час, право власності на землю відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ПЛ 008 від 30.11.1995 не припинено, цільове призначення землі не змінено. Спірні земельні ділянки входять до меж Державного акту на право колективної власності на землю Серії ПЛ 008 від 30.11.1995.

Пункт 7 Перехідних положень ЗК України гарантує чинність прав, які виникли на підставі закону, що діяв до набрання чинності ЗК України, а саме громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Статтею 140 ЗК України передбачений вичерпний перелік підстав для припинення права власності на землю: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк.

Жодна із підстав, передбачена ст.140 ЗК України у відношенні до спірних земельних ділянок не настала.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 положення п.6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України та п.6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (постанова Вищого господарського суду України від 27.11.2007 у справі № 131/13-05). Тобто Конституційним Судом визнано, що право власності на землю не може бути втрачене внаслідок невчинення власником певних формальних дій щодо переоформлення цього права за новим законодавством.

Таким чином ТОВ «Дружба Яхниківська» має право на спірні земельні ділянки.

Посилання відповідачів на повноваження районної державної адміністрації, визначені ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», не можуть братися до уваги, оскільки мова іде про нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, право власності на які, посвідчено Державним актом на земельну ділянку, а саме Державним актом на право колективної власності на землю Серії ПЛ №008, виданий Яхниківською сільською радою 30.11.1995 КСП «Дружба», відповідно до рішення сесії Яхниківської сільської ради від 10.11.1995 №6, який ніким не припинено, цільове призначення землі не змінено.

Посилання відповідачів на офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття речового права, права оренди на спірні земельні ділянки ФОП Долошко О.В. та відповідно законність прийнятих рішень Лохвицькою районною державною адміністрацією, дійсності і чинності оспорюваних договорів, також не може бути прийнято до уваги, оскільки сам факт здійснення державної реєстрації набуття речового права не свідчить про правомірність його набуття.

Посилання відповідача ФОП Долошко О.В. на пункт 21 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, який доповнено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» та набрав чинності з 01.01.2019 також не може бути прийнятий до уваги, оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності вказаним законом.

Згідно із ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Окрім того розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації від 04.10.2018 №394, від 23.11.2018 №465, від 18.10.2018 №415, від 23.11.2018 №464 прийняті в порушення вимог законодавства, яке регламентує порядок діяльності у сфері землеустрою.

Так, відповідно до п.5 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) (ст. 123 ЗК України).

Враховуючи те, що спірні земельні ділянки, які передані ФОП Долошко О.В., сформовані не були, передача їх в оренду може вирішуватися лише на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Поряд з тим, відповідно до ст.ст.20, 25 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі, зокрема, організації нових і впорядкування існуючих об'єктів землеустрою. Видами документації із землеустрою, окрім іншого, є: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Статтями 50, 55 Закону України «Про землеустрій» визначені вимоги до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій», повинен містити матеріали погодження проекту землеустрою.

Пунктом 6 ст.186 ЗК України передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст.186-1 ЗК України).

Натомість ст.55 Закону України «Про землеустрій», яка встановлює вимоги до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), не передбачено погодження матеріалів документації з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже передача в оренду спірних земельних ділянок, які були не сформовані, може вирішуватися лише на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Даний проект, відповідно до вимого ст.ст.50, 186, 186-1 ЗК України, підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Також, під час передачі в користування земельних ділянок порушено п.3.5. Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №536 від 11.10.2011 «По затвердження Порядку ведення агротехнічного паспорта поля, земельної ділянки», відповідно до якого наявність агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки є обов'язковим, зокрема, при передачі земельних ділянок у власність, користування. Усупереч зазначеним нормам, Орендодавцем передано земельну ділянку без розроблення агротехнічних паспортів.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем знаходження реєстраційної справи ТОВ «Дружба Яхниківська», являється Лохвицька районна державна адміністрація. Таким чином відповідачу Лохвицькій районній державній адміністрації з часу перетворення СВК «Дружба» в ТОВ «Дружба Яхниківська» був відомий правовий статус реорганізованого підприємства.

Право власності на спірні земельні ділянки, набуто КСП «Дружба», на підставі рішення Яхниківської сільської ради народних депутатів від 10.11.1995 №6 та посвідчено Державним актом на право колективної власності на землю Серії ПЛ №008, виданого Яхниківською сільською радою народних депутатів 30.11.1995.

Розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації від 04.10.2018 №394, від 23.11.2018 №465, від 18.10.2018 №415, від 23.11.2018 №464, на підставі яких прийняті оспорювані рішення про вилучення земель КСП «Дружба» із володіння правонаступника ТОВ «Дружба Яхниківська» не містять вказівки, на те, що частка земельних ділянок, які входили до пайового фонду, має бути вилучена з нього. Спірні земельні ділянки не розпаювалась, сертифікати на право на земельні ділянки на ці ділянки не видавались. Земельні ділянки передано в колективну власність КСП «Дружба», державний акт є чиним ніким не скасований, про що свідчать лист відділу у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.03.2018 №326/110-18.

Таким чином ТОВ «Дружба Яхниківська» є правонаступником КСП «Дружба», в тому числі й щодо земельної ділянки, яка належала попередньому власнику на праві колективної власності.

Відсутність рішення власника або уповноваженого органу ТОВ «Дружба Яхниківська» (як правонаступника) щодо частини земель пайового фонду КСП «Дружба», що залишились після розпаювання, опосередковує право володіння товариства щодо земельних ділянок, як на час прийняття спірного рішення, так і на теперішній час.

Враховуючи, приписи ст.ст.2, 4 Закону України "Про власність", ст.2 Земельного кодексу України, не визначено підстав припинення права на земельну ділянку, перелік яких передбачений ст.140 Земельного кодексу України. Крім того, розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації від 04.10.2018 №394, від 23.11.2018 №465, від 18.10.2018 №415, від 23.11.2018 №464, які являються підставами прийняття спірних рішень, не містять жодної з визначених у ст.140 Земельного кодексу України підстав припинення права власності на земельну ділянку.

Дана позиція також визначена Постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2013 у справі №5006/32/205пн/2012.

Таким чином, розпорядження голови Лохвицької РДА від 04.10.2018 №394, від 23.11.2018 №465, від 18.10.2018 №415, від 23.11.2018 №464, прийняті за межами наданих повноважень в галузі земельних відносин, з порушенням вимог законодавства, повинні бути визнані незаконними та підлягають скасуванню, договори оренди землі від 23.11.2018, укладені між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ФОП Долошко О.В., предметом яких є оренда спірних земельних повинні бути визнані недійсними, зобов'язання за ними припинено, державна реєстрація речового права скасована.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про місцеві державні адміністрації» визначено повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій. Статтею 13 вищевказаного закону встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, окрім іншого, вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; участь у розробленні та забезпечення виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону ст.17 ЗК України.

Статтею 122 ЗК України визначено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до ст.13 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Отже, до повноважень районних держадміністрацій входило розпорядження земельними ділянками у випадках чітко визначених ст.ст.17, 122 ЗК України та ст.13 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Питання розпорядження земельними ділянками в інших випадках не відноситься до повноваження райдержадміністрації.

Частиною 1 ст.21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Крім того, ч.4 ст.38 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що рішення посадових осіб місцевих державних адміністрацій можуть бути оскаржені Президенту України, органу виконавчої влади вищого рівня, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини або до суду.

В роз'ясненнях Вищого арбітражного суду України №02-5/35 від 26.01.2000 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" зазначено, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Виходячи з наведених норм, підставами для скасування розпорядження районної державної адміністрації в судовому порядку є прийняття його з порушенням чинного законодавства, або визначеній законом компетенції цього органу та порушення у зв'язку з цим прав або охоронюваних законом інтересів позивача.

У постанові від 17.02.2015 по справі № 21-551а14 Верховний Суд України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки особи та такі права підтверджуються чи оформленні відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватись у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого ж висновку Верховний Суд України дійшов у постановах від 24.03.2015 (справа №21-34а15), від 16.12.2014 (справа №21-544а14) від 09.12.2014 (справа №21-308а14), від 11.11.2014 (справа №21-493а14).

Таким чином, оскільки оспорювані розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації, прийняті за межами наданих повноважень в галузі земельних відносин, з порушенням вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій», ст.ст.186, 186-1 ЗК України, вони повинні бути визнані судом незаконними та підлягають скасуванню.

Право оренди земельної ділянки (ст.93 ЗК України) - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (абз.2 ч.3 ст.6 ЦК України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, зокрема, із договорів та інших правочинів (ст.ст.11, 509, 203 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст.202 ГК України до відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє. У разі визнання недійсним зобов'язання кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом. ( ч.1, 3 ст.207, ч.2 ст.208 ГК України).

Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Враховуючи те, що Лохвицькою районною державною адміністрацією з ФОП Долошко О.В. укладено договори оренди від 23.11.2018, на підставі розпоряджень, які прийняті Лохвицькою районною державною адміністрацією за межами наданих повноважень в галузі земельних відносин, з порушенням вимог ст.20, 25, 50 Закону України «Про землеустрій», ст.ст.186, 186-1 ЗК України, то вищевказані договори повинні бути визнані судом недійсними.

Крім того, укладення договору оренди земельної ділянки без додержання усіх передбачених Законом процедур, саме й слід розглядати як порушення уповноваженою особою господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Відповідно до ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно з п.2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 №11 визначено, що ч.3 ст.207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє.

Якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Якщо господарське зобов'язання припиняється лише на майбутнє, господарським судам слід виходити з того, що у відповідних випадках і неможливості повернення одержаного за зобов'язанням у натурі правові наслідки такої недійсності визначаються відповідно до ст.216 ЦК України та ч.2 ст.208 ГК України. Разом з тим якщо за правочином, визнаним недійсним, права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, то наслідки у вигляді реституції застосовані бути не можуть, але згідно з ч.2 ст.236 ЦК України можливість настання таких прав та обов'язків у майбутньому припиняються.

Таким чином, договори оренди землі від 08.06.2018 укладені між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ФОП Долошко О.В., предметом яких є оренда спірних земельних ділянок повинні бути визнані судом недійсними, а зобов'язання за ними - припинено на майбутнє.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що суб'єкти державної реєстрації здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, оскільки відповідно до вимог ст.125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, усунення порушень закону у даному випадку можливе шляхом скасування державної реєстрації права оренди.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Згідно ст.ст.2, 4 Закону України «Про власність», який був чинним станом на 1995 рік, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Відповідно до ст.97 ЦК Української РСР колгоспи, інші кооперативні організації, їх об'єднання володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів. Право розпорядження майном, що є власністю колгоспів, інших кооперативних організацій, їх об'єднань, належить виключно самим власникам.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з Указом Президента України від 08.08.1995 № 720/95 сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність підлягали паюванню. Членам сільськогосподарських підприємств гарантувалось право вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (Указ Президента України від 03.12.1999 № 1529/99).

Розподіл земельних ділянок проводився відповідно до ст.9 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" від 04.02.2004 N 122.

Також, Указ Президента України №1529/99 від 03.12.1999 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», не передбачає повноважень місцевої влади на вилучення земель пайового фонду колективних сільськогосподарських підприємств, за відсутності підстав, визначених цим Указом.

Статтею 173 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (Пунктом 3.6. постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Вказані правовідносини виникли у сфері земельних відносин, ідентичні по своїй природі виникнення, а саме, із орендних відносин щодо користування земельними ділянками, між одними і тими ж сторонами Лохвицькою районною державною адміністрацією та ФОП Долошко О.В. Таким чином, заявлені позовні вимоги пов'язані між собою підставою виникнення та поданими доказами.

Враховуюче викладене, вимоги щодо скасування рішення про державну реєстрацію права оренди, звільнення земельної ділянки є похідною від вимог щодо визнання незаконним та скасування розпоряджень органу державної влади, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини забезпечено врахування принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників. У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.11.2004 у справі «Трегубенко проти України» суд категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес». Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб'єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст.ст.1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішені земельних питань, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних засобів і способів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010, одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

У рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005 Конституційний Суд України вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Крім того, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб'єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об'єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Таким чином Лохвицька районна державна адміністрація не мала право надавати в оренду нерозподілені (не витребувані) спірні земельні ділянки, оскільки спірні земельні ділянки мають власника, що підтверджується державним актом. Передачею Лохвицькою районною державною адміністрацією в користування спірних земельних ділянок ФОП Долошко О.В., порушено право власності на землю ТОВ «Дружба-Яхниківська», тому розпорядження прийняті Лохвицькою районною державною адміністрацією підлягають скасуванню, а договори оренди земельних ділянок укладені між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ФОП Долошко О.В. визнанню недійсними.

Згідно із п.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовільнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області від 04.10.2018 №394 «Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. за межами населеного пункту на території Яхниківської сільської ради».

3. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області від 23.11.2018 №465 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. на території Яхниківської сільської ради».

4. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області від 18.10.2018 №415 «Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. за межами населеного пункту на території Яхниківської сільської ради».

5. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області від 23.11.2018 №464 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди ФОП Долошко О.В. на території Яхниківської сільської ради».

6. Визнати недійсним договір оренди землі від 23.11.2018, укладений між Лохвицькою районною державною адміністрацією Полтавської області (, місце знаходження 37200, Полтавська область, місто Лохвиця, вулиця Перемоги, 1) та ФОП Долошко О.В. (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце знаходження АДРЕСА_1), предметом якого являється оренда земельних ділянок площею 8,3235 га кадастровий номер НОМЕР_6, площею 5,6782 га кадастровий номер НОМЕР_7, площею 0,9884 га кадастровий номер НОМЕР_8, площею 7,5204 га кадастровий номер НОМЕР_9, площею 34,1667 га кадастровий номер НОМЕР_10, площею 16,4191 га кадастровий номер НОМЕР_11, площею 12,0009 га кадастровий номер НОМЕР_12, строком на 21 рік, які знаходиться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, право оренди яких, зареєстровано Державним реєстратором Виконавчого комітету Лохвицької міської ради 27.11.2018 за №2964760, 27.11.2018 за №29165161, 27.11.2018 за №29165558, 27.11.2018 за №29166047, 27.11.2018 за №29166597, 27.11.2018 за №29170324, 10.12.2018 за №29401356 та скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок.

7. Визнати недійсним договір оренди землі від 23.11.2018, укладений між Лохвицькою районною державною адміністрацією Полтавської області (, місце знаходження 37200, Полтавська область, місто Лохвиця, вулиця Перемоги, 1) та ФОП Долошко О.В. (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце знаходження АДРЕСА_1), предметом якого являється оренда земельних ділянок площею 3,8295 га кадастровий номер НОМЕР_2, площею 3,1425 га кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,9819 га кадастровий номер НОМЕР_4, площею 3,9281 га кадастровий номер НОМЕР_5, строком на 21 рік, які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, право оренди яких, зареєстровано Державним реєстратором Виконавчого комітету Лохвицької міської ради 26.11.2018 за №29162870, 26.11.2018 за №29163291, 26.11.2018 за №29164220, 26.11.2018 за №29163609 та скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок.

8. Стягнути солідарно з Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області ( , 37200, Полтавська область, місто Лохвиця, вул. Перемоги) та Фізичної особи підприємеця Долошко Олександра Васильовича ( ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба Яхниківська» (, місце знаходження 37212, Полтавська область, Лохвицький район, село Яхники, вулиця Ногина, 8, р/р 3268, в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) 11526 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04.06.2019

Суддя Кльопов І.Г.