ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1342/19

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., перевіривши матеріали позовної заяви у справі за позовом Державного сільськогосподарського підприємства "Головний селекційний центр України" (Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький) до Приватно-орендної агрофірми "Україна" (Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Велика Каратуль) про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог

ВСТАНОВИВ:

Державне сільськогосподарське підприємство "Головний селекційний центр України" (далі - позивач) подало до господарського суду позов до Приватно-орендної агрофірми "Україна" (далі - відповідач), згідно з прохальної частини якого просить визнати недійсною заяву Приватно-орендної агрофірми "Україна" про зарахування зустрічних однорідних вимог №32 від 23.04.2019.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що наразі існує спір із стягнення грошових коштів, які відповідач має намір зарахувати по спірній заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вивчивши зміст позовної заяви та оглянувши додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних вимог немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

Також, ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", відповідних нормативно-правових актів Національного банку України та інших роз`яснювальних документів.

Згідно з п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, унормовано, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції. Платіжне доручення оформляється платником згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10.11.2011 №12-6621/11 щодо застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Окрім того, пп. 2.21 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Відповідний документ подається до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), такого документа не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Подібного висновку притримується і Верховний Суд в ухвалах від 29.10.2018 у справі №757/7529/17-ц, від 10.08.2018 у справі № 911/3416/17.

Однак, в якості доказу сплати судового збору за подання даної позовної заяви позивачем додано до позовних матеріалів лише копію платіжного доручення №182 від 21.05.2019 на суму 1921,00 грн, що не може бути прийнято судом як належний та допустимий доказ сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З огляду на наведене господарський суд зазначає, що надане суду платіжне доручення про сплату судового збору не відповідає вищезазначеним вимогам законодавства, отже заявником при подачі позову до суду не додержано вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України вказано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У відповідності до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаціно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, як вбачається з додатків до поданого позову, в якості "доказів" заявником до позову додано ксерокопії документів, які не є ані оригіналами документів, ані засвідченими у встановленому законом порядку копіями документів, оскільки відмітка про засвідчення копії, яка передбачена п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, на ксерокопіях відсутня, відсутні назва посади особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позивачем у позові не додержано вимог, встановлених ч. 2 ст. 164 ГПК України, оскільки до позову не додано оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Також, згідно з вимог п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складають з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України).

Натомість у позовній заяві, поданій заявником, вимог п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України не дотримано.

Окрім іншого, суд вказує, що в порушення ч. 5 ст. 164 ГПК України, заявником не додано до позовної заяви документи (наказ на призначення, рішення загальних зборів, витяг з ЄДР тощо), що підтверджують повноваження В.О. Палатай як генерального директора ДСП "Головний селекційний центр України", що підписав позовну заяву подану до суду.

Також, суд вказує, що у поданій позовній заяві, всупереч п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, відсутні відомості щодо наявності оригіналів доданих до заяви копій документів у позивача або відомості щодо їх місцезнаходження, що в сукупності з іншими обставинами, встановленими судом при огляді позовних матеріалів, вказує на наявність підстав для постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; належних та допустимих доказів на підтвердження факту сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а саме оригіналу платіжного доручення №182 від 21.05.2019 на суму 1921,00 грн; зазначення у окремій заяві щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також надання доказів на підтвердження повноважень В.О. Палатай як генерального директора ДСП "Головний селекційний центр України".

На підставі викладеного та керуючись п.п. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 164, ст. ст. 174, 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного сільськогосподарського підприємства "Головний селекційний центр України" залишити без руху.

2. Державному сільськогосподарському підприємству "Головний селекційний центр України" протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Державному сільськогосподарському підприємству "Головний селекційний центр України", що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя В.М. Антонова