ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Справа № 923/108/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Межерицькій О.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, порушену

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Таврія", м. Херсон

до Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

про стягнення 168000,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Макаров В.В., ордер серії ХС № 117771 від 17.04.2019р.;

від відповідача - Єрашов І.Є., довіреність № 01-4-1/16 від 20.02.2019р.

У відповідності до ч.1 п.1статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Таврія" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" 168000,00 грн. боргу. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Повні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на умови договору № 1/144 від 02.07.2018р. про надання послуг контролю за несенням служби персоналу охорони.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13 лютого 2019 позовну заяву ТОВ "Альянс Таврія" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву до 07.03.019 та позивачу строк для подання відповіді на відзив до 11.03.2019.

12 березня 2019 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Справа № 923/108/19 перебувала у проваджені судді Павленко Н.А.

Розпорядженням керівника апарату суду № 81 від 19 березня 2019 року у справі призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 923/108/19 у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Павленко Н.А.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 21 березня 2019 року суддя Нікітенко С.В. прийняв справу № 923/108/19 до свого провадження та визначив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше засідання по справі призначено на 18 квітня 2019 року о 10:00 год.

08 квітня 2019 року до суду від відповідача у справі надійшли клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про витребування доказів.

У засіданні суду 18.04.2019 року було оголошено перерву до 25 квітня 2019 року, для надання можливості представнику позивача ознайомитьсь з матеріалами справи та надати додаткові документи в обґрунтування своєї правової позиції.

Ухвалою від 18.04.2019 суд задовольнив клопотання представника відповідача про залишення без розгляду клопотання про зупинення провадження у справі 923/108/19 та залишив без розгляду клопотання Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (вих. № 01-4-1/779 від 05.04.2019) про зупинення провадження у справі 923/108/19.

У судовому засіданні 25 квітня 2019 року розглянуто клопотання відповідача про витребування доказів та відмовлено відповідачу у задоволені даного клопотання, з підстав викладених в ухвалі від 25.04.2019.

Для надання можливості представникам сторін надати додаткові докази в обґрунтування своїх правових позицій, суд, ухвалою від 25 квітня 2019 року відклав розгляд справи на 20 травня 2019 року на 11 год. 00 хв.

Цією ж ухвалою запропоновано учасникам провадження супровідним листом до наступного судового засідання надати : позивачу - з рахунки № А-00000001 від 02.07.2018р., № А-00000017 від 01.09.2018р та № А-00000007 від 01.08.2018р. та відповідачу - рахунки № А-00000001 від 02.07.2018р., № А-00000017 від 01.09.2018р., № А-00000007 від 01.08.2018р., а також пояснення щодо підписаного акту звірки розрахунків, що міститься в матеріалах справи (а.с. 16), а також пояснення щодо підписаних актів здачі - прийняття робіт.

16 травня 2019 року до суду від позивача у справі надійшли додаткові документи визначені ухвалою суду від 25.04.2019. та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.05.2019р. подав клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття остаточного рішення та набранням законної сили у справі № 923/371/19, порушеної за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Таврія" про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

Представник позивача у судовому засіданні 20.05.2019р. подав письмові заперечення проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в яких просить суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі, з підстав викладених у клопотанні.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, вважає, що відповідач намагається затягнути розгляд справи, тому наполягає на вирішені спору у даному судовому засіданні.

Також представник відповідача у судовому засіданні заявив усне клопотання про оголошення перерви у засіданні суду.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення, в яких заперечив проти задоволення клопотання відповідача про оголошення перерви у засіданні суду, з підстав необґрунтованості.

Представник позивача у судовому засіданні 20.05.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.05.2019р. позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про дату складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 02 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс Таврія" (надалі - охорона або позивач) і Акціонерним товариством "Херсонська теплоелектроцентраль" (надалі - замовник або відповідач) був укладений договір № 1/144 про надання послуг контролю за несенням служби персоналу охорони (надалі - договір).

За умовами вказаного договору, позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати контроль за несенням служби персоналу охорони під час виконання заходів охорони на Об`єкті, розташованого за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 1(АТ "Херсонська ТЕЦ", територія КТЦ та головного щита управління. Для виконання цих заходів виконавець залучає: одного, охоронника вдень окрім вихідних та святкових днів та двох працівників охорони цілодобово (п.1.1. договору).

Сторонами погоджено, що даний договір не є договором охорони у розумінні ст. 978 Цивільного кодексу України.

Строк дії договору становить 1 рік та набуває чинності з 02.07.2018 року.

Додатком до вказаного договору є протокол узгодження ціни, який наявний в матеріалах справи.

Сторони домовились, що ціна послуг охорони по цьому договору є договірною, узгоджується на підставі Протоколу узгодження договірної ціни (додаток 1) та визначається незалежно від фактичної кількості здійснених охороною перевірок порядку охорони об`єкту охоронниками ( 2.1. договору).

За умовами п. 2.2. договору оплата за цим договором здійснюється замовником кожного місяця, шляхом перерахування відповідної суми коштів на банківський рахунок охорони на умовах попередньої оплати не пізніше 10-го числа місяця в якому надаються послуги. Датою оплати вважається дата зарахування коштів замовника на банківський рахунок охорони.

У відповідності до п.2.4. договору акт виконаних робіт готується охороною в двох примірниках, підписується зі свої сторони та передається замовнику в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченні строку дії договору.

Сторонами погоджено, що замовник протягом трьох днів з дня отримання від охорони Актів виконаних робіт, за умов відсутності заперечень щодо обсягу та якості наданих послуг, підписує надані акти і направляє один примірник охороні. ( п.2.5.договору) .

За умов наявності заперечень щодо обсягу та якості на наданих послуг замовник зобов`язаний протягом трьох днів надати виконавцю обґрунтовані зауваження в письмовій формі. ( п. 2.6. договору).

Згідно п. 3.2.3. договору замовник зобов`язаний прийняти послуги охорони у визначений сторонами час дії договору та здійснювати оплату послуг охорони в порядку і в строки, передбачені цим договором.

На підтвердження свої вимог, позивачем надано наступні докази: копію договору № 1/144 від 02.07.2018, копію додатку № 1 до договору (протокол узгодження договірної ціни на послуги контролю за несенням служби персоналом охорони), копію акту звірки взаєморозрахунків від 30.09.2018, копії актів здачі приймання робіт ( № А-00000017 від 01.09.2018 та № А-00000007 від 31.08.2019), копія притензії№1 про повернення боргу, копію акту здачі приймання робіт за липень (№ А-00000001), а також копії рахунків-фактури (№ А-00000001 від 02.07.2018, № А-00000007 від 01.08.2018, № А-00000017 від 01.09.2018.

Позивач вказує, що на виконання умов договору надав відповідачу послуги з охорони у період з липня 2018 року по вересень 2018 року включно, на загальну суму 252000,00 грн.

Однак відповідач в порушення умов договору розрахувався за надані послуги частково, сплатив лише 84000,00 грн. за послуги охорони, які були надані в липня 2018 року.

Претензію позивача з вимогою сплатити 168000,00 грн., відповідач залишив без відповіді та реагування.

Позивач вказує, що відповідач в порушення мов п.2.2. договору не оплатив за надані послуги у серпні та вересні 2018 року на загальну суму 168000,00 грн.., а тому, у зв`язку із несплатою відповідачем вартості наданих послуг, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі у розмірі 168000,00 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів погашання заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 168000,00 грн. відповідачем суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога про стягнення суми боргу у розмірі 168000,00грн. є обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Щодо тверджень відповідача, що Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг за липень - вересень 2018 року (а.с.17, 100) зі сторони відповідача було підписано ОСОБА_1 , тобто особою, яка не має повноважень на підписання зазначеного документа від імені АТ "Херсонська ТЕЦ", з огляду на наступне.

Так, Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг за липень - вересень 2018 року підписані сторонами обох підприємств та скріплені їх печатками.

Суд зазначає, що відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об`єднань, суб`єктів господарської діяльності.

Отже, зазначене обумовлює презумпцію, в силу якої печатка на будь-якому документі вважається поставленою з відома її керівника..

Дані обставини свідчать про обізнаність учасників АТ "Херсонська ТЕЦ" на уповноваження ОСОБА_1 підписувати акти здачі-прийомки виконаних робіт.

Крім того суд звертає увагу, згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.09.2018р. керівником підприємства зазначено - ОСОБА_1 ( а.с. 87-94).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч. 1). Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах ( ч.4).

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано будь-яких письмових доказів щодо неналежного виконання позивачем договірних зобов`язань в частині надання охоронних послуг у період з 01.07.2018р. по 01.10.2018р.

Крім того, відповідач підписавши без претензій і зауважень Акт звірки розрахунків від 30.09.2018р. (а.с. 16), визнав наявну заборгованість у розмірі 168000,00 грн. та факт надання позивачем послуг з охорони у період з липня по вересень 2018 року. Також послуги, які були надані позивачем в липні 2017 року на суму 84000,00 грн., повністю оплачені відповідачем.

Суд також звертає увагу, що 01 листопада 2018 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до договору від 02.07.2018 р. №1/144 про надання послуг з контролю за несенням служби персоналом охорони. Вказаною додатковою угодою сторони з 01.11.2018р. розірвали договір від 02.07.2018 р. №1/144. Дана додаткова угода зі сторони АТ "Херсонська ТЕЦ" підписана директором - ОСОБА_4 .

Вказані докази спростовують доводи відповідача, що послуги з контролю за несенням служби персоналом охорони позивачем не надавались, а договір підписаний не уповноваженою особою.

Таким чином, відповідачем були вчинені дії, які свідчать про схвалення договору від 02.07.2018р. №1/144, а також визнання та підтвердження того, що позивач надав, а відповідач прийняв надані послуги.

Таким чином, доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи приписи п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі № 923/108/19.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідач не позбавлений права, в разі задоволення позовних вимог у справі №923/371/19, звернутися до суду з заявою про перегляд судового рішення у справі № 923/108/19 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 923/108/19.

Щодо клопотання відповідача про оголошення перерви у засіданні суду, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.43, п.1 ч.2 ст.43, ч.3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення за відомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду. Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі Шульга проти України, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі Мусієнко проти України, № 26976/06, від 20.01.2011).

Суд звертає увагу відповідача, що провадження у даній справі відкрито ще 13.02.2019р., а тому у відповідача було достатньо часу для належної підготовки до судових засідань та надання необхідних доказів.

Суд також звертає увагу відповідача, що встановлений ст. 248 ГПК України процесуальний строк розгляду даної справи спливає 20.05.2019р.

Таким чином, суд відмовляє відповідачу у задоволені клопотання про оголошення перерви у засіданні суду.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Таврія" (73002, м. Херсон, проспект Текстильників, 8, ) суму боргу у розмірі 168000,00 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2520,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.05.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко