ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"30" травня 2019 р. Справа№ 911/2442/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про забезпечення позову, подану по справі № 911/2442/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2019

у справі № 911/2442/18 (суддя Шевчук Н. Г.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до 1. Приватного підприємства "Будкомершн"

2. ОСОБА_1,

про солідарне стягнення 1 523 645,23 грн. за договором банківського обслуговування Б/Н від 08.07.2013, виконання зобов`язань за яким забезпечено договором поруки №POR281 від 07.10.2014

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду з позовом до Приватного підприємства "РУСТ-62" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення за договором банківського обслуговування б/н від 08.07.2013 суми у розмірі 1 523 645, 23 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.03.2019 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2019 по справі № 911/2442/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Іоннікова І.А., судді Чорна Л.В., Разіна Т.І.

В процесі здійснення підготовчих дій відповідно до ст. 267 ГПК України суддею Іонніковою І.А. заявлено самовідвід від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на рішення господарського суду Київської області у справі №911/2442/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду справи №911/2442/18 задоволено.

Матеріали справи №911/2442/18 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2442/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/2442/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2019, розгляд справи призначено на 05.06.2019.

28.05.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд апеляційної інстанції застосувати заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер майна: 3855117, тип майна: домоволодіння, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м.): 188,4, житлова площа (кв.м.): 123,0, площа земельної ділянки(кв.м.): 799, відсоток зносу, 38, загальна вартість нерухомого майна (грн.): 65 143, вартість самочинного збудованого (грн.): 10435, технічний опис майна: рік забудови 1964, номер запису: 6932, в книзі: 65;

Накладення арешту на частку в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «МВО-Агро» (, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 29) в розмірі 100,00 %, що дорівнює 1 000,00 грн. статутного капіталу.

Колегія суддів, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, дійшла до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач зазначає, що відповідач 2 є кінцевим керівником відповідача 1, і з метою уникнення від виконання зобов`язань, ним було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, а саме змінено найменування, місцезнаходження та керівника юридичної особи. Окрім того, в провадженні господарського суду Київської області перебуває провадження про визнання відповідача 2, як фізичної особи-підприємця, банкрутом, що підтверджує труднощі з примусового виконання рішень про стягнення коштів з відповідача.

Крім того, позивач вказує на те, що ОСОБА_2 , як дружина ОСОБА_1 , втретє подала заяву про розірвання шлюбу.

Однак, звертаючись до суду із даною заявою, позивач не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких просить позивач.

Так, наявність щодо відповідача 2, як фізичної особи-підприємця, відкритої справи про банкрутство, не є достатньо обґрунтованим твердженням щодо застосування певного виду забезпечення позову. Позивач, у випадку задоволення позову у даній справі, не буде позбавлений можливості звернутись з своїми кредиторськими вимогами до боржника.

Крім того, посилання позивача на те, що відповідачами здійснювались реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження та найменування не є свідченням вчинення відповідачами дій, які спрямовані на ухилення виконання зобов`язання.

З приводу доводів позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв`язку із ухиленням відповідачами від виконання обов`язків щодо погашення заборгованості за кредитним договором, судова колегія зазначає, що такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт ухилення відповідачів від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає встановленню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності їх вчинення у визначений заявником спосіб, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 267 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову у справі №911/2442/18 відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню у строки та в порядку передбаченими ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко