ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2758/18

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Соловей Т.В. на підставі довіреності;

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1 326 372,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 року Хлібодарська селищна рада Біляївського району Одеської області звернулася до господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 2970/18/ до товариства з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс про стягнення заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 1 163 971,87 грн., пені у розмірі 162 400,67 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09 січня 2019р. (суддя Петренко Н.Д.) відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/2758/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30 січня 2019 р. о 12:00 год., яке не відбулося у зв`язку із знаходженням судді на лікарняному з 21.01.2019 року по 01.02.2019 року включно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 лютого 2019р. викликано учасників справи в підготовче засідання, призначене на 27 лютого 2019 р. о 12:00 год.

Розпорядженням керівника апарату №101 від 21.02.2019р., відповідно до ст.15 Закону України Про судоустрій і статус суддів, п.9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, п.4.2.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 06.02.2019р. (протокол №17-01/2019), у зв`язку з перебуванням судді Петренко Н.Д. з 20.02.2019р. на тривалому лікарняному (відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами) та призначенням розгляду справи на 20.02.2019р., з метою запобігання порушення строків розгляду справи, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/2758/18. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2019р. справу передано на розгляд судді Гута С.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.02.2019р. було прийнято справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження із призначення підготовчого засідання на 26.03.2019р. о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.03.2019р. було відкладено підготовче засідання на 16.04.2019р. о 11:20 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.04.2019р. було закрито підготовче провадження із призначенням справи до розгляду по суті на 25.04.2019р. о 12:15 год.

25.04.2019р. у судовому засіданні представником позивача було надано довідку Хлібодарського селищного голови, відповідно до якої було повідомлено суд про те, що на розрахунковий рахунок Хлібодарської селищної ради кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс по заборгованості орендної плати за земельну ділянку в сумі 1 326 372,54грн. з червня місяця 2016 року до 25 квітня 2019 року не поступали.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.04.2019р. було відкладено судове засідання до 21.05.2019р. о 11:20 год.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс в судові засідання по справі не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області були направлені за належною адресою відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому за приписами ч.7 ст.120ГПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі.

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

21.05.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

03.01.2006р. між Хлібодарською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс було укладено Договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення землі запасу житлової та громадської забудови Хдібодарської селищної ради, яка знаходиться за адресою: смт. Хлібодарське (в межах населеного пункту) Біляїівського району Одеської області.

Відподно до п. 1 та п. 2 Договору Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі запасу житлової та громадської забудови Хдібодарської селищної ради, яка знаходиться за адресою: смт. Хлібодарське (в межах населеного пункту) Біляїівського району Одеської області загальною площею 3,14га.

Відповідно до п. 8 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3,00 грн. За 1 кв. м. в рік, що складає 94 200,00грн. за рік.

Згідно пункту 12 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення.

На двадцятій сесії VI скликання, яке відбулось 19.07.2011р.було прийнято рішення №157- VI, відповідно до якого з Товариством з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки загальною площею 3,14 га з орендною платою 3,35грн. за 1 кв.м. в рік, що становить 105 190грн. в рік, яка вноситься з 03.01.2011р. у грошовій безготівковій формі.

На двадцять третій сесії VII скликання, яке відбулося 26.01.2017р. було прийнято рішення №232- VII, відповідно до якого з Товариством з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс було укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки загальною площею 3,14 га з орендною платою 23,41 грн. за 1 кв. м. в рік (5% від нормативно-грошової оцінки), що складає 735 074,00грн., яка вноситься з 03.01.2017р. у грошовій безготівковій формі.

Відповідно до п. 9 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно п. 10 Договору, орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на р/р ВДК у Біляївському районі Одеської області №0813 в банку УДК в Одеській області, МФО 828011, код платежів 05583029 не пізніше 15 числа наступного місяця за звітнім.

Відповідно до п. 29 Договору, орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

За результатами Хлібодарського селищного бюджету Біляївського району за період з 30.07.2016р. по завершальний період 30.07.2018р. було встановлено, що в порушення вимог ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, умов Додаткової угоди до Договору оренди від 19.07.2011р. та від 26.01.2017р. відповідач у повному обсязі не сплачує оренду плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку із чим утворився борг перед позивачем за несплачену орендну плату у розмірі 1 163 971,87грн. та пеня у розмірі 162 400,67 грн.

З наведених підстав, Хлібодарська селищна рада Біляївського району Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1 326 372,54 грн.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між ними 03.01.2006 року Договору оренди землі та Додаткових угод до нього.

Згідно п. 4 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 96 Земельного кодексу України, земле користувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за додаткової угоди до договору найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України зазначено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 162 400,67 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 162 400,67 грн. пені, господарський суд зазначає.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені предбачена пунктом 3.1 Додаткової угоди до договору, у разі не внесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочки.

Господарським судом Одеської області за допомогою системи "Ліга Закон" здійснено власний розрахунок пені з урахуванням наданого позивачем розрахунку, який підлягає стягненню з відповідача за період з червня 2016 року по червень 2018 року станом на 31.07.2018 року, а саме за період з 31.07.2016р. по 13.01.2017р. на суму 1 173,81грн., за період з 31.08.2016р. по 13.02.2017р. на суму 1 151,86грн., за період з 01.10.2016р. по 16.03.2017р. на суму 1 133,75грн., за період з 31.10.2016р. по 15.04.2017р. на суму 1 120,41грн., за період з 01.12.2016р. по 16.05.2017р. на суму 1 106,09грн., за перід з 31.12.2016р. по 15.06.2017р. на суму 1 087,19грн., за період з 31.01.2017р. по 16.07.2017р. на суму 1 065,35грн., за період з 03.03.2017р. по 16.07.2017р. на суму 5 988,00грн., за період з 31.03.2017р. по 16.08.2017р. на суму 5 972,90грн., за період з 01.05.2017р. по 13.09.2017р. на суму 5 748,01грн., за період з 31.05.2017р. по 13.11.2017р. на суму 7 067,12грн., за період з 01.07.2017р. по 14.12.2017р. на суму 7 171,17грн., за період з 31.07.2017р. по 13.01.2018р. на суму 7 372,56грн., за період з 31.08.2017р. по 13.02.2018р. на суму 7 676,32грн., за реіод з 01.10.2017р. по 16.03.2018р. на суму 8 090,85грн., за період з 31.10.2017р. по 15.04.2018р. на суму 8 530,55грн., за період з 01.12.2017р. по 16.05.2018р. на суму 8 894,73грн., за період з 31.12.2017р. по 15.06.2018р. на суму 9 193,46грн., за період 31.01.2018р. по 16.07.2018р. на суму 9 435,13грн., за період з 03.03.2018р. по 31.07.2018р. на суму 8 648,03грн., за період з 16.03.2018р. по 31.07.2018р. на суму 7 906,24грн., за період з 01.05.2018р. по 31.07.2018р. на суму 5 281,46грн., за період з 31.05.2018р. по 31.07.2018р. на суму 3 569,64грн., за період з 01.07.2018р. по 31.07.2018р. на суму 1 800,76грн., за період 31.07.2018р. по 31.07.2018р. на суму 58,74грн. та встановлено її належний розмір в сумі 126 244,13 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судові засідання відповідач не з`являвся хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1 326 372,54 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Чорномор`є плюс (67667, Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, Маяцька дорога, 22; ) на користь Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області (67667, Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, Маяцька дорога, 20; ) заборгованість по орендній платі за землю у сумі 1 163 971/ один мільйон сто шістдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят одна/ грн. 87 коп., пеню в сумі 126 244 /сто двадцять шість тисяч двісті сорок чотири/ грн. 13 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 353/дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят три/ грн. 25коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 31 травня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут