ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. Справа№ 910/3845/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання: Титарєвої Г.І.

у присутності представників сторін:

від ТОВ „Агрофірма „Гермес": Охромєєв Ю.Г. - довіреність б/н від 11.01.19

від ТОВ „Агровед": Лозинська О.Л. - ордер серія КС №338197 від 24.04.19

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року

у справі № 910/3845/19 (суддя Щербаков С.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гермес"

про забезпечення позову

особа, яка отримає статус учасника справи:

відповідач: 1. Київська міська митниця Державної фіскальної служби України

2. Товариство з обмеженою відповідальністю „Агровед"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі №910/3845/19 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ „Агрофірма „Гермес" про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „Агрофірма „Гермес" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити відповідну заяву ТОВ „Агрофірма „Гермес", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 року апеляційну скаргу ТОВ „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі №910/3845/19 залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

16.04.2019 року, згідно відтиску штампу канцелярії суду, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали суду від 12.04.2019 подано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі № 910/3845/19, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 23.05.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання від представника ТОВ „Агровед" надійшла заява про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі № 910/3845/19.

В судовому засіданні 23.05.2019 року оголошено перерву у справі до 30.05.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 року для розгляду справи № 910/3845/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Верховець А.А.

Ухвалою суду від 30.05.2019 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 910/3845/19 за апеляційною скаргою ТОВ „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 30.05.2019 року розглядалось клопотання представника ТОВ „Агровед" про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі № 910/3845/19.

Подане клопотання мотивовано тим, що апеляційну скаргу ТОВ „Агрофірма „Гермес" підписано особою, не уповноваженої діяти від імені позивача відповідно до закону, статуту, положення та яка не є представником позивача у розумінні ГПК України.

За твердженням заявника, Охромєєв Ю.Г., який підписав апеляційну скаргу, не є адвокатом у розумінні Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оскільки не включений до Єдиного реєстру адвокатів України, а Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6142, видане Охромєєву Ю.Г. 26.07.2018 року, підписане не уповноваженою на це особою.

Представник ТОВ „Агровед" заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник ТОВ „Агрофірма „Гермес" проти поданого клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши заявлене клопотання та заслухавши позиції присутніх представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ст. 6, ч. 1 ст. 26 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка зокрема склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Статтею 12 наведеного Закону передбачено, що особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, Охромєєвим Ю.Г, яким підписано апеляційну скаргу, 26.07.2018 року складено присягу адвоката України, що підтверджується Протоколом № 16 засідання ради адвокатів міста Києва від 26.07.2018 року, який є чинним, оскільки доказів зворотнього відповідачем не надано та матеріали справи не містять, а також отримано відповідне Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6142, що відповідає вимогам Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Доводи відповідача про відсутність адвоката Охромєєва Ю.Г. в Єдиному реєстрі адвокатів України спростовуються наданим представником заявника суду апеляційної інстанції витягом з відповідного реєстру.

Посилання представника ТОВ „Агровед" про те, що Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6142 за підписом Рафальської І.В. підписано не уповноваженою особою, також спростовуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань від 04.04.2019 року № 005207151, відповідно до якого станом на дату видачі вказаного свідоцтва (26.07.2018 року) посаду Голови ради Адвокатів міста Києва обіймала Рафальська І.В.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність"

Скаржником до апеляційної скарги додано належним чином завірену копію довіреності б/н від 11.01.2019 року, виданого адвокату Охромєєву Ю.Г. на представництво інтересів ТОВ „Агрофірма „Гермес", в тому числі в апеляційних спеціалізованих судах з правами, наданими, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі № 910/3845/19, оскільки апеляційну скаргу ТОВ „Агрофірма „Гермес" підписано уповноваженою на те особою, та допускає адвоката Охромєєва Ю.Г. до участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Представник заявника в судовому засіданні 30.05.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити відповідну заяву ТОВ „Агрофірма „Гермес" про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник ТОВ „Агровед" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники Київської міської митниці ДФС України в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи фіскальний орган повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

30.05.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ „Агрофірма „Гермес" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у даній справі - скасуванню, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ „Агрофірма „Гермес" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову, в якій просило суд вжити заходи щодо його забезпечення шляхом заборони вчиняти Київській міській митниці ДФС України дії з митного оформлення товарів, поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA100120/2019/194997 від 18.03.2019 року в митному режимі „імпорт" товару ТОВ „Агровед", шляхом призупинення митного оформлення товару: рідке органо-мінеральне добриво із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору та посадкового матеріалу та кореневого підживлення сільськогосподарських культур в пластикових каністрах: НUМІVІТ МАХ 201 (в каніст. По 20 л.) - 630 кан. Вага нетто 13923кг. Серія №77903051. Вміст діючої речовини: N (органічний) - 1-5%, К20 1-5%, S 0-5%, В-0-5%, Со -0-1%, Си-0-2%, Zn -0-5%, Fе -0,1-5%, Р2051-8%, Мn-0-5%, Мо-0-2%, Мg-0-2%, гумінові кислоти 6-18 %, фульові кислоти - 0-100г/л, екстракт морських водоростей -0-100г/л, амінокислоти-0-200 г/л, торгівельна марка: НUМІVІТ, виробник: ORGANIT Ltd., країна виробництва НU, Код УКТЗЕД - .

В обґрунтування зазначеної заяви позивач вказує, що відповідачем, якого не внесено до митного реєстру як імпортер оригінальних товарів, що містять знак для товарі і послуг „Гумівіт", власником якого є позивач за свідоцтвом України № 35261 від 10.03.2003 року, порушуються права інтелектуальної власності позивача шляхом імпорту (ввезення) на територію України таких товарів.

В свою чергу, заявник має намір звернутись до суду із відповідним позовом до ТОВ „Агровед" про порушення прав інтелектуальної власності ТОВ „Агрофірма „Гермес" шляхом заборони імпорту (ввезення товарів), що містять відповідні об'єкти інтелектуальної власності, відтак, за його твердженням, невжиття відповідних заходів унеможливить виконання рішення у справі.

За наслідками розгляду поданої заяви про забезпечення позову ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі № 910/3845/19 відмовлено у її задоволенні у зв'язку з відсутністю обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вбачає підстави для скасування оскаржуваної ухвали з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник - ТОВ „Агрофірма „Гермес" є власником знаку для товарі і послуг „Гумівіт" на підставі свідоцтва України №35261 від 10.03.2003 року. Вказаний знак зареєстрований для товарів 1 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, а саме: препарати для регулювання росту рослин; добрива для сільського господарства.

Відповідно до положень чинного законодавства, позивачу надано виключне право забороняти іншим особам використовувати торговельну марку та промислові зразки у будь-який спосіб, зокрема імпортувати (ввозити) на територію України товар, маркований належною йому торговельною маркою чи позначенням схожим із зареєстрованою торговельною маркою настільки, що їх можна сплутати, або використовувати сукупність суттєвих ознак промислових зразків, права на які належать позивачу, що може призвести до змішування діяльності суб'єктів господарювання та сплутування споживачами товарів.

Згідно ч. 2 Митного кодексу України правовласник, який має підстави вважати, що під час переміщення товарів через митний кордон України порушуються чи можуть бути порушені його права на об'єкт права інтелектуальної власності, має право подати до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, заяву про сприяння захисту належних йому майнових прав на об'єкт інтелектуальної власності шляхом внесення відповідних відомостей до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону.

Таким чином, для запобігання імпорту (ввезення) контрафактних товарів, незаконно маркованих торгівельними марками, права на які належать іншим особам, власник торговельної марки може внести її до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності чи повідомити митний орган про свої права на торговельні марки, а митному органу чинним законодавством України надано право призупиняти митне оформлення товару маркованим торговельними марками, права на які належать іншим особам.

Як зазначає позивач, 07.03.2019 року ТОВ „Агрофірма „Гермес" було подано до Київської міської митниці ДФС України заяву про внесення до Митного реєстру об'єктів інтелектуальної власності знака для товарів і послуг "Гумівіт" за свідоцтвом України №35261 від 10.03.2003 року для наступних товарів 01 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП): 01 клас: Препарати для регулювання росту рослин; добрива для сільського господарства з відповідним вхідним номером № 800/адв.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що листом Київської міської митниці ДФС України №2629/10/26-70-1803 від 18.03.2019 року повідомлено ТОВ „Агрофірма „Гермес" про призупинення митного оформлення товару: рідке органо-мінеральне добриво із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору та посадкового матеріалу та кореневого підживлення сільськогосподарських культур в пластикових каністрах: НUМІVІТ МАХ 201 (в каніст. По 20 л.) - 630 кан. Вага нетто 13923кг. Серія №77903051. Вміст діючої речовини: N (органічний) - 1-5%, К20 1-5%, S 0-5%, В-0-5%, Со -0-1%, Си-0-2%, Zn -0-5%, Fе -0,1-5%, Р2051-8%, Мn-0-5%, Мо-0-2%, Мg-0-2%, гумінові кислоти 6-18 %, фульові кислоти - 0-100г/л, екстракт морських водоростей -0-100г/л, амінокислоти-0-200 г/л, торгівельна марка: НUМІVІТ, виробник: ORGANIT Ltd., країна виробництва НU, Код УКТЗЕД - , які заявлені за МД № UA100120/2019/194997 від 18.03.2019 року, одержувачем якого є ТОВ „Агровед".

Митне оформлення було призупинено на підставі ст. 400 митного кодексу України.

З метою встановлення належності вказаних товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, а також проведення відповідної експертизи, у відповідь на отриманий лист представником правовласника Київській міській митниці ДФС України було подано заяву про сприянні захисту прав інтелектуальної власності на відповідний знак з проханням надати дозвіл на відібрання зразків.

21.03.2019 року Київською міською митницею ДФС України за участю представника правовласника та ТОВ „Агровед" складено Акт про взяття проб (зразків) товарів від 21.03.2019 року.

В подальшому, для проведення експертного дослідження вказані зразки згідно вищевказаного Акту (каністра 20л з добривом, 1 шт.) були передані заявником до Держаного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до висновку експертного дослідження об'єктів інтелектуальної власності №19/9-308(ІВ)-ЕД/19, складеного 25.03.2019 року судовим експертом Мартинюк І.М., позначення Humivit MAKC, яке нанесено на етикетку пластикової каністри 20л з рідким мінеральним добривом виробника ORGANIT є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №35261 "ГУМИВИТ" від 10.03.2003 року.

Разом з тим, як зазначає заявник у своїй заяві, дозволу на використання знака для товарів і послуг „Гумівіт" ТОВ „Агровед" не надавав, тобто вказані товари імпортуються (ввозяться) на територію України з порушенням прав інтелектуальної власності, а отже, права ТОВ „Агрофірма „Гермес" порушені та існує реальна загроза їх порушення в подальшому щодо прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг „Гумівіт", власником якого за свідоцтвом України №35261 від 10.03.2003 року є ТОВ „Агрофірма „Гермес", з огляду на що з метою захисту свого права останній має намір звернутися до суду з відповідним позовом.

Як пояснив представник скаржника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.05.2019 року, ним подано позовну заяву до господарського суду міста Києва про захист прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг, за якою судом було відкрито провадження.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстру судових рішень, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа №910/4256/19 за позовом ТОВ „Агрофірма „Гермес" до ТОВ „Агровед" про захист прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг, провадження у якій відкрито ухвалою Господарського суду 16.04.2019 року.

У відповідній позовній заяві позивачем ставиться питання про заборону ТОВ „Агровед" здійснювати імпорт в Україну товару, поданого до митного оформлення за митною декларацією №UА100120/2019/194997 від 18.03.2019 та знищення за рахунок відповідача товарів, поданих до митного оформлення за митною декларацією №UА100120/2019/194997 від 18.03.2019.

При цьому, зі слів представника ТОВ „Агрофірма „Гермес", спірний товар знаходиться на території Київської міської митниці ДФС України.

Таким чином, після закінчення строку призупинення митного оформлення товарів, відповідне митне оформлення буде завершено, спірний товар буде введено у цивільний оборот та реалізований в подальшому на території України фізичним особам-споживачам та/або юридичним особам, що в свою чергу значно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення органами виконавчої служби у разі задоволення позовних вимог, і як наслідок, позбавить можливості відновлення прав та інтересів позивача.

Суть забезпечення позову полягає саме у наявності об'єктивних побоювань позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних права або інтересів.

За встановлених вище фактичних обставин на підставі наявних в матеріалах справи доказів, судова колегія дійшла висновку, що заявником обґрунтовано належним чином наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Київській міській митниці ДФС України здійснювати дії з митного оформлення товарів, поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA100120/2019/194997 від 18.03.2019 року, який в свою чергу, є співрозмірним із заявленим позивачем позовними вимогами.

Суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали від 29.03.2019 року наведених обставин не врахував, та належної оцінки наявним у справі доказам не надав, як наслідок дійшов помилкового висновку про необґрунтованість поданої заяви, з огляду на що вказана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви ТОВ „Агрофірма „Гермес" про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 136-140, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гермес" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі № 910/3845/19 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 року у справі № 910/3845/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гермес" про забезпечення позову задовольнити.

4. Заборонити Київській міській митниці ДФС України здійснювати дії з митного оформлення товарів, поданих до митного оформлення за митною декларацією № UA100120/2019/194997 від 18.03.2019 року в митному режимі „імпорт" товару ТОВ „Агровед", шляхом призупинення митного оформлення товару: рідке органо-мінеральне добриво із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору та посадкового матеріалу та кореневого підживлення сільськогосподарських культур в пластикових каністрах: НUМІVІТ МАХ 201 (в каніст. По 20 л.) - 630 кан. Вага нетто 13923кг. Серія №77903051. Вміст діючої речовини: N (органічний) - 1-5%, К20 1-5%, S 0-5%, В-0-5%, Со -0-1%, Си-0-2%, Zn -0-5%, Fе -0,1-5%, Р2051-8%, Мn-0-5%, Мо-0-2%, Мg-0-2%, гумінові кислоти 6-18 %, фульові кислоти - 0-100г/л, екстракт морських водоростей -0-100г/л, амінокислоти-0-200 г/л, торгівельна марка: НUМІVІТ, виробник: ORGANIT Ltd., країна виробництва НU, Код УКТЗЕД - .

5. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі та Київській міській митниці ДФС України.

6. Справу № 910/3845/19 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 03.06.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

А.А. Верховець