РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/3822/19

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проект-Актів», м. Київ

про стягнення 14 069,11 грн., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-Актів" (відповідач) суми пені в розмірі 14 069,11 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору підряду №18/Б-А11-В від 24.04.2018 року.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №872 отримав ухвалу суду від 01.04.2019 про відкриття провадження у справі 15.04.2019.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2018 року між позивачем (далі - замовник) та відповідачем (далі - підрядник) було укладено Договір підряду №18/Б-А11-В (надалі-Договір), відповідно до п. 1.1. предметом якого є виконання капітального ремонту житлового будинку. Підрядник зобов`язується здійснити роботи: «Капітальний ремонт житлових будинків. Заміна вікон: пров. Артилерійський, 11 у Шевченківському районі м. Києва, за кодом ДК021:2015:45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація» (згідно ДСТУ БД.1.1.-1:2013) в об`ємі визначеному у кошторисній документації до цього Договору (далі - роботи) відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.01.2018 №7 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.03.2018 року №491. Балансоутримувачем житлового будинку являється Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва».

Згідно п. 1.2. Договору роботи виконуються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про архітектурну діяльність» №687-ХІV від 20.05.1999 року, Державними будівельними нормами, правилами та розцінками на будівельні роботи, вихідними даними, наданими замовником.

Строки виконання основних етапів (розділів) робіт по Договору визначаються Календарним планом - Додатком 3 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною (п.1.6. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору строк виконання робіт визначений цим Договором: наступний початок робіт - протягом 5 днів з моменту укладення Договору, закінчення робіт - 31 травня 2018 року.

Строки виконання робіт можуть бути змінені (з оформленням додаткової угоди) у разі: виникнення обставин непереборної сили; в залежності від обсягів реального фінансування; внесення змін до кошторисної документації; потреби в усуненні недоліків робіт, що виникли внаслідок невідповідності встановленим вимогам кошторисної документації; виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт. (п. 2.5. Договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.01.2019 року. (п. 2.6. Договору.

Пунктом п. 3.1. Договору встановлено, що договірна ціна на виконання робіт зазначена у кошторисній документації до даного Договору. Ціна Договору становить - 117 545,00 грн, крім того ПДВ 20% - 23 509,00 грн, всього 141 054,00 грн. На 2018 рік - 116 000,00 грн, на 2019 рік - 25 054,00 грн.

За умовами п. 4.1. Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі довідки про вартість виконаних робіт за формою №КБ-3 та Акта приймання виконаних робіт за формою №КБ-2В з відомістю ресурсів підписаними уповноваженими представниками сторін і акт витрат на проведення експертизи кошторисної документації.

Замовник має право надати підряднику аванс на строк не більше трьох місяців, але не пізніше 20.12.2017 року (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.204 року №117, у розмірі на більше 25% вартості річного обсягу робіт, що складає: 24 166,67 грн, крім того ПДВ 20% - 4 833,33 грн, всього 29 000,00 грн. (п. 4.5. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили Протокол договірної ціни.

Додатком №3 до Договору сторони підписали календарний план виконаних робіт, відповідно до змісту якого термін виконання робіт - з моменту укладання договору до 31.05.2018 року.

Окрім того, сторонами складено та підписано дефектний акт, договірну ціну, пояснювальну записку, зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, протокол узгодження цін на матеріальні ресурси, локальний кошторис на будівельні роботи, відомість ресурсів до зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва.

Додатковою угодою №1 від 29.05.2018 року до Договору сторони погодили п. 2.1. Договору викласти в наступній редакції: строк виконання робіт визначений цим Договором: наступний: початок робіт - протягом 5 днів з моменту укладення Договору, закінчення робіт - 31 липня 2018 року. Окрім того, з урахуванням вказаних змін, до Додаткової угоди №1 від 29.05.2018 року до Договору сторони уклали протокол погодження договірної ціни та календарний план виконання робіт.

29.05.2018 року відповідачем, згідно п. 4.5. Договору, виставлено позивачу рахунок-фактуру №70 від 29.05.2018 року на суму в розмірі 29 000,00 грн.

Додатковою угодою №2 від 31.07.2018 року до Договору сторони погодили п. 2.1. Договору викласти в наступній редакції: строк виконання робіт визначений цим Договором: наступний: початок робіт - протягом 5 днів з моменту укладення Договору, закінчення робіт - 30 вересня 2018 року. Окрім того, з урахуванням вказаних змін, до Додаткової угоди №2 від 31.07.2018 року до Договору сторони уклали протокол погодження договірної ціни та календарний план виконання робіт.

Додатковою угодою №3 від 30.08.2018 року до Договору сторони п. 3.1. виклали в наступній редакції після проходження експертизи кошторисної документації згідно експертної оцінки №118347-ОК від 12.07.2018 року: Договірна ціна на виконання робіт зазначена у кошторисній документації до даного Договору. Ціна Договору становить - 117 242,60 грн, крім того ПДВ 20% - 23 448,52 грн, всього 140 691,12 грн. Окрім того, з урахуванням вказаних змін, до Додаткової угоди №3 від 30.08.2018 року до Договору сторони уклали протокол погодження договірної ціни, календарний план виконання робіт, дефектний акт, договірну ціну, пояснювальну записку, зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, протокол узгодження цін на матеріальні ресурси, локальний кошторис на будівельні роботи, відомість ресурсів до зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва.

За твердженням позивача, станом на 25.03.2019 року, відповідачем роботи не виконано, акти виконання робіт сторонами не підписано. Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач незважаючи на неодноразове продовження строків виконання робіт не здійснив належним чином виконання свої договірних зобов`язань, чим порушив встановлений графік виконання робіт, що стало наслідком прострочення виконання робіт за Договором та нарахування відповідачу штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 14 069,11 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вбачається із матеріалів справи, Додатковою угодою №2 від 31.07.2018 року до Договору сторонами встановлено, що строк виконання робіт наступний: початок робіт - протягом 5 днів з моменту укладення Договору, закінчення робіт - 30 вересня 2018 року.

Отже, сторонами погоджено, що відповідачу необхідно виконати роботи по Договору, передбачені п. 1.1., в період з 29.04.2018 року по 30.09.2018 року.

Як зазначено позивачем, що випливає з матеріалів справи, відповідачем, станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою, роботи по Договору в зазначений вище строк не виконано.

Доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не надано та не спростовано суду факту невиконання робіт, передбачених умовами Договору.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що відповідно до п. 6.4.1. Договору підрядник зобов`язаний виконати у встановлені строки роботи, відповідно до кошторисної документації.

Так, при підписанні Договору та додаткових угод до нього сторонами було затверджено відповідний Календарний план виконання робіт та кошторисну документацію, у яких погоджено строк виконання робіт та кошторисна вартість об`єкта будівництва та робіт.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було порушено встановлені Договором строки виконання робіт.

З приводу наявного в матеріалах справи виставлено позивачем рахунок-фактуру №70 від 29.05.2018 року на суму в розмірі 29 000,00 грн, який неоплачений позивачем, суд зазначає, що така оплата, відповідно до п. 4.5. Договору, є правом позивача, а не його обов`язком.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до умов п. 11.1. Договору порушення зобов`язань сторін за договором підряду є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 230 Господарському кодексі України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У пункті 11.2. Договору сторонами передбачено, що за несвоєчасне виконання робіт з вини підрядника, підрядник сплачує замовнику за кожний робочий день затримки пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період. Загальна сума пені не може бути більшою 10% від суми Договору.

Таким чином, уклавши Договір на встановлених умовах, відповідач зобов`язався за ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України виконувати встановлені Договором зобов`язання належним чином та у повному обсязі, тобто підписуючи договір на запропонованих у ньому умовах відповідач повинен був оцінювати, як можливість його виконання у встановлений строк, так і невиконання умов договору у встановлений ним строк, що є ризиками господарської діяльності відповідача.

Господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій. Сторони можуть домовитися про збільшення або зменшення встановленого законом розміру пені, зазначивши про це в договорі, за винятком випадків, коли згідно із законом зміна розміру штрафних санкцій за погодженням сторін не допускається (абзац третій частини другої статті 551 ЦК України, частина перша статті 231 ГК України). (п.п. 2.2., 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2103 №14).

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу. (ст. 230 Господарського кодексу України).

Отже, з огляду на зазначене та встановлення факту невиконання відповідачем свого обов`язку щодо вчасного виконання робіт по Договору, перевіривши розрахунки, у відповідності до вказівок Верховного суду зазначених в постанові від 07.09.2018 року, заявлених позивачем до стягнення з відповідача сум пені, Суд встановив, що відповідно до наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку суми пені, останнім нараховано відповідачу суму пені в розмірі 25 324,40 грн, в той же час до стягнення з відповідача, в резолютивній частині позовних вимог, позивачем заявлено суму пені в розмірі 14 069,11 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 11.2. Договору сторонами передбачено, що загальна сума пені не може бути більшою 10% від суми Договору.

Таким чином, в своєму розрахунку суми пені позивачем враховано, що сума пені, заявленої до стягнення з відповідача не може бути більшою 10% від суми Договору в розмірі 140 691,12 грн.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наведений позивачем розрахунок суми пені за період з 01.10.2018 року по 25.03.2019 року, з врахуванням п. 4.5. Договору, суд зазначає, що позовні вимоги в справі №910/3822/19 про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 14 069,11 грн є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, враховуючи вищевикладене та невиконання відповідачем обов`язку покладеного на нього умовами Договору, позовні вимоги в справі №910/3822/19 про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 14 069,11 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір позивача, у розмірі 1 921 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-Актів" (ідентифікаційний код 40186902, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, буд. 8, офіс 5) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (ідентифікаційний код 03366500, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А) суму пені у розмірі 14 069,11 грн (чотирнадцять тисяч шістдесят дев`ять гривень 11 копійок) та суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов