ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 травня 2019 року Справа № 915/979/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.

розглянувши матеріали скарги №84 від 14.05.2019 Комунального підприємства "Миколаївська обласна друкарня" Миколаївської обласної ради на дії державного виконавця у справі,

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Візаві ЛТД", вул.Шкільна, 5-А, с.Бобриця, Києво - Святошинський район, Київська область, 08142; поштова адреса: вул.Березнева , 10 , офіс 105, м.Київ, 02160

до відповідача за первісним позовом: Комунального підприємства "Миколаївська обласна друкарня" Миколаївської обласної ради, вул. Георгія Гонгадзе (Паризької Комуни), 3, м.Миколаїв, 54010, поштова адреса: вул. Георгія Гонгадзе (Паризької Комуни), 3, м.Миколаїв, 54029,

про стягнення 159723,2 грн.,

за зустрічним позовом: Комунального підприємства "Миколаївська обласна друкарня" Миколаївської обласної ради, вул. Георгія Гонгадзе (Паризької Комуни), 3, м.Миколаїв, 54010, поштова адреса: вул. Георгія Гонгадзе (Паризької Комуни), 3, м. Миколаїв , 54029 ,

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Візаві ЛТД", вул.Шкільна, 5-А, с.Бобриця, Києво - Святошинський район, Київська область, 08142; поштова адреса: вул.Березнева, 10, офіс 105, м.Київ, 02160,

про: визнання договору №15-25 від 15.04.2015 недійсним.

Особа, дії якої оскаржується: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул.Робоча, 1, м.Миколаїв, 54029.

14.05.2019 Комунальне підприємство "Миколаївська обласна друкарня" Миколаївської обласної ради до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надало скаргу №84 від 14.05.2019 в якій просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Опяти Ю.Ю. щодо відмови у поверненні коштів списаних з рахунків Комунального підприємства "Миколаївська обласна друкарня" Миколаївської обласної ради, що містились на рахунках у ПАТ «Банк Восток», АТ «ПУМБ», АТ «КБ «ГЛОБУС», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 228 319,57 грн. непрвомірними;

- зобов`язати старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Опяту Ю.Ю. повернути Комунальному підприємству "Миколаївська обласна друкарня" Миколаївської обласної ради з депозитного рахунку відділу коштів у розмірі 228 319,57 грн.

Суддя Семенчук Н.О. у період з 02.05.2019 по 17.05.2019 включно перебувала у запланованій щорічній відпустці.

Розглянувши скаргу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом № 1404-VIII, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведених правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 339, 340 ГПК України, вбачається, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконанні рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства відповідно.

Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до приписів статті 30 цього ж Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Так, у наданій скарзі боржник посилається на те, що під час здійснення зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на усіх рахунках, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про наведення арешту. 07.05.2019 начальником Заводського відділу ДВС скасовано постанову про арешт коштів боржника від 25.04.2019, про що винесено відповідну постанову. Водночас з розрахункових рахунків боржника списано на депозитний рахунок Заводського відділу ДВС кошти, що містились на рахунках у банках. Представником боржника 11.05.2019 на адресу Заводського ВДВС направлено заяву про повернення з депозитного рахунку відділу коштів, що містились на банківських рахунках. Заводським відділом державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області листом №18976/14.23-36/14 від 13.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви боржника про повернення з депозитного рахунку відділу коштів, що містились на рахунках боржника, у зв`язку із зупиненням вчинення виконавчих дій на підставі п.6 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із вказаного листа, у Заводському відділі ДВС здійснюється зведене виконавче провадження №58979617 з виконання виконавчих документів про стягнення з КП «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської міської ради сум коштів. Станом на 13.05.2019 з рахунків в банківських установах КП «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської міської ради частково списано кошти необхідні для погашення: - заборгованості за виконавчими документами; - виконавчого збору; - витрат виконавчого провадження.

У зведеному виконавчому провадженні виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено.

У статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п`ятій цієї ж статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц.

Оскільки КП «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської міської ради просить суд визнати дії державного виконавця щодо відмови у поверненні списаних коштів: - за погашення заборгованості за виконавчими документами; - виконавчого збору; - витрат виконавчого провадження у межах зведеного виконавчого провадження, неправомірними, тому суд приходить до висновку, що подана скаргу підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Як наголошено в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, скарги №84 від 14.05.2019 Комунального підприємства "Миколаївська обласна друкарня" Миколаївської обласної ради на дії державного виконавця у справі №915/979/18 слід повернути боржнику.

Керуючись п. 1 ч. 1 статті 175, ст. 234, 339 - 342 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті скарги.

2. Скаргу №84 від 14.05.2019 Комунального підприємства "Миколаївська

обласна друкарня" Миколаївської обласної ради на дії державного виконавця у справі №915/979/18 - повернути боржнику.

Додаток:

- скарга №84 від 14.05.2019 з додатками на 39- ти аркушах.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.О. Семенчук