У Х В А Л А

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/2947/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Демидова В.О., при секретарі: Юрковській В.О., розглянувши заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про виправлення описки у судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/2947/18 від 02.04.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про виправлення описки у судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/2947/18 від 02.04.2018 року в частині зазначення дати народження боржника.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи № 910/2947/18 за заявою стягувача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до боржника Фізичної особи - підприємця Барагунової Нони Абузедівни про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Барагунової Нони Абузедівни заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 24.06.2011 року у розмірі 35222,74 грн., доходить наведеного нижче висновку.

Статтею 160 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У відповідності до ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Таким чином, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», законодавцем передбачено різні вимоги щодо оформлення виконавчих документів стосовно боржників як фізичних осіб, так і стосовно боржників фізичних осіб-підприємців. Так, у випадку видачі виконавчого документа щодо фізичної особи, ідентифікучою ознакою є дата народження. При цьому, у разі видачі виконавчого документа щодо суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця, ідентифікуючою ознакою такого виконавчого документу є ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається зі змісту судового наказу № 910/2947/18 від 02.04.2018 року, боржником виступає Фізична особа - підприємець Барагунова Нона Абузедівна, ідентифікуючою ознакою якої є індивідуальний податковий номер останньої, який і був зазначений у виданому судовому наказі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для обов`язковості зазначення дати народження боржника у судовому наказі.

Крім того, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленою у постанові від 22.08.2018 року у справі № 471/283/17-ц, провадження № 61-331св18.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про виправлення описки у судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/2947/18 від 02.04.2018 року.

Керуючись ст.ст. 160, 233, 234, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про виправлення описки у судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/2947/18 від 02.04.2018 року.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 30.05.2019р.

Cуддя: В.О.Демидов