ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Черкаси справа № 925/378/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради до фізичної особи-підприємця Радченко Лариси Сергіївни про стягнення 11574 грн. 08 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Радченко Лариси Сергіївни про стягнення, на підставі договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 29.05.2006 року, 5316 грн. 16 коп. основного боргу, 5316 грн. 16 коп. пені, 753 грн. 76 коп. інфляційних втрат, 188 грн. 3% річних, що разом складає 11574 грн. 08 коп., та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх обов'язків з оплати наданих йому позивачем послуг за договором про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 29.05.2006 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.04.2019 року позовну заяву Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення вказаних в ній недоліків. Ухвалою суду від 23.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/378/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 28.05.2019 року, зобов'язано відповідача у встановлений строк надіслати суду відзив на позов, а позивача - відповідь на відзив. Крім того, відповідачу роз'яснено його право в порядку ст. 250 ГПК України на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Копії ухвали суду від 23.04.2019 року направлені сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві.

Ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, адресовані відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернені суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, у разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позивач 28.05.2019 року подав клопотання, у якому просив суд розгляд справи провести без участі його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення у справі без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

29.05.2005 року між позивачем - Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради, як виконавцем, та фізичною особою Радченко Ларисою Сергіївною, яка є власником квартири 83 у будинку 34 по вул. Ватутіна у м. Черкаси, як споживачем, було укладено договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій (далі - Договір, а.с. 34-35), за умовами п. 1 р. 1 якого, предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій (далі в тексті договору - послуги) відповідно до затвердженого виконавчим комітетом Ватутінської міської ради рішення про розмір, структуру тарифу та режим надання послуг № 184 від 20.04.2005 року (додаток 1), (прибирання прибудинкових територій, обслуговування внутрішньо будинкових водопровідних та каналізаційних мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт) (додаток 2) у будинку № 34 по вул. Ватутіна, а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Невід'ємною частиною Договору є копія витягу із рішення виконавчого комітету Ватутінської міської ради (додаток 1) про затвердження тарифів на послуги, та про структуру тарифів, виконання робіт (додаток 2), копії яких додаються до договору (п.2 р.1).

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема, домовилися про наступне:

п. 3 р.1- розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить 23,64 грн., і може змінюватися в зв'язку з відстеженням регуляторного акту;

п. 1 р. 2 - розрахунковим періодом є місяць. Система оплати послуг щомісячна, платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. При застосуванні авансової системи оплати послуг платежі вносяться по бажанню споживача, перерахунок авансових платежів буде проводитися згідно з затвердженими тарифами;

п. 2 р. 2 - послуги оплачуються готівкою або в безготівковій формі;

п. 3 р. 2 - плата вноситься споживачем на відповідний рахунок споживача;

п. 4 р.2 - за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у порядку, встановленому законодавством;

п. 2 р. 3 - споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати послуги у встановлені договором строки; у разі несвоєчасного внесення платежів за послуги сплачувати пеню у розмірі, встановленому законодавством;

п.1 р. 4 - споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором, зокрема, за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку та сплати пені

Відповідно до розділу 7 «Строк дії договору», цей договір укладається і діє до моменту його переукладення за ініціативи однієї з сторін і набирає чинності з дня його укладення.

Договір підписаний представниками обох сторін.

Рішенням Виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області від 17.01.2012 оку № 1 «Про тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства» затверджено мінімальний перелік послуг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій для Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства та затверджено тарифи на такі послуги, враховуючи складову планового прибутку 3,7 % окремо за кожним будинком, залежно від запланованих кількісних показників послуг на 1м.кв. загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

В подальшому, виконавчим комітетом Ватутінської міської ради Черкаської області, 30.04.2015 року затверджено нову редакцію додатку до рішення від 17.01.2012 оку № 1, яким скориговано тариф на послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій для Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства, 27.01.2017 року прийнято рішення № 42 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства», яким скориговано тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для усіх категорій споживачів послуг (населення, суб'єкти підприємницької діяльності, організації, установи, що володіють приміщенням в житлових будинках комунальної власності); 26.12.2018 року прийнято рішення № 395 «Про призначення управителя багатоквартирного житлового фонду в місті Ватутіне», яким призначено позивача управителем багатоквартирного будинку житлового фонду в місті Ватутіне, в тому числі, будинку № 4 по просп. Ватутіна; 29.12.2011 року прийнято рішення № 492 «Про визнання права власності», яким, зокрема, визнано право власності на нежиле приміщення - аптеки, загальною площею 53,2 м.кв. по проспекту Ватутіна, 34/2 у м. Ватутіне за Радченко Ларисою Сергіївною (а.с. 19-33).

28.12.2018 року між позивачем - Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради, як управителем, з однієї сторони, та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Ватутіне, будинок № 34, як співвласниками в особі першого заступника міського голови, що діє на підставі рішення виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 15.11.2018 року № 300, з іншої сторони, укладено договір № 8 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі Договір № 8, а.с. 36-41), за умовами п. 1 якого, управитель зобов'язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі в тексті договору - послуга з управління), що розташований за адресою: м. Ватутіне, буд. № 34 по просп. Ватутіна (далі по тексту - будинок), а співвласники зобов'язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

У п. 3 Договору № 8 сторони погодили, що послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території та визначили перелік послуг, які включає управління.

Відповідно до положень п. 6 та п. 7 Договору № 8, кожен із співвласників зобов'язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, а управитель має право вимагати таку оплату.

Ціна послуги з управління становить 3,95 грн. в т.ч. ПДВ на місяць за 1 кв. м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку у відповідному розмірі згідно з кошторисом витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься в додатку 5 до цього договору; винагороду управителю (п. 10 Договору № 8).

Плата за послуги з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим на особові (розрахункові) рахунки співвласників (споживачів), відкритих у ВВУЖКГ через банківські або поштові установи міста. За бажанням співвласника, оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (п. 11 Договору № 8).

Відповідно до п. 24 Договору № 8, за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління співвласники сплачують управителю пеню в розмірі 0,01 відсотка суми простроченого платежу, яка нараховується за кожен день прострочення. При цьому загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу з управління відповідно до п. 11 цього договору.

У списку співвласників будинку № 34 по пр. Ватутіна, який є додатком 1 до Договору № 8 і згідно п. 2 цього Договору є невід'ємною його частиною, зазначено співвласником нежитлового приміщення площею 93,5 м.кв. - Радченко Лариса Сергіївна.

Також, згідно п. 39 Договору № 8, цей договір має додатки, що є невід'ємною його частиною: загальні відомості про будинок (додаток 2), акт приймання-передачі технічної документації на будинок (додаток 3), вимоги до якості послуги з управління будинком (додаток 4), кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території (додаток 5) (а.с. 40-46).

Із звітів по виконаних роботах у будинку за адресою просп. Ватутіна,34, у м. Ватутіне, за періоди з 01.02.2016 по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 по 31.12.2017 року, з 01.01.2018 по 31.12.2018 року, з 01.01.2019 по 28.02.2019 року вбачається, що позивачем надавалися роботи і послуги по утриманню зазначеного будинку про що свідчать підписи відповідальних осіб (а. с. 40-50).

04.06.2018 року позивач звернувся до відповідача із листом № 312, в якому повідомив про наявність в останньої заборгованості за надані послуги з утримання будинку, в якому відповідач володіє нежитловим приміщенням, та просив здійснити оплату такої заборгованості (а.с. 51).

Із виписки з особового рахунку позивача щодо розрахунків відповідача вбачається,що станом на лютий 2019 року існує заборгованість у розмірі 5316 грн. 16 коп.

За розрахунком позивача, станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача становить 5316 грн. 16 коп. боргу, 5316 грн. 16 коп. пені, 753 грн. 76 коп. інфляційних втрат, 188 грн. 3 % річних.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договорів про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 29.05.2005 року та про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.12.2018 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цими договорами.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань послуг, загальні положення про послуги визначені главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України. Також, спеціальними законами, які регулюють спірні правовідносини є Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органами місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 ст. 11 ЦК України). Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина 3 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

Згідно з статтею 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, між позивачем та співвласниками будинку № 34 по просп. Ватутіна у м. Ватутіне було укладено договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 29.05.2005 року та договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 28.12.2018 року.

Відповідач є власником нежитлового приміщення у будинку № 34 по просп. Ватутіна у м. Ватутіне і входить до переліку співвласників, які є стороною зазначених договорів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»:

співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку (п.п. 5);

управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п.п. 7).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку;

внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.. 1, ч. 2 ст. 3, ст.. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов'язки споживача. Так, згідно з частиною 1 зазначеної статті споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; згідно з частиною 3 зазначеної статті споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Тарифи та перелік послуг, які надає управитель будинку встановлені рішеннями Виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області від 17.01.2012 року № 1 «Про тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства», рішенням № 42 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства», рішенням від 26.12.2018 року № 395 «Про призначення управителя багатоквартирного житлового фонду в місті Ватутіне».

Згідно з п. 2 ч. 1. ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Частиною ст. 23 ГК України визначено, що правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов'язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

За ч.2, 6 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

З вищезазначеного вбачається, що тарифи за послуги зазначені у рахунках за спірний період є обов'язковими у нарахуванні для підприємства-виконавця послуг та обов'язкові до сплати за наданими розцінками для споживача.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 та Постанові Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 915/89/16.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 3, 509 ЦК України, принцип добросовісності є одним із фундаментальних засад цивільного права, яким визначається певна межа поведінки учасників правовідносин для сумлінного використання цивільних прав та забезпечення виконання цивільних обов'язків.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення боргу за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 5316 грн. 16 коп. основного боргу.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем строків оплати наданих позивачем послуг, позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача 5316 грн. 16 коп. пені, 753 грн. 76 коп. інфляційних втрат, 188 грн. 3 % річних за період прострочення з 01.03.2016 року по 18.02.2019 року.

Відповідно до п. 11 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 8 від 28.12.2018 року, плата за послуги з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим на особові (розрахункові) рахунки співвласників (споживачів), відкритих у ВВУЖКГ через банківські або поштові установи міста. За бажанням співвласника, оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (п. 11 Договору № 8).

Відповідно до п. 24 Договору № 8, за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління співвласники сплачують управителю пеню в розмірі 0,01 відсотка суми простроченого платежу, яка нараховується за кожен день прострочення. При цьому загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу з управління відповідно до п. 11 цього договору.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій"» встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, інфляційних втрат і 3% річних суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормами Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладені обставини справи, враховуючи попередній висновок суду про задоволення позову повністю, судом перевірено і визнано вірними обрахунки заявлених позивачем до стягнення сум пені, 3% річних, інфляційних втрат за період прострочення, тому такі вимоги позивача як і стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 191, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Радченко Лариси Сергіївни, місце проживання: 20250 Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Ювілейна, б. 4-А, кв. 12 на користь Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради, , місцезнаходження: 20250, Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Звенигородська, 6, р/р 3416 в ТВБВ № 10023/0233 філії Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 354507 - 5316 грн. 16 коп. основного боргу, 5316 грн. 16 коп. пені, 753 грн. 76 коп. інфляційних втрат, 188 грн. 3% річних, 1921 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 травня 2019 року.

Суддя В.М. Грачов