ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа№ 910/3039/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Цибульський Р.М.

за участі представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 06.05.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 14.03.2019 (повний текст ухвали підписано 22.03.2019)

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення

Господарського суду міста Києва від 24.04.2017

у справі №910/3039/17 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики»

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

про визнання відсутнім прав іпотекодержателя

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №910/3039/17 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2017 у справі №910/3039/17 рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 залишені без змін.

02.01.2018 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики») надійшла заява №б/н від 26.12.2018 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 у справі №910/3039/17 за нововиявленими обставинами.

За твердженням позивача, відповідач не набув права вимоги за іпотечним договором, а нововиявленою обставиною є встановлення позивачем, що в додатку до акту приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 у відповідному рядку, відносно ТОВ «Будинок оптики» зазначено інший договір, а не той який є предметом спору, що й підтверджує відсутність права вимоги у відповідача за спірним іпотечним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 у справі №910/3039/17 за нововиявленими обставинами - відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 у справі №910/3039/17 - залишено без змін.

Ухвала мотивована тим, що заявник не надав суду належних доказів наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом, а також не надав суду доказів наявності нововиявлених обставин.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, скаржник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики») звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/3039/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 у справі №910/3039/17, відповідно скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у даній справі та задовольнити позовні вимоги повністю, також судові витрати покласти на відповідача у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду обставинам справи, що є підставою для її скасування.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано нормативно-правове обґрунтування надане позивачем, натомість позивачем належними доказами обґрунтовано наявність нововиявленої обставини, а саме відсутність переходу прав іпотекодержателя до відповідача.

Також в прохальній частині апеляційної скарги скаржник просив дослідити новий доказ, а саме технічний запис судового засідання по даній справі, яке відбулося 14.03.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2019, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 15.04.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/3039/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06.05.2019. Роз`яснено відповідачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача 10.04.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки про обставини на які посилається позивач йому було відомо ще на момент звернення з позовом у даній справі, а всі доводи скаржника зводяться до необхідності переоцінки доказів, які вже досліджувались до прийняття рішення у даній справі.

Представник позивача у судове засідання 06.05.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Поштова кореспонденція яка направлялась на адресу позивача зазначену як у позовній заяві так і у апеляційній скарзі повернулась на адресу суду з відміткою про відсутність адресата.

Представник відповідача у судове засідання 06.05.2019 з`явився та надав пояснення по суті спору.

Заслухавши думку представника відповідача, враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, а також те, що судом при розгляді апеляційної скарги було вжито всіх передбачених законом дій з метою забезпечення прав позивача щодо участі у розгляді спору, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника позивача.

Розглянувши заявлене позивачем у апеляційній скарзі клопотання про дослідження технічного запису судового засідання по даній справі, яке відбулось 14.03.2019, з метою встановлення відсутності в матеріалах справи доказів, колегія суддів вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки при наявності матеріалів справи, суд самостійно має можливість встановити наявність чи відсутність в ній певних матеріалів та доказів, а тому заслуховування звукозапису судового засідання, в даному випадку, не сприятиме встановленню дійсних обставин справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні 06.05.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання відсутнім у відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» прав іпотекодержателя, згідно з іпотечним договором № 03007/1 від 31.07.2013, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. за реєстровим номером 1473, як таких, що не були набуті на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. за реєстровим номером 1533 (з усіма змінами та доповненнями).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2017) у задоволенні позову відмовлено.

Як на підставу позову позивач послався на те, що до відповідача не перейшло право вимоги за Іпотечним договором, оскільки спірний договір відсутній у акті приймання-передачі прав вимоги, а отже права іпотекодержателя до відповідача не перейшли.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що факт набуття відповідачем права вимоги за кредитним договором № 03007 так і іпотечним договором №03007/1 від 31.07.2013 був предметом доказування при розгляді справи № 925/1387/15 між тими ж сторонами, а тому не підлягає доказуванню, преюдиційність вказаного факту було також доказано як судом апеляційної так і судом касаційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» , що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заява позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 р. у справі № 910/3039/17 обґрунтована відсутністю у матеріалах справи додатку до акту приймання-передачі та оригіналу вказаного додатку, а також тим, що позивач тільки з відповіді відповідача (лист вих. № 7751 від 22.11.2018) на адвокатський запит позивача дізнався, що в акті приймання-передачі не зазначений спірний іпотечний договір.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом твердження позивача про необізнаність зі спірним актом приймання-передачі прав вимоги до 28.12.2018 та відсутність у суду процесуальної можливості ознайомитися із зазначеним актом не відповідає дійсності, оскільки додаток, витяг з якого надає позивач, є його невід`ємною частиною, а про його існування чітко зазначено в п. 2 акту (т. 1 а.с. 45), копію якого долучено позивачем до позовної заяви.

Крім того, ухвалою від 13.04.2017 суд витребував у Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» для огляду у судовому засіданні оригінал додатку до акту приймання-передачі прав вимоги (договір купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013), що укладений з Публічним акціонерним товариством «Астра банк», а копію - для долучення до матеріалів справи, про що також зазначено на аркуші 2 рішення від 24.04.2017 у справі №910/3039/17.

При цьому, позивач вважаючи, що суд порушив вимоги процесуального законодавства щодо дослідження та оцінки доказів (оригіналу додатку до акту приймання-передачі прав вимоги), зазначив про це у своїй апеляційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2017, однак ні суд апеляційної інстанції, ні суд касаційної інстанції не встановили порушень при розгляді даної справи.

З огляду на наведене вище вбачається, що звертаючись з позовом до господарського суду, позивач посилався на ті ж обставини, які він вважає нововиявленими у своїй заяві, а саме відсутність спірного договору у переліку договорів за якими передано права відповідачу, а отже колегією суддів встановлено, що звертаючись з заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами, позивач посилається на ту саму обставину, яка вже була предметом розгляду судами при розгляді спору по суті.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу рішення суду. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що позивачу були відомі обставини на які він посилається при зверненні з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, які, фактично, й були визначені позивачем як підстава позову, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявник не надав суду належних доказів наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом, а також не надав суду доказів наявності нововиявлених обставин, а заява зводиться виключно до переоцінки обставин які були предметом дослідження при розгляді спору.

При цьому, посилання у витягу з додатку до акту приймання-передачі прав на наявність іншого договору не спростовує передачу відповідачу права вимоги за спірним іпотечним договором.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (позивача).

Керуючись ст. ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/3039/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/3039/17 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики».

4. Матеріали справи №910/3039/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 28.05.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Н.Ф. Калатай

А.І. Мартюк