ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2652/17

за заявою керуючого санацією Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» (07330, Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Бударіна, буд. 14, кв. 2; )

до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договору від 01.02.2016 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2652/17

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - Кредитор

до Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» (07330, Київська обл . , Вишгородський р -н , смт Димер , вул. Бударіна, буд. 14, кв. 2; ) - Боржник

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від ПП «Бобринець-Агро-К»: ліквідатор арбітражний керуючий Бандура І.В.;

від ОСОБА_1 : адвокат Балійчук Л.І.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2652/17 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство ПП «Бобринець-Агро-К» в порядку ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.09.2017 порушено провадження у справі № 911/2652/17; введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Корольова В.М., вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2018 припинено процедуру розпорядження майном Боржника, відкрито процедуру санації ПП «Бобринець-Агро-К» та призначено керуючим санацією Боржника арбітражного керуючого Кошарського О.В.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою господарського суду Київської області від 02.04.2019 визнано банкрутом ПП «Бобринець-Агро-К» та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бандуру І.В.; вирішено інші процедурні питання у справі.

На даний час провадження у справі перебуває в судовій процедурі ліквідації Банкрута.

У січні 2019 до суду надійшла заява керуючого санацією ПП «Бобринець-Агро-К» від 28.12.2018 № 1/28-12 (вх. № 59/19) до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, в межах провадження у справі № 911/2652/17 про банкрутство ПП «Бобринець-Агро-К».

В заяві керуючий санацією просить суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Бобринець-Агро-К», оскільки вказаний договір на думку керуючого санацією є фіктивним.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.02.2019 відкрито провадження щодо розгляду вказаної заяви про визнання недійсним договору від 01.02.2016 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки, за правилами загального позовного провадження у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2652/17 про банкрутство ПП «Бобринець-Агро-К»; підготовче засідання призначено на 05.03.2019; встановлено процесуальні строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень; витребувано докази.

Ухвалою суду від 05.03.2019 підготовче засідання відкладено на 02.04.2019.

02.04.2019 до суду надійшов відзив ПП «Техагропоставка» (яке є кредитором у даній справі про банкрутство) від 02.04.2019 б/№ (вх. № 6542/19) на позовну заяву керуючого санацією, згідно якого кредитор повністю підтримав заявлені вимоги.

В той же час ПП «Техагропоставка» не є стороною у даному відокремленому провадженні, отже поданий відзив судом не розглядається.

Ухвалою суду від 02.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 23.04.2019.

Ухвалою суду від 23.04.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/2652/17; призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 14.05.2019.

14.05.2019 до суду надійшов відзив Відповідача ОСОБА_1 від 13.05.2019 б/№ (вх. № 9340/19) на подану заяву про визнання договору недійсним.

В судовому засіданні 14.05.2019 представник Відповідача зазначила, що нею було подано відзив на заяву про визнання договору недійсним, та враховуючи, що на стадії розгляду справи по суті відзив не може бути прийнятий судом, представник заявила усне клопотання про залучення даного відзиву до матеріалів справи в якості письмових пояснень Відповідача по суті спору.

Ліквідатор Банкрута проти вказаного клопотання не заперечував. Заслухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку про залучення вказаного відзиву до матеріалів справи в якості письмових пояснень Відповідача по суті спору, з метою повного та всебічного встановлення фактичних обставин справи, про що в судовому засіданні 14.05.2019 було постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України.

В судовому засіданні 14.05.2019 було оголошено перерву до 21.05.2019.

21.05.2019 в судове засідання з`явились ліквідатор ПП «Бобринець-Агро-К» та представник Відповідача.

Ліквідатор Банкрута під час судових дебатів подану заяву підтримав і просив суд задовольнити заяву з підстав, викладених в ній. Представник Відповідача під час судових дебатів проти заяви заперечила з підстав, зазначених у поданих до суду письмових поясненнях та просила суд відмовити у задоволенні заяви повністю.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 21.05.2019, відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Детально розглянувши заяву керуючого санацією про визнання договору недійсним та матеріали справи в цілому, відзив (письмові пояснення) Відповідача, заслухавши виступи представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд встановив наступне.

01.02.2016 між ОСОБА_1 (продавець, відповідач у справі) та ПП «Бобринець-Агро-К» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки (надалі також: Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1.) продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність наступну сільськогосподарську техніку: комбайн марки Claas Lexion 480, номер шасі (двигуна) НОМЕР_2 , рік випуску 1997, належний продавцю (комбайн); жатку кукурудзяну марки Geringhoff Rota-Disc, рік випуску 1996, належну продавцю (жатка 1); ріпаковий стіл марки Biso, рік випуску 2006, належний продавцю (жатка 2).

Згідно п. 3.1. Договору, за домовленістю сторін продаж комбайна вчиняється за 2630000,00 грн (п. 3.1.1.), продаж жатки 1 вчиняється за 420800,00 грн (п. 3.1.2.), продаж жатки 2 вчиняється за 263000,00 грн (п. 3.1.3.). Зазначені ціни відповідає волевиявленню учасників цього правочину, є остаточною і змінам за жодних обставин не підлягає.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що сплата покупцем продавцеві вартості комбайну, жатки 1 та жатки 2, вказаних в п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. цього договору, здійснюється шляхом 100% передоплати та проводиться у строк не пізніше 10.02.2016.

Відповідно до п. 3.3. Договору, у випадку порушення покупцем строку оплати комбайна, жатки 1 та жатки 2, визначених в п. 3.2. цього договору, вартість таких комбайну, жатки 1 та жатки 2 визначається шляхом множення вказаних в п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. цього договору цін на цифру « 3». Продавець може в судовому порядку стягнути з покупця суму попередньої оплати.

Згідно п. 3.4. Договору сторони передбачили, що у випадку визначення ціни комбайну, жатки 1 та жатки 2 відповідно до умов п. 3.3. цього договору, сплата такої ціни здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати у строк не пізніше 25.02.2016

Пунктом 4.1.1. Договору визначено, що продавець зобов`язаний протягом 20 календарних днів з дати отримання продавцем 100% передоплати вартості комбайну, жатки 1 та жатки 2, визначених відповідно до положень п. 3.1. чи 3.3. цього договору, знати комбайн з реєстрації та передати його покупцю придатним для постановки на облік на ім`я покупця, а також передати жатку 1 та жатку 2 покупцю у стані, що оговорений умовами цього договору.

Згідно п. 4.3.2. Договору, покупець зобов`язаний сплатити встановлені ціни за комбайн, жатку 1 та жатку 2 на умовах 100% передоплати відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.3. Договору, у випадку порушення покупцем умов п. 3.2. цього договору щодо строків оплати комбайну, жатки 1 та жатки 2 на умовах 100% передоплати, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 50% від вартості комбайну, жатки 1 та жатки 2, визначених відповідно до п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. цього договору.

Згідно п. 5.4. Договору, у випадку порушення покупцем умов п. 3.4. цього договору щодо строків оплати комбайну, жатки 1 та жатки 2 на умовах 100% передоплати, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 50% від вартості комбайну, жатки 1 та жатки 2, визначених відповідно до п. 3.3. цього договору.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що право власності на комбайн, жатку 1 та жатку 2 виникає у покупця з моменту їх передачі йому продавцем відповідно до п. 4.1.1., 4.1.1.1., 4.1.1.2., що підтверджується актом їх приймання-передачі. Що складається продавцем і покупцем.

Договір є укладеним та набуває чинності з 01.02.2016 та діє до 31.07.2017.

02.02.2016 між сторонами Договору було укладено Акт приймання-передачі, згідно якого (п. 1) тимчасово, до моменту сплати 100% вартості, продавець передав, а покупець прийняв у користування комбайн, жатку 1 та жатку 2.

Пунктом 2 Акту визначено, що за цим актом право власності на комбайн, жатку 1 та жатку 2 від продавця до покупця не переходить.

Відповідно до п. 3 Акту, цей акт приймання-передачі не є актом у розумінні п. 6.2. Договору, який складатиметься після сплати покупцем 100% вартості комбайну, жатки 1 та жатки 2, визначених договором.

Заявником до заяви про визнання договору недійсним додано фотокопію спірного Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 та Акту від 02.02.2016. Представник Відповідача в судовому засіданні підтвердила автентичність даної копії Договору і Акту і зазначила про відсутність можливості надати іншу засвідчену копію.

Звертаючись із заявою про визнання вказаного вище Договору недійсним керуючий санацією зазначив, що укладаючи даний Договір сторони не мали наміру та внутрішньої волі для настання юридичних наслідків, передбачених таким договором, а оспорюваний Договір було укладено з метою формування штучної кредиторської заборгованості ПП «Бобринець-Агро-К», виведення активів товариства з його власності та ініціювання справи про банкрутство Боржника.

Зокрема за умовами Договору майно у власність ПП «Бобринець-Агро-К» не передавалось та не могло бути передано, оскільки згідно п. 3.2. Договору передача майна у власність здійснюється після 100% передоплати.

Умови Договору щодо оплати (100% передоплати) у встановлений п. 3.2. Договору строк ПП «Бобринець-Агро-К» виконані не були.

Враховуючи невиконання ПП «Бобринець-Агро-К» умов договору щодо передоплати ОСОБА_1 звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з покупця трикратної суми передоплати в розмірі 9931400 грн та 50% штрафу у розмірі 4970200 грн.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2017 у справі № 395/1319/16 було відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог.

В подальшому ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на зазначене рішення та рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 вказане рішення частково скасовано та вирішено стягнути з ПП «Бобринець-Агро-К» на користь ОСОБА_1 вартість жатки 1 та жатки 2 в розмірі 2041400 грн та штраф в розмірі 1025200 грн; в частині стягнення трикратної вартості комбайна було відмовлено, оскільки продаж комбайна підлягає державній реєстрації та такий комбайн фактично не передавався у власність покупця, державна реєстрація не проводилась.

Керуючий санацією зазначає, що ПП «Бобринець-Агро-К» ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не вживало будь-яких заходів щодо протидії у формуванні вказаної кредиторської заборгованості у вигляді трикратного розміру передоплати. Більше того, до суду апеляційної інстанції ПП «Бобринець-Агро-К» було подано заяву про визнання апеляційної скарги.

Отже керуючий санацією зазначає, що вказані дії директора ПП «Бобринець-Агро-К» ОСОБА_1 (який є близьким родичем продавця) свідчать про сприяння прийняттю рішення на користь ОСОБА_1 , а подальші дії сторін підтверджують фіктивність договору.

Зокрема 06.02.2017 між ПП «Бобринець-Агро-К» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Агро Фемелі Груп» (), відповідно до умов якого продавець передає у власність покупця свою частку у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «Агро Фемелі Груп», що складає 1215691,00 грн, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказану частку в порядку та на умовах, визначених договором.

Склад внеску продавця ПП «Бобринець-Агро-К» до статутного капіталу ТОВ «Агро Фемелі Груп» сформовано за рахунок внесення рухомого майна ПП «Бобринець-Агро-К» на загальну суму 1215691,00 грн.

За умовами договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі розрахунок за цим договором може бути здійснено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог продавця та покупця, про що ними може бути укладено окремий договір.

В подальшому між ПП «Бобринець-Агро-К» та ОСОБА_1 було укладено договір зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.03.2017, відповідно до умов якого заборгованість ОСОБА_1 перед ПП «Бобринець-Агро-К» за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі була зарахована взаємозаліком із заборгованістю ПП «Бобринець-Агро-К» перед ОСОБА_1 щодо штрафу у сумі 1025200 грн, підтвердженого рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017, а також частково у сумі 190491,00 грн штрафу, що підлягав стягненню з товариства на користь ОСОБА_1 за іншим рішенням суду.

Після цього, як зазначає керуючий санацією у заяві, ОСОБА_1 на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16 було ініційовано провадження у даній справі про банкрутство Боржника .

Отже, з позиції керуючого санацією, вказані вище обставини свідчать, що оспорюваний Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 було укладено без наміру настання юридичних наслідків, передбачених таким договором, отже договір є фіктивним.

Заперечуючи проти заяви керуючого санацією представник Відповідача зазначила, що обставини укладення договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, акту приймання-передачі техніки від ОСОБА_1 до ПП «Бобринець-Агро-К», дійсності Договору в частині продажу жатки 1 і жатки 2 були встановлені рішеннями Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2017 та Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16, отже згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Також представник Відповідача зазначила, що вказана в Договорі техніка була передана Відповідачем товариству за Актом від 02.02.2016 та ОСОБА_1 не поверталась, а використовувалась підприємством у своїй діяльності. При цьому представник Відповідача зазначила, що факт передачі техніки на користь ПП «Бобринець-Агро-К» підтверджено в рішенні Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017.

В судовому засіданні представник Відповідача усно зазначила, що жатка 1 та жатка 2 були реалізовані ПП «Бобринець-Агро-К» на користь ОСОБА_5 за договором поставки від 01.03.2017 № 01/03-17, що підтверджується Інвентаризаційним описом № 5 розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами (том 6 матеріалів справи про банкрутство, а.с. 74), здійсненим арбітражним керуючим Корольовим В . М. в процедурі розпорядження майном Боржника .

Отже вказаний інвентаризаційний опис на думку представника Відповідача підтверджує фактичну передачу сільськогосподарської техніки Відповідачем на користь ПП «Бобринець-Агро-К» за оспорюваним Договором.

Крім цього представник Відповідача зазначила, що подання ПП «Бобринець-Агро-К» заяви про визнання апеляційної скарги не свідчить про фіктивність правочину, а навпаки, підтверджує факт укладення договору, передачі техніки та наявності невиконаних зобов`язань щодо сплати вартості техніки.

Також представник Відповідача зазначила, що укладення сторонами договору про зарахування зустрічних однорідних вимог не свідчить про фіктивність Договору, оскільки на дату зарахування строк виконання зобов`язань як за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки, так і за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, є таким, що настав, отже відповідна господарська операція була здійснена з дотриманням ст. 601 ЦК України.

Таким чином представник Відповідача вважає, що заявником не доведено того, що сторони спірного Договору не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення, оскільки на виконання Договору ОСОБА_1 фактично передано ПП «Бобринець-Агро-К» сільськогосподарську техніку.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, у тому числі вказано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статей 215, 216 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Крім цього, згідно п. 3.11 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Суд зазначає, що у даному випадку при вирішенні питання про наявність чи відсутність ознак фіктивності спірного правочину визначальною обставиною, яка підлягає встановленню, є факт передачі ОСОБА_1 сільськогосподарської техніки у власність ПП «Бобринець-Агро-К» за оспорюваним Договором.

Як вже зазначено вище, пунктом 6.2. Договору встановлено, що право власності на комбайн, жатку 1 та жатку 2 виникає у покупця з моменту їх передачі йому продавцем відповідно до п. 4.1.1., 4.1.1.1., 4.1.1.2., що підтверджується актом їх приймання-передачі. Що складається продавцем і покупцем.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять Акту приймання-передачі техніки у власність покупця, складеного сторонами відповідно до п. 6.2. Договору.

Наявний в матеріалах справи Акт приймання-передачі від 02.02.2016 до Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 не є доказом передачі техніки у власність ПП «Бобринець-Агро-К» в розумінні п. 6.2. Договору, про що зазначено безпосередньо в Акті.

Суд зазначає, що умовами Договору не передбачено підстав передачі Ларжевським О.А. визначеної сільськогосподарської техніки у тимчасове користування ПП «Бобринець-Агро-К» та складення сторонами будь-яких актів про передачу майна в користування, отже вказаний Акт від 02.02.2016 не має жодного відношення до спірного Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки.

Відносно доводів представника Відповідача про те, що обставини щодо укладення спірного Договору та Акту, а також щодо дійсності Договору були встановлені рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16, отже не підлягають повторному доказуванню, суд зазначає, що предметом спору у вказаній справі було стягнення коштів за договором, а не питання дійсності правочину, отже зазначені доводи є необґрунтованими.

Твердження представника Відповідача про те, що факт передачі Відповідачем техніки у власність ПП «Бобринець-Агро-К» підтверджено в рішенні Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16 є також необґрунтованим, оскільки передача сільськогосподарської техніки за Договором повинна бути підтверджена відповідним Актом приймання-передачі згідно п. 6.2 Договору. Крім цього, у рішенні Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16 (арк. 3 абз. 9 рішення) зазначено, що згідно акту приймання передачі до договору від 02.02.2016 техніка передана тимчасово, тобто відсутні висновки, що передано у власність.

Доводи представника Відповідача про те, що вказана в Договорі техніка була передана Відповідачем товариству за Актом від 02.02.2016 та ОСОБА_1 не поверталась, а використовувалась підприємством у своїй діяльності, жодним чином не спростовують позицію керуючого санацією щодо фіктивності спірного правочину, оскільки, як встановлено судом вище, Акт від 02.02.2016 не має відношення до виконання оспорюваного Договору.

Відносно посилань представника Відповідача на відомості за результатами інвентаризації майна ПП «Бобринець-Агро-К» на стадії розпорядження майном суд зазначає, що в наявному в матеріалах справи Інвентаризаційному описі № 5 щодо дебіторської заборгованості зазначено лише тип майна: «жатка кукурудзяна», «ріпаковий стіл», без будь-яких інших ідентифікуючих ознак, які були відчужені ПП «Бобринець-Агро-К» на користь ОСОБА_5 за договором поставки від 01.03.2017 № 01/03-17. Будь-яких відомостей про те, що вказане майно є саме тим майном, яке передавалось на виконання Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 зі складенням Акту приймання-передачі в порядку п. 6.2. Договору, матеріали справи не містять.

Таким чином, за результатом дослідження фактичних обставин справи судом встановлено, що Відповідачем ОСОБА_1 не передавалась сільськогосподарська техніка у власність ПП «Бобринець-Агро-К» на виконання Договору купівлі-продажу від 01.02.2016 в порядку п. 4.1.1., 6.2. Договору.

Доказів, що підтвердили б таку передачу техніки у власність саме за оспорюваним Договором сторони не надали.

Також з наявних у справі доказів судом встановлено, що ПП «Бобринець-Агро-К» в свою чергу не було сплачено грошові кошти на користь ОСОБА_1 на виконання зобов`язань, передбачених п. 4.3.2. спірного Договору у встановлені розділом 3 Договору строки.

Крім цього суд зазначає, що умови оспорюваного Договору, зокрема умови п. 3.3., 3.4. Договору щодо трикратного збільшення вартості техніки у випадку несплати покупцем обумовленої суми у 10-денний строк, а також умови п. 5.3. Договору щодо додаткового нарахування штрафу в розмірі 50% від трикратно збільшеної вартості техніки у разі несплати покупцем збільшеної вартості протягом додаткових 15 днів, є непропорційними щодо обсягу прав і обов`язків, а також відповідальності сторін Договору.

При цьому враховуючи, що вартість техніки так і не була сплачена покупцем у встановлені Договором строки, а при розгляді Апеляційним судом Кіровоградської області справи про стягнення з Боржника трикратного розміру боргу та штрафу ПП «Бобринець-Агро-К» було визнано апеляційну скаргу ОСОБА_1 та фактично визнано трикратний розмір боргу і штраф за несплату вартості техніки, яка фактично не була отримана ПП «Бобринець-Агро-К» відповідно до умов Договору, вказані обставини свідчать, що Боржником за оспорюваним Договором було взято на себе непомірні та непропорційні зобов`язання перед ОСОБА_1 без відповідних майнових дій останнього.

Судом встановлено, що наслідком укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 стало звернення ОСОБА_1 з позовом до суду про стягнення з ПП «Бобринець-Агро-К» трикратного розміру боргу та штрафу; визнання ПП «Бобринець-Агро-К» поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги і як наслідок прийняття судового рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 відповідних коштів (рішення від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16); зарахування зустрічних однорідних вимог (договір від 23.03.2017); набуття ОСОБА_1 права власності на корпоративні права ТОВ «Агро Фемелі Груп» в розмірі 12154691,00 грн, які належали ПП «Бобринець-Агро-К» (договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 06.02.2017); ініціювання процедури банкрутства ПП «Бобринець-Агро-К».

Проаналізувавши всі викладені вище обставини в сукупності, детально розглянувши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши виступи представників сторін, суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами підтверджено, що сторони ( ОСОБА_1 та ПП «Бобринець-Агро-К») при укладенні оспорюваного Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 не мали на меті створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, а саме перехід права власності на сільськогосподарську техніку від продавця до покупця та сплату покупцем на користь продавця вартості техніки.

Таким чином суд дійшов висновку, що спірний Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 є фіктивним, внаслідок чого Договір підлягає визнанню недійсним відповідно до ст. 203, 215, 216, 234 ЦК України.

Отже заява керуючого санацією ПП «Бобринець-Агро-К» від 28.12.2018 № 1/28-12 задовольняється судом повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3524,00 грн покладаються на Відповідача та підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст. 129, 232-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву керуючого санацією ПП «Бобринець-Агро-К» від 28.12.2018 № 1/28-12 задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Бобринець-Агро-К».

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» (07330, Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Бударіна, буд. 14, кв. 2; ) 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ.

5. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 27.05.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний