СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Справа № 905/330/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Попков Д.О., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Трубниковій Ю.О.
за участю представників:
від прокуратури:Хряк О.О., посвідчення №028256 від 15.08.2014р.
від позивача:не з`явився
від відповідача-1:Кулабухов О.В., ордер серія ХВ №000136
від відповідача-2:Скроботов Є.А., виконавчий директор
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги 1. Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського, м.Харків (вх.№1453 Д/3 від 08.05.2019р.); 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест, смт.Очеретине Донецької області (вх.№1589 Д/3 від 20.05.2019р.)
на ухвалу господарського суду Донецької області
постановлену15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р. у м.Харків)
прозалишення позовної заяви без розгляду
у справі№905/330/19 (суддя Сковородіна О.М.)
за позовомКерівника Красноармійської місцевої прокуратури, м.Покровськ Донецької області в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, м.Київ
до відповідачів1. Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського, м.Харків; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест, смт.Очеретине Донецької області
провизнання недійсним договору про спільну діяльність б/н від 21.11.2006р. (погоджений за №12-14/520 від 14.12.2006р.)

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) позовну заяву Керівника Красноармійської місцевої прокуратури, м.Покровськ Донецької області, в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, м.Київ, до відповідача-1, Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського, м.Харків, та до відповідача-2, Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест, смт.Очеретине Донецької області, про визнання недійсним договору про спільну діяльність б/н від 21.11.2006р. (погоджений за №12-14/520 від 14.12.2006р.) залишено без розгляду. Повернуто на користь прокуратури Донецької області судовий збір у сумі 1921,00грн., сплачений згідно платіжних доручень №3829 від 13.12.2018р. на суму 3524,00грн. та №83 від 28.01.2019р. на суму 318,00грн.

Ухвала мотивована тим, що прокурором помилково визначено в якості позивача Національну академію аграрних наук України, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, у той час як власником спірних земельних ділянок є держава в особі Ясинуватської районної державної адміністрації.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Національний науковий центр Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) та направити справу №905/330/19 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, апелянт зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права. Так, в якості підстав для скасування ухвали скаржник називає сукупність наступних обставин:

- судом першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі не враховано вимоги імперативної правової норми, закріпленої у п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), внаслідок чого в подальшому неправомірно застосовано положення п.1 ч.1 ст.226 ГПК України;

- суд першої інстанції, повернувши з власної ініціативи судовий збір прокуратурі, порушив засаду диспозитивності господарського судочинства та засаду рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом;

- Красноармійська місцева прокуратура безпідставно звернулася з позовом до суду, проте суд першої інстанції, проігнорувавши положення ч.9 ст.129 ГПК України, не поклав на особу, яка зловживала процесуальними правами, судові витрати.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2019р. у справі №905/330/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) у справі №905/330/19 та зобов`язано прокуратуру, позивача та відповідача-2 у строк до 28.05.2019р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 20.05.2019р. призначив справу №905/330/19 до розгляду на 29.05.2019р. об 11:00год.

Разом з тим, 20.05.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) Товариство з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) у справі №905/330/19, згідно резолютивної частини якої просить зазначену ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, апелянт зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підтвердження наявності підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідач-2 називає наступні обставини:

- помилковим є висновок суду про те, що власником спірних земельних ділянок є держава в особі Ясинуватської районної державної адміністрації, оскільки докази прав власності саме Ясинуватської районної державної адміністрації на земельну ділянку, у розумінні ст.125 Земельного кодексу, у матеріалах справи відсутні, у той час як державні адміністрації до 01.01.2013р. лише розпоряджалися землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, але не були власниками земель державної власності;

- прокуратурою подано позов в інтересах належного позивача у зв`язку з наступним: в силу положень Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» Національна академія аграрних наук України забезпечує реалізацію прав держави як власника об`єктів майнового комплексу національних галузевих академій наук; оспорюваний договір відповідно до положень Закону України «Про управління об`єктами державної власності» (у редакції на 2006р.) було погоджено Національною академією аграрних наук України 14.12.2006р.; у контексті приписів постанови Кабінету Міністрів України №296 від 11.04.2012р. суб`єктами управління за договорами про спільну діяльність на теперішній час є Кабінет Міністрів України та Національні або галузеві академії наук України;

- належним обґрунтуванням ухвали про залишення позову без розгляду мало бути наступне: у позові не наведено обставини, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Національною академією аграрних наук України, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави; недотримання прокурором встановленої ч.3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з позовом;

- до заяви прокурора, відповідно до якої останній відмовився від майнової вимоги, не додано доказів надіслання копії такої заяви іншим учасникам справи, що з огляду на приписи ст.46 ГПК України є підставою для повернення прокурору такої заяви та залишення позову без розгляду.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) у справі №905/330/19. Апеляційні скарги Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського (вх.№1453 Д/3 від 08.05.2019р.) та Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест (вх.№1589 Д/3 від 20.05.2019р.) у справі №905/330/19 об`єднано в одне провадження. Зобов`язано учасників справи до дати судового засідання надати до суду відзиви на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест. Призначено розгляд справи №905/330/19 на 29.05.2019р. об 11:00год.

На електронну адресу суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 29.05.2019р., в режимі відеоконференції. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019р. задоволено вищевказане клопотання відповідача-2.

У зв`язку з перебуванням у відпустці на дату слухання справи судді-члена колегії Стойки О.В., на підставі розпоряджень керівника апарату суду від 28.05.2019р, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №905/330/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

На електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест 28.05.2019р. (у межах визначеного судом строку) надійшов відзив на апеляційну скаргу Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського (містить електронний цифровий підпис), за змістом якого відповідач-2 підтримує вимоги названої апеляційної скарги та погоджується з викладеними у ній підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Інші учасники справи своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористались, відзивів на апеляційну скаргу не надали.

У судовому засіданні 29.05.2019р. представники Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського та Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест підтримали вимоги апеляційних скарг, просили скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) та направити справу №905/330/19 для продовження розгляду до суду першої інстанції. Прокурор проти вимог апеляційних скарг заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник Національної академії аграрних наук України у судове засідання не з`явився, однак, зважаючи на те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, з урахуванням приписів ст.120, ст.202, ст.270, ч.2 ст.273 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів відеофіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 29.05.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційні скарги, відзив на апеляційну скаргу відповідача-1, заслухавши пояснення прокурора, представників відповідачів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Керівник Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача-1, Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського та до відповідача-2, Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест. Згідно резолютивної частини позову прокурор просив: 1) визнати недійсним договір про спільну діяльність б/н від 21.11.2006р. (погоджений за №12-14/520 від 14.12.2006р.) зі змінами відповідно до додаткової угоди б/н від 25.12.2009р., додаткової угоди б/н від 30.12.2011р., додаткової угоди б/н від 01.09.2012р., додаткової угоди б/н від 25.12.2012р., додаткової угоди б/н від 10.01.2014р., додаткової угоди б/н від 01.03.2015р., додаткової угоди б/н від 04.01.2016р., що укладений між Національним науковим центром Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського та Товариством з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест; 2) витребувати на користь Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського від Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест земельні ділянки №:04:000: НОМЕР_1 площею 533,1118га та № НОМЕР_2 площею 215,1698га, що знаходяться на території Ясинуватського району Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.02.2019р. вищевказаний позов залишено без руху з огляду на несплату судового збору в повному обсязі, встановлено термін для усунення недоліку до 04.03.2019р. (включно).

04.03.2019р. (згідно штампу канцелярії господарського суду Донецької області) на адресу суду першої інстанції від прокурора надійшла заява №(01-36)1168вих.19 від 01.03.2019р., згідно резолютивної частини якої прокурор просить: відкрити провадження у справі за позовом Керівника Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України в частині визнання недійсним договору про спільну діяльність б/н від 21.11.2006р. (погоджений за №12-14/520 від 14.12.2006р.); залишити без розгляду частину позовних вимог, а саме п.2 про витребування на користь Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського від Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест земельних ділянок №:04:000:0882 площею 533,1118га та №:04:000:0881 площею 215,1698га, що знаходяться на території Ясинуватського району Донецької області (у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору).

Ухвалою суду першої інстанції від 05.03.2019р. було відкрито провадження у справі №905/330/19 (відносно першої позовної вимоги) за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) позовну заяву Керівника Красноармійської місцевої прокуратури залишено без розгляду у зв`язку з невірним визначенням позивача як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Східний апеляційний господарський суд, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви Керівника Красноармійської місцевої прокуратури без розгляду з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога прокуратури, заявлена в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, про визнання недійсним договору про спільну діяльність б/н від 21.11.2006р. (погоджений за №12-14/520 від 14.12.2006р.), що укладений між Національним науковим центром Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського та Товариством з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест.

Мотивуючи звернення з даним позовом до суду, прокуратура зазначила, що земельні ділянки №:04:000:0882 площею 533,1118га та №:04:000:0881 площею 215,1698га перебувають у власності держави в особі Національної академії аграрних наук України. Названі земельні ділянки належать на праві постійного користування Національному науковому центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського та на теперішній час використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест на підставі договору про спільну діяльність від 21.11.2006р. За твердженнями прокуратури, дії сторін названого договору про спільну діяльність не направлені на досягнення його мети, а вказують на укладення прихованого договору щодо користування державним майном (земельними ділянками) у власних майнових інтересах Малого приватного виробниче-комерційного підприємства Бета та Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест, у зв`язку з чим договір є таким, що суперечить інтересам держави та суспільства, є удаваним (є прихованим договором оренди землі) та відповідно до вимог ст.ст.203, 215, 228, 235 Цивільного кодексу України та ст.208 Господарського кодексу України підлягає визнанню недійсним.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 1, 3 ст.4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з викладеного, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

У контексті зазначеного слід враховувати, окрім іншого, і рішення Конституційного Суду України про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді №3-рп/99 від 08.04.1999р.

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом, про що зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018р. у справі № 924/1256/17.

Участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.ч.3, 4 ст.53 ГПК України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Звертаючись з позовом до суду та обґрунтовуючи, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту, Керівник Красноармійської місцевої прокуратури зазначив наступне. Додержання законів, прийнятих єдиним законодавчим органом України, беззаперечно становить державний інтерес, а порушення, допущені у сфері земельних відносин, посягають на встановлений законодавством порядок щодо охорони та використання земель як основного національного багатства. Порушення інтересів держави полягає у порушенні нормативно-визначеної законодавцем процедури укладення договорів оренди землі; укладанні угоди про спільну діяльність з метою ухилення від укладання договору оренди землі; фактичному переданні вказаних земельних ділянок, виданих виключно для освітньої діяльності, суб`єкту господарювання для здійснення підприємницької діяльності. Укладення договору між відповідачами, всупереч установленого державою порядку, зачіпає інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель. Необхідний захист державного інтересу у досудовому та судовому порядку Національною академією аграрних наук України протягом тривалого часу не здійснено, у зв`язку з чим, завдається шкода державі у виді недоотримання коштів, що, у свою чергу, призводить до невиконання дохідної частини Національної установи, недоотримання коштів на здійснення статутних завдань та реалізацію наукових заходів.

Керівником Красноармійської місцевої прокуратури позов подано в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, у зв`язку з тим, що спірні земельні ділянки були надані у постійне користування Національному науковому центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського, який входить до складу Національної академії аграрних наук України.

Як зазначалося вище, з урахуванням вимог чинного законодавства, при зверненні з позовом до суду прокурор зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками господарського суду Донецької області про недоведеність прокурором підстав для пред`явлення даного позову в інтересах держави в особі саме Національної академії аграрних наук України. Так, у матеріалах справи наявний державний акт на право постійного користування землею, згідно якого Ясинуватською районною державною адміністрацією надано Національному науковому центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського право на постійне користування спірною земельною ділянкою. Отже, зі змісту зазначеного державного акту вбачається, що власником спірних земельних ділянок є держава в особі Ясинуватської районної державної адміністрації, що виключає наявність підстав для визначення в якості позивача Національної академії аграрних наук України, яка, до того ж, не має статусу органу держави взагалі. Зазначене спростовує твердження відповідача-2 про те, що прокуратурою подано позов в інтересах належного позивача. Крім того, обставина помилкового визначення позивача визнана прокурором у судовому засіданні.

З огляду на зазначені висновки господарських судів, недоцільним, всупереч твердженням відповідача-2, є встановлення доведеності прокурором обставин невиконання/неналежного виконання Національною академією аграрних наук України функцій щодо захисту майнових інтересів держави.

Отже, враховуючи положення постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам №7 від 23.03.2017р. та керуючись приписами п.1 ч.1 ст.226 ГПК України, господарський суд Донецької області дійшов вірного висновку про залишення позову без розгляду.

Доводи відповідачів, викладені в апеляційних скаргах, переважно зводяться до того, що незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, є ухвала господарського суду Донецької області від 05.03.2019р. про відкриття провадження у справі №905/330/19. Однак, такі доводи апелянтів є процесуально неспроможними в силу наступного. Перегляду Східним апеляційним господарським судом у межах справи №905/330/19 підлягає ухвала господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. про залишення без розгляду позовної заяви Керівника Красноармійської місцевої прокуратури, що в контексті приписів ст.259 ГПК України виключає наявність правових підстав для оцінки дій суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі. Крім того, в силу приписів чинного ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а заперечення щодо законності ухвали про відкриття провадження не можуть бути включені, а відтак і враховані апеляційним судом у порядку ч.3 ст.255 ГПК України, оскільки оскаржуваний судовий акт не є рішенням суду у розумінні ст.237-238 ГПК України.

Серед доводів апеляційної скарги Національний науковий центр Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського, разом з іншим, наголошує, що суд першої інстанції, повернувши з власної ініціативи судовий збір прокуратурі, порушив засаду диспозитивності господарського судочинства та засаду рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Однак, Східний апеляційний господарський суд зауважує, що дії суду щодо повернення на користь прокуратури судового збору, сплаченого за подання позовної заяви (в частині вимоги про визнання недійсним договору про спільну діяльність б/н від 21.11.2006р. (погодженого за №12-14/520 від 14.12.2006р.)) у розмірі 1921,00грн. (ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру) узгоджуються з приписами ч.2 ст.226 ГПК України, якою передбачено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. У свою чергу, такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а саме на нормах п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», є висновки місцевого господарського суду про те, що первісно сплачена у більшому розмірі сума судового збору (1921,00грн.) може бути повернута на користь прокуратури у разі звернення до суду з відповідним клопотанням. Крім того, судова колегія не вбачає, а відповідачем-1 не доведено, якою мірою питання повернення судового збору стосується прав скаржника, як і не вбачає порушення судом принципів диспозитивності господарського судочинства та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-1 стверджує, що Красноармійська місцева прокуратура безпідставно звернулася з позовом до суду, проте суд першої інстанції, проігнорувавши положення ч.9 ст.129 ГПК України, не поклав на особу, яка зловживала процесуальними правами, судові витрати. Однак, судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції не встановлено відповідних обставин, а сам факт невірного визначення прокуратурою належного позивача у спірних правовідносинах не можу ревізуватися в контексті приписів названої статті як зловживання процесуальними правами, у зв`язку з чим у господарського суду Донецької області були відсутні підстави для застосування приписів ч.9 ст.129 ГПК України у даній справі.

Заперечення скаржників щодо необхідності відображення в оскаржуваній ухвалі інших, необхідних, на їх думку, мотивів залишення позову без розгляду не узгоджуються із імперативно визначеним для цього в ч.1 ст.226 ГПК України переліком підстав. Своєю чергою, повернення позовної заяви можливе лише до відкриття провадження у справі, а розповсюдження наслідків, визначених ч.5 ст.46 ГПК України, на первісну позовну заяву, а не на заяву, передбачену п.2 ч.2, ч.3, ч.4 ст.46 ГПК України, не має законних підстав. При цьому, посилання представників скаржників у судовому засіданні на необхідність застосування п.8 ч.1 ст.226 ГПК України не тільки не узгоджується із змістом апеляційних вимог, спрямованих саме на продовження розгляду справи в суді першої інстанції, але й є безпідставним, оскільки передбачає недотримання позивачем вимог щодо усунення недоліків впродовж визначеного судом строку, тоді як такий строк відносно заяви про уточнення позовних вимог не визначався.

Інші доводи апеляційних скарг не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки спростовані викладеними вище висновками господарських судів, а також не впливають на правомірність прийнятої господарським судом Донецької області ухвали.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційних скарг за наведеними у них мотивами та, відповідно, про залишення переглядуваної ухвали без змін.

За змістом ст.129 ГПК України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржників витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського, м.Харків на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) у справі №905/330/19 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест, смт.Очеретине Донецької області на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) у справі №905/330/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 15.04.2019р. (повний текст підписано 19.04.2019р.) у справі №905/330/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 29.05.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 31.05.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя Д.О. Попков

Суддя Л.Ф. Чернота