Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/264/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: за позовом: Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Івано-Франківської філії

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедкапітал"

про стягнення 157619 грн 80 к.

представники сторін не з"явилися,

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедкапітал" про стягнення заборгованості по орендній платі, витрат на утримання майна та спожиту електроенергію в сумі 157619 грн 80 к.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

25.03.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити судове засідання у справі на 18.04.2019 (ухвала від 25.03.2019), за наслідками якого суд постановив відкласти розгляд справи в судовому засіданні на 21.05.2019 (ухвала від 18.04.2019).

15.05.2019 позивач подав заяву про долучення до матеріалів справи додаткових доказів вх.№8224/19, які суд оглянув та приєднав до матеріалів справи.

21.05.2019 позивач в судове засідання не з"явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалою суду від 18.04.2019, направленою відповідачу рекомендованою кореспонденцією та отриманою останнім 24.04.2019, що підтверджено наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, конституційним правом на захист своїх прав не скористався, причин неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Ухвали суду направлялися відповідачу, у відповідності до ст.120 ГПК України, рекомендованою кореспонденцією за адресою, зазначеною у позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернулися на адресу суду з відділення поштового зв`язку із зазначенням причини повернення: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Факт не отримання копій ухвал, які суд з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав відповідачу за належною адресою та які повернулися в суд у зв`язку з їх неотриманням адресатом, свідчить про суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З метою належного повідомлення відповідача суд направив ухвалу від 18.04.2019 за всіма відомими адресами, в тому числі на адресу засновника ТОВ "Укрмедкапітал" ОСОБА_1 , яку останній отримав 24.04.2019, про що свідчить приєднане до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 21.05.2019 суд ухвалив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди комерційної нерухомості №26Е000-310/17 від 14.07.2017 в частині сплати орендних платежів, витрат на утримання майна та спожиту електроенергію внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 95598 грн 74к. за період з липня 2017 року - грудень 2018 року. Керуючись статтями 625, 611 Цивільного кодексу України та п.8.2 договору нарахував відповідачу пеню , 3% річних та інфляційні втрати.

Позиція відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав.

Обставини справи, дослідження доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

14 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії (далі - Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмедкапітал" (далі - Орендар) уклали договір оренди комерційної нерухомості №26Е000-310/17 (далі -договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування: комерційну нерухомість (далі - Майно), розташовану в м. Івано-Франківську по вул.Ю.Целевича,18а, а саме: будинок адміністративний, площею 585,9 м2 (літ.А згідно з технічним паспортом) для розміщення офісу та приміщення площею 355,1 м2; будинку допоміжних служб (приміщення №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, № 13, №14, № 15, №16, №20 в літ. Б згідно з технічним паспортом) для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів.

Передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акта приймання-передачі майна (додаток 1) до цього договору (п.2.1. договору).

Згідно з п.3.1 договору, орендна плата складається з:

- плати за приміщення будинку адміністративного- починаючи з 14.07.2017 - 26 грн 50к. за 1м2 орендної площі без ПДВ, що становить 15526 грн 35 к. за 585,90 м2 без ПДВ за місяць з ПДВ 18631 грн 62 к. (п.3.1.1 договору);

- плати за послуги з утримання будинку адміністративного (крім відшкодування за спожиту електроенергію, воду та водовідведення) 3216 грн59 к. за 585,90 м2 без ПДВ за місяць 3859 (п.3.1.2 договору);

- плати за приміщення будинку допоміжних служб: починаючи з 14.07.2017 -15 грн за 1м2 орендованої площі без ПДВ, що становить 5326 грн 50 к. за 355, 1 м 2 без ПДВ за місяць 6391 грн 80 к. з ПДВ;

- плати за послуги з утримання будинку допоміжних служб ( крім відшкодування за спожиту електроенергію, воду та водовідведення) : 1949 грн 50 к. за 355,1 м2 без ПДВ за місяць 2339 грн 40 к. з ПДВ.

До послуг з утримання комерційної нерухомості, згідно п.3.4 договору відносяться комунальні витрати, витрати на опалення, охорону, вивіз сміття, витрат на забезпечення обладнання орендаря електроживленням через електромережі ПАТ "Укртелеком", витрат на забезпечення приміщень додатковими зручностями тощо. Повний перелік та вартість даних послуг вказується в додатку 2 до договору.

Орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором (п.3.9 договору).

Відповідно до п.3.12 орендна плата за перший та останній місяць розраховується орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначено відповідно до Акта передачі - приймання орендованого майна. Орендна плата за останній місяць оренди оплачується орендарем не пізніше 10 календарних днів з дати підписання акта передачі- приймання майна.

Згідно з п.8.2 договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Цей договір укладений на строк 2 роки та 11 місяців. Договір набирає чинності з після підписання його сторонами з 14 липня 2017 року і діє до 31 травня 2020 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов"язань (п.12.1. договору).

Пунктом 12.4.договору сторони погодили, що договір може бути достроково припинений, зокрема орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менш ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за договором більше ніж на 1 місяць або не сплати їх в повному обсязі.

На виконанням умов договору сторони підписали акт приймання-передачі майна, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору комерційну нерухомість (далі - Майно), розташовану в м . Івано-Франківську по вул.Ю.Целевича,18а, а саме: будинок адміністративний, площею 585,9 м2 (літ.А згідно з технічним паспортом) для розміщення офісу та приміщення площею 355,1 м2; будинку допоміжних служб (приміщення №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, № 13, №14, № 15, №16, №20 в літ. Б згідно з технічним паспортом) для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів. Технічний та санітарний стан майна - задовільний.

Відповідно до умов договору позивач направляв відповідачу рахунки на оплату та акти наданих послуг за період липень 2017 року - грудень 2018 року, копії яких приєднані до матеріалів справи.

В порушення умов договору, відповідач прийняті на себе договірні зобов"язання належним чином не виконав, орендну плату та плату за послуги з утримання майна здійснив частково на суму 442972 грн 52 к., що підтверджується платіжними дорученнями копії яких приєднані до матеріалів справи. Внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 95598 грн 74 к.

28.11.2017 позивач на адресу відповідача направив лист №09-18/105 з проханням оплатити заборгованість з орендної плати.

04.01.2018 відповідач у відповідь на претензію направив позивачу звернення з проханням реструктуризувати заборгованість, згідно представлених рахунків та актів.

07.05.2018 позивач направив відповідачу лист № 09-18/191 про припинення дії договору оренди у зв"язку із систематичним невиконанням умов договору.

12.11.2018 сторони підписали Акт звіряння заборгованості, згідно якого станом на 30.09.2018 борг становить 96714 грн 02 к, копія якого приєднана до матеріалів справи.

31.12.2018 сторони підписали акт приймання-передачі майна, згідно якого орендар передав, а орендодавець прийняв відповідно до умов договору комерційну нерухомість (далі - Майно), розташовану в м. Івано-Франківську по вул.Ю. Целевича ,18а, а саме: будинок адміністративний, площею 585,9 м2 (літ.А згідно з технічним паспортом) для розміщення офісу та приміщення площею 355,1 м2; будинку допоміжних служб (приміщення №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, № 13, №14, № 15, №16, №20 в літ. Б згідно з технічним паспортом) для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів. Технічний та санітарний стан майна - задовільний.

Оскільки станом на 20.03.2019 відповідач заборгованість не сплатив, позивач керуючись статтями 625, 611 Цивільного кодексу України та п.8.2 договору нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати та звернувся за захистом свого порушеного права до господарського суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Вказані приписи кореспондуються з ч. 1 ст. 759 ЦК України.

Частиною 1 статті 286 ГК України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму (ч. 2 ст. 762 ЦК України).

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Висновок суду.

Отже, суд встановив, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку з оплати орендної плати та плати за комунальні послуги не виконав; обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не навів; доказів виконання зобов"язання не надав, доводи позивача не спростував, відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Суд встановив факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати орендної плати та плати за комунальні послуги в період з липня 2017 року - грудень 2018 року, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 95598 грн 74к. заборгованості обґрунтована та належить до задоволення.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем пені за період з 21.05.2018 - 20.03.2019, 3% річних за період з 21.08.2017 - 21.02.2019, а також інфляційних втрат за період липень 2017 року - лютий 2019 року та задовольняє їх за розрахунком позивача, який наявний в матеріалах справи та є арифметично вірним.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 95598 грн 74к. основної заборгованості, 41548 грн 22 к. - пені, 4604 грн 16 к. - 3% річних, 15868 грн 68 к. - інфляційних втрат.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України "Про судовий збір". У відповідності до підп. 1, 2 п. 2 ч.2 ст. 4 вказаного Закону, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову в цій справі 157619 грн 80 к. Відповідно, при поданні позову позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 2364 грн 30 к.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2449 грн 60 к., що підтверджується платіжними дорученнями №575 від 31 січня 2019 року, №4860 від 13 листопада 2018 року, №4861 від 13 листопада 2018 року, №4862 від 13 листопада 2018 року. Зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною відміткою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд враховуючи задоволення позову, судовий збір в сумі 2364 грн 30 к. покладає на відповідача. При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням сторони, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У цьому випадку, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Керуючись ст. 8, 124, 129 Конституції України, статтями 2,74, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедкапітал" про стягнення заборгованості по орендній платі, витрат на утримання майна та спожиту електроенергію в сумі 157619 грн 80 к. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедкапітал", вул. Ю.Целевича, 18А,м. Івано-Франківськ,76018 (код 41328803) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", бульвар Т. Шевченка, 18, м. Київ, 01601(код 21560766) в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком", вул.Сахарова,32,м. Івано-Франківськ,76014 (код 01184835) - 95598 (де"яносто п"ять тисяч п"ятсот дев"яносто вісім гривень) 74 к. - заборгованості, 41548 (сорок одну тисячу п"ятсот сорок вісім гривень) 22 к. - пені, 4604 (чотири тисячі шістсот чотири гривні ) 16 к. - 3% річних, 15868 (п"ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень) 68 к. - інфляційних втрат, а також 2364 (дві тисячі триста шістдесят чотири гривні) 30 к. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, передбачений Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.05.2019

Суддя Т. В. Максимів