ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 Справа № 904/5575/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кощеєв І.М., Широбокова Л.П.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників:

від прокуратури Дніпропетровської області: Шустова В.А., посвідчення №034470 від 20.07.2015, прокурор

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №904/5575/18 (суддя Петрова В.І.; ухвалу постановлено о 12:41 год. у місті Дніпро, повний текст ухвали складено 11.03.2019)

за позовом Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро

до відповідача-1: Комунального закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа I-III ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області", с.Боровківка, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область

відповідача-2: Селянського (фермерського) господарства "Романцівське", м.Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

про визнання договору удаваним, визнання удаваного правочину недійсним та зобов`язання звільнити земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Керівник Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з позовною заявою до відповідача 1: Комунального закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області" та відповідача-2: Селянського (фермерського) господарства "Романцівське", в якій просив:

- визнати удаваним Договір про спільну діяльність від 19.04.2012, укладений між Комунальним закладом "Боровківська середня загальноосвітня школа" та Селянськім (фермерським) господарством "Романцівське";

- визнати недійсним договір про спільну діяльність від 19.04.2012, укладений між Комунальним закладом "Боровківська середня загальноосвітня школа" та Селянськім (фермерським) господарством "Романцівське";

- зобов`язати Селянське (фермерське) господарство "Романцівське" звільнити займану земельну ділянку державної форми власності загальною площею 75,4 га, яку воно займає на підставі договору про спільну діяльність від 19.04.2012, укладеному між Комунальним закладом "Боровківська середня загальноосвітня школа" та Селянськім (фермерським) господарством "Романцівське".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №904/5575/18 позов залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що у даному випадку відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Заступник прокурора Дніпропетровської області, не погодившись з означеною ухвалою суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі № 904/5575/18 про залишення без розгляду позову керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області і направити справу цю справу до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заступник прокурора Дніпропетровської області вказує, що приймаючи рішення про залишення позовної заяви прокурора без розгляду, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку, що у даному випадку відсутні законні підстави представництва прокурором інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності. Вважає, що питання про наявність у прокурора права заявляти у позові певну матеріально-правову вимогу в інтересах конкретного позивача. або правильність обраного ним способу захисту у конкретних правовідносинах, не може бути підставою для застосування наслідків, передбачених пунктом1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Тому вважає, що висновок суду не ґрунтується на положеннях діючого національного законодавства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (позивач) у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що не погоджується з означеною ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки вважає, що процесуальна можливість керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звертатись із позовом, тобто процесуальна правоздатність та дієздатність, прямо передбачена статтею 131-1 Конституції України, Законом України "Про прокуратуру" та статтею 53 Господарського процесуального кодексу України.

Селянське (фермерське) господарство "Романівське" (відповідач-2) у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що правова позиція викладена судом першої інстанції в оскарженій ухвалі повністю співпадає з усталеними правовими висновками Верховного Суду, оскільки в даному випаду позивач, в інтересах якого діє прокурор, є юридичною особою публічного права, і не може відноситися до незахищених категорій осіб, які не в змозі самостійно захищати свої інтереси. Вказує, що представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області пояснював суду першої інстанції, що непред`явлення позову пов`язане тільки з відсутністю коштів на оплату судового збору. Окремо відповідач-2 наголошує на тому, що за практикою Європейського суду з прав людини, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, не може тлумачитися розширено зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України. Тому вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 22.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у даній справі є вимоги прокурора визнати удаваним Договір про спільну діяльність від 19.04.2012, укладений між Комунальним закладом "Боровківська середня загальноосвітня школа" та Селянськім (фермерським) господарством "Романцівське"; визнати недійсним договір про спільну діяльність від 19.04.2012, укладений між комунальним закладом "Боровківська середня загальноосвітня школа" та Селянськім (фермерським) господарством "Романцівське", зобов`язати Селянське (фермерське) господарство "Романцівське" звільнити займану земельну ділянку державної форми власності загальною площею 75,4 га, яку воно займає на підставі договору про спільну діяльність від 19.04.2012, укладеному між комунальним закладом "Боровківська середня загальноосвітня школа" та Селянськім (фермерським) господарством "Романцівське".

При зверненні з позовною заявою в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав на те, що спірним договором порушено встановлений законодавством порядок набуття та реалізації прав на землю, як на об`єкт, що перебуває у державній власності. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства. У даному випаду органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке не звернулось до суду з відповідним позовом. Вказані обставини на думку прокурора, свідчать про неналежний захист цим органом інтересів держави.

Суд першої інстанції виходив із того, що у даній справі відсутні обставини, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави. Сама по собі обставина не звернення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з позовною заявою протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання відповідним органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Тому, суд першої інстанції вважав, що у даному випадку у прокурора відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції встановив, що у Комунального закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" І-ІІІ ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області" перебуває на праві постійного користування згідно Державного акту серії І-ДП №003873 від 22.07.2002 земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 75,4 га, розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.30-32).

Між Комунальним закладом Боровківською середньою загальноосвітньою школою та Селянським (фермерським) господарством "Романцівське" укладено Договір від 19.04.2012 про спільну діяльність щодо створення умов для практичного навчання учнів Боровківської середньої загальноосвітньої школи та пов`язаному з цим спільному вирощуванню сільськогосподарських культур на земельній ділянці 75,4 га, яка перебуває у постійному користуванні Боровківської середньої загальноосвітньої школи і знаходиться на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.34-35, далі - Договір).

За умовами вказаного Договору Боровківська середня загальноосвітня школа отримує результат у вигляді практичного навчання учнів, частину виробленої сільськогосподарської продукції в натуральному або грошовому виразі в розмірі пропорційному фактично понесеним витратам, а також частину виробленої продукції в грошовому еквіваленті в сумі 38614,00 грн., а Селянське (фермерське) господарство "Романцівське" отримує частину виробленої сільськогосподарської продукції в розмірі пропорційному понесеним витратам.

Матеріалами справи, а саме платіжними дорученнями та актами прийому передачі підтверджено те, що на протязі 2017-2018 років Селянське (фермерське) господарство "Романцівське" перераховувало на користь Комунального закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" грошові кошти та передавало безкоштовно продукти харчування (а.с.61-68).

Головним управлінням Держгеокдастру у Дніпропетровській області на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.07.20-18 №486-ДК, відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, наданої КЗ "Боровківська СЗШ І-ІІІ ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області, за результатами якої складений Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою від 21.08.2018 №486-ДК628/АП/09/01/-18. В цьому акті встановлено, що КЗ "Боровківська СЗШ І-ІІІ ступенів" не виконуються вимоги щодо використання земель за цільовим призначенням, у зв`язку з чим встановлено факт нецільового використання земельної ділянки площею 75,4 га, що є порушенням п. "а" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, відповідальність за що передбачена пунктом "г" ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.36).

05.09.2018 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складений протокол про адміністративне правопорушення №486-ДК/0206П/07/01-18 про притягнення директора Комунального закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" І-ІІІ ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області" Вовк А.А. до адміністративної відповідальності за статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пунктом "г" частини першої статті 211 Земельного кодексу України у зв`язку з встановленим фактом використання земель не за цільовим призначенням, що є порушенням статті 96 Земельного кодексу України (а.с.37-38).

Як убачається з повідомлення, яке було надіслано керівником Жовтоводської місцевої прокуратури до першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.12.2018, прокурор повідомляє, що за результатами опрацювання інформації щодо стану законності використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, переданої в постійне користування Комунальному закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області", Жовтоводською місцевою прокуратурою встановлено підстави для застосування представницьких повноважень на захист інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, тому прийнято рішення звернутися до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з позовною заявою до Комунального закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області та до Селянського (фермерського) господарства "Романцівське" про визнання договору від 19.04.2012 про спільну діяльність щодо створення умов для практичного навчання учнів Боровківської середньої загальноосвітньої школи та пов`язаному з цим спільному вирощуванню сільськогосподарських культур удаваним, визнання удаваного правочину недійсним та зобов`язання звільнити земельну ділянку. При цьому прокурором роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суб`єкт владних повноважень має право оскаржити наявність підстав для представництва (а.с.49).

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України встановлює, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" у свою чергу встановлює, що:

1. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

2. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

3. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

4. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

6. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження:

1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням);

2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;

3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

4) брати участь у розгляді справи;

5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;

6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;

7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

7. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції з приводу того, що прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Положення частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дають підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Викладена позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 23.10.2018 у справі №926/03/18, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17.

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що обставини дотримання прокурором встановленої частинами третьою, четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленої прокурором позовної заяви по суті.

Судом встановлено, що у даному випадку є належний суб`єкт владних повноважень відносно земель, які є власністю держави в Дніпропетровській області, а саме Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке є юридичною особою, а тому має можливість самостійно без участі прокурора в разі, якщо вважає, що права держави відносно належних їй земель порушується, звернутися з відповідним позовом до суду щодо припинення зазначених повноважень.

Згідно зі статтею 80 Цивільного кодексу України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю й дієздатністю, може бути позивачем і відповідачем у суді.

Можливість бути позивачем і відповідачем у суді є процесуальною складовою правосуб`єктності осіб, а процесуальна правоздатність та дієздатність є складовими загальноправових правоздатності та й дієздатності.

Господарська процесуальна дієздатність - це здатність особи безпосередньо своїми діями реалізовувати процесуальні права й виконувати процесуальні обов`язки, які були покладені на неї законом або господарським судом.

Конкретними правами й обов`язками суб`єкти наділяються лише під час вступу в процес як певного учасника (позивача, відповідача, третьої особи, прокурора тощо).

Отже, звертаючись із позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області прокурор повинен підтвердити наявність господарської процесуальної правосуб`єктності шляхом подання документів, які підтверджують законність представлення в процесі органами прокуратури саме цієї особи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що прокурор у даному спорі не обґрунтував підстав та не надав відповідних доказів для представництва ним інтересів держави у даній справі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо обставин нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави уповноваженою на це особою, яка, як свідчать матеріали справи, самостійно виявила порушення земельного законодавства зі сторони Комунального закладу "Боровківська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області" та вживала відповідних заходів до притягнення до адміністративної відповідальності її керівника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення позову без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, тому суд апеляційної інстанції не встановив підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з вимогами про скасування оскарженої ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 1921,00 грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 у справі №904/5575/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на прокуратуру Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 03.06.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова