ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. м. Київ Справа№ 910/2433/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Подоляк Р.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 28.02.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Спейс-Коммюнікейшн Лтд. (Space-Communication LTD.) на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 (повний текст рішення складено 05.07.2018)

у справі № 910/2433/18 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Спейс-Коммюнікейшн Лтд . (Space-Communication LTD.)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія ЕРА"

про стягнення 71 202,68 дол. США

В судовому засіданні 28.02.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 Спейс-Коммюнікейшн Лтд. (Space-Communication LTD.) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія ЕРА" про стягнення 71 202,68 дол. США.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання космічного сегменту від 23.06.2015.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія ЕРА" на користь "Спейс-Коммюнікейшн Лтд." (Space-Communication LTD.) основний борг в розмірі 34 500,00 дол. США, три проценти річних в розмірі 1 691,48 дол. США та 543,37 дол. США судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення обґрунтовано частковою доведеністю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що суд не звернув уваги і не дослідив докази, які підтверджують, що договір розірвано позивачем з 24.08.2017 у зв`язку з несплатою відповідачем щомісячних платежів по договору, що зазначено в претензії позивача від 09.08.2017, при чому у вказаній претензії позивачем було зазначено рахунок №ЕІ170000556 на суму 3882,00 дол. США про сплату пені за затримку оплати по договору. Таким чином, Спейском надав платні послуги відповідачу по 24.08.2017 включно.

Апелянт вказує, що суд залишив поза увагою, що відсутність повідомлень з боку клієнта (відповідача) про не отримання рахунку, є доказом того, що він отримував щомісяця рахунки на оплату за договором.

Апелянт зауважує, що спірним договором встановлено, що саме на клієнта, а не на Спейском покладено обов`язок не пізніше 7 днів після закінчення кожного календарного місяця підписати, поставити печатку і направити Спейскому акт приймання послуг. При чому, суд першої інстанції поклав зобов`язання саме на позивача доказувати направлення актів виконаних робіт відповідачу, хоча умовами договору передбачено, що відповідач складає і відправляє Спейскому на підписання акти.

На переконання апелянта, суд невірно застосував норми ч. 1 ст. 74 ГПК України, а також в супереч ч. 1 ст. 237 ГПК України невірно визначив предмет доказування та в своєму рішенні зосередився на встановленні обставини направлення позивачем рахунку відповідачу, тоді як предметом доказування стороною відповідача є обставини повідомлення відповідачем позивача про неотримання таких рахунків (п. 4.1.1 Додатку № 1 до Договору). Отже, суд не оцінив положення договору у сукупності та не врахував, що рахунки згідно Договору могли направлятися звичайними поштовими відправленнями і що обов`язок відповідача повідомити позивача про неотримання такого рахунку на останній день здійснення відповідного платежу кореспондує із наведеним правом позивача на направлення рахунків звичайними поштовими відправленнями.

Апелянт також зазначає, що судом в порушення ст. 2 ГПК України та ст. 86 ГПК України не було досліджено та не надано оцінку тому, що на підтвердження систематичного порушення зобов`язань за договором з боку відповідача, позивач надав суду копію претензії від 09.11.2015 з перекладом, копію претензії від 22.09.2016 з перекладом, копію претензії від 09.08.2017 з перекладом, які свого часу направлені відповідачу, і в яких позивач вимагав сплатити заборгованість по договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 07.08.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Дідиченко М.А., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Кропивна Л.В.,Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, розгляд справи призначено на 02.10.2018.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до акту прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу №910/2433/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 у справі №910/2433/18 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 20.12.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 у справі №910/2433/18 відкладено розгляд справи на 09.01.2019, приймаючи до уваги неявку представника відповідача.

09.01.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Скрипки І.М. на лікарняному з 09.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 розгляд справи призначено на 28.02.2019.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 28.02.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати частково та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 28.02.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

23.06.2015 між "Спейс-Коммюнікейшн Лтд." (Спейском) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія ЕРА" (клієнт) укладено договір №23/06/S-E про надання космічного сегменту.

Згідно з п.п. 3.2 та 3.3 договору, термін надання ємності починається з 23 червня 2015 (дата початку) та закінчується 31 грудня 2015 (дата закінчення).

Сторони за взаємною письмовою згодою мають право продовжити дію терміну надання ємності (п.3.4 договору).

Відповідно до п.4.1 договору, клієнт зобов`язується сплачувати спейскому наступні платежі за надану ємність (розділ 4 загальних умов надання послуг): 4.1.1 щомісячна плата за послуги у розмірі 5 000,00 дол. США.

23.06.2015 сторони уклали додаток №1 до договору, в якому зазначили загальні умови надання послуг.

01.01.2016 між сторонами договору підписано додаток 3 до договору, відповідно до умов якого сторони продовжили дію договору з 01 січня до 31 грудня 2016 включно.

Також, п.4.1.1 договору викладено в наступній редакції: "щомісячна плата за послуги з 01 серпня 2016 становить 3 500,00 доларів США".

01.01.2017 між сторонами укладено додаток 4 до договору, відповідно до умов якого сторони домовились про наступне: термін надання сервісної ємності продовжено з 1 січня 2017 до 31 грудня 2017 включно, та зазначили, що з 1 березня 2017 змінюються банківські реквізити Спейскому.

Відповідно до п 12.12 додатку №1 до договору сторони домовились, що Спейском не зобов`язаний вести моніторинг використання клієнтом наданої ємності. В будь-якому випадку, послуги вважаються наданими в повному розмірі протягом терміну, вказаному в п.п. 3.2-3.2 договору, якщо немає спільно підписаних додатків до угоди про переривання у доступі за будь-який період дії договору.

Позивачем зазначено, що за час дії договору будь-яких переривань в наданні послуг не було, відповідач не направляв будь-яких претензій стосовно не надання та/або не якісного надання космічного сегменту.

Послуги по договору відповідач оплачував не регулярно, систематично порушуючи умови договору стосовно оплати, що призвело до значної заборгованості перед позивачем на дату подачі позову в сумі 66 000,00 доларів США.

В матеріалах справи наявні підписані та скріплені печатками сторін акти виконаних робіт відповідно до угоди про надання космічного сегменту №23/06/S-E від 23.06.2015, а саме:

- від 31.10.2015 за період з 23.06.2015 по 31.10.2015 на суму 21 336,36 дол. США,

- від 30.11.2015 за період з 01.11.2015 по 30.11.2015 на суму 5 000,00 дол. США,

- від 31.12.2015 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 на суму 5 000,00 дол. США,

- від 29.02.2016 за період з 01.01.2016 по 29.02.2016 на суму 10 000,00 дол. США,

- від 31.03.2016 за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 на суму 5 000,00 дол. США,

- від 30.04.2016 за період з 01.04.2016 по 30.03.2016 на суму 5 000,00 дол. США,

- від 31.05.2016 за період з 01.05.2016 по 31.05.2016 на суму 5 000,00 дол. США,

- від 30.06.2016 за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 на суму 5 000,00 дол. США,

- від 31.07.2016 за період з 01.07.2016 по 31.07.2016 на суму 5 000,00 дол. США,

- від 31.08.2016 за період з 01.08.2016 по 31.08.2016 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 30.09.2016 за період з 01.09.2016 по 30.09.2016 на суму 3 500,00 дол. США.

Також, в матеріалах справи наявні підписані тільки зі сторони позивача акти виконаних робіт відповідно до угоди про надання космічного сегменту №23/06/S-E від 23.06.2015, а саме:

- від 31.10.2016 за період з 01.10.2016 по 31.10.2016 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 31.12.2016 за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 01.02.2017 за період з 01.11.2016 по 31.01.2017 на суму 10 500,00 дол. США,

- від 28.02.2017 за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 31.03.2017 за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 30.04.2017 за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 31.05.2017 за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 30.06.2017 за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 на суму 3 500,00 дол. США,

- від 31.07.2017 за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 на суму 3 500,00 дол. США.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що він просить стягнути з відповідача заборгованість по актам виконаних робіт за період з 31.03.2016 по 31.07.2017 в розмірі 66 000,00 доларів США (та враховано що по акту виконаних робіт від 31.03.2016 відповідачем здійснено часткову оплату в розмірі 1 000,00 доларів США).

Згідно з п.4.1 додатку №1, клієнт сплачує наступні платежі за надану ємність:

4.1.1 щомісячну плату за послуги у відповідності з договором, яка вноситься рівними частинами під час дії терміну надання ємності не пізніше, ніж за 7 днів до початку місяця, за який клієнт вносить плату. Оплата здійснюється лише на підставі рахунків наданих спейском. У випадку, якщо клієнт не отримав рахунок від клієнта на останній день здійснення відповідного платежу, він повинен повідомити спейском про неотримання такого рахунку.

Якщо замовник затримує будь-яку оплату у відповідності з договором більш ніж на чотирнадцять (14) днів з дати, коли цю оплату необхідно було провести, замовник зобов`язаний сплатити спейскому пеню у розмірі два відсотки (2%) на місяць від несплаченої суми на місяць, що додається щомісяця до несплаченої суми.

Відповідно до п.4.3 загальних умов надання послуг, не пізніше 7 (семи) календарних днів після закінчення кожного календарного місяця терміну надання ємності, клієнт зобов`язаний підписати, поставити печатку та направити спейскому (відскановану підписану клієнтом копію, з печаткою клієнта, - факсом з наступним негайним направленням оригіналу поштою) акт приймання послуг (надалі - акт) за формою, наведеною в додатку №1 до цих загальних умов, або в той самий строк таким же способом направити обґрунтовані зауваження до послуг, які, на думку клієнта, перешкоджають підписанню акта. У випадку не підписання акта і не направлення зауважень спейскому в строк, зазначений вище, послуги вважаються наданими належним чином, прийнятими клієнтом без зауважень, а клієнт - таким, що необґрунтовано ухиляється від підписання акту. Безпідставне ухилення від підписання акту клієнтом не є підставою для визнання послуг не наданими і не є підставою для не оплати, будь-якого платежу за договором.

Пунктом 6 договору передбачено, що всі повідомлення, вимоги, запити, акти та інше спілкування, які відправляються у зв`язку з цим договором, вважаються відправленими та доставленими (а) в момент доставки особисто, (б) на наступний робочий день при відправці через факсимільний зв`язок з підтвердженням доставки факсимільним апаратом, або (в) в момент підтвердження доставки належному отримувачу при доставці визнаною службою експрес-доставки, якщо адресовані згідно з реквізитами, визначеними в розділі 7 договору.

Судом першої інстанції встановлено, що з наданих позивачем роздрукованих копій переписки по електронній пошті між представниками позивача та відповідача вбачається, що з не підписаних актів позивачем відповідачу направлявся тільки акт від 31.10.2016 за період з 01.10.2016 по 31.10.2016 на суму 3 500,00 дол. США.

Доказів направлення актів від 31.12.2016, від 01.02.2017, від 28.02.2017, від 31.03.2017, від 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, від 31.07.2017 матеріали справи не містять.

Також, в матеріалах справи відсутні докази направлення рахунків, на підставі яких відповідач повинен був би здійснювати оплату.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 34 500,00 доларів США (35 500,00 дол. США - 1 000,00 дол. США)з відповідача заборгованості по договору за період з 31.03.2016 по 31.10.2016 є обґрунтованими, а в частині стягнення 31 500,00 грн. основної заборгованості за договором є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо стягнення 2 649,41 дол. США пені судом зазначено, що оскільки, нарахування пені є похідної вимогою, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо стягнення 3 % річних місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 691,48 дол. США.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п.п. 3.2 та 3.3 договору термін надання ємності починається з 23.06.2015 (дата початку) та закінчується 31.12.2015 (дата закінчення). Сторони за взаємною згодою мають право продовжити дію терміну надання ємності (п. 3.4 договору).

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 4.1 договору клієнт зобов`язується сплачувати Спейскому наступні платежі за надану ємність (розділ 4 загальних умов про надання послуг): 4.1.1. щомісячна плата за послуги у розмірі 5 000,00 дол. США. Однак судом першої інстанції не було враховано, що оплата по договору має проводитись щомісяця.

23.06.2015 сторони уклали додаток № 1 до договору, в якому зазначили загальні умови для надання послуг.

01.01.2016 між сторонами договору підписано додаток № 3 до договору, відповідно до умов якого сторони продовжили дію з 01.01.2016 по 31.12.2016 включно.

Згідно з п. 2 додатку № 3 викладено п. 4.1.1. договору в наступній редакції: «щомісячна плата по послуги з 01.08.2016 становить 3 500,00 дол. США», судом першої інстанції також не враховано, що оплата має проводитись щомісяця.

Судом встановлено, що 01.01.2017 між сторонами укладено додаток № 4 до договору, відповідно до умов якого сторони домовились, що термін надання сервісної ємності продовжено з 01.01.2017 до 31.12.2017 включно та зазначили, що з 01.03.2017 змінюються банківські реквізити Спейскому.

Таким чином, відповідно до умов договору, зобов`язання відповідача по щомісячній оплаті до договором були продовжені до 31.12.2017. Будь - яких умов по звільненню відповідача від зобов`язання щомісячної оплати по договору, або відстрочення такої оплати вказаним додатком не передбачено.

Місцевий господарський суд не звернув уваги і не дослідив докази, які підтверджують, що договір розірвано позивачем з 24.08.2017 у зв`язку з несплатою відповідачем щомісячних платежів по договору, що зазначено у претензії позивача від 09.08.2017. При цьому у вказаній претензії позивачем було зазначено рахунок №ЕІ 170000556 на суму 3882,00 дол. США про сплату пені за затримку оплати по договору. Таким чином, Спейском надавав платні послуги відповідачу по 24.08.2017 включно.

Відповідно до п. 12.12 додатку № 1 до договору сторони домовились, що Спейском не зобов`язаний вести моніторинг використання клієнтом наданої ємності.

Судом встановлено, що послуги вважаються наданими в повному розмірі протягом терміну, вказаному в п. 3.2 договору, якщо не має спільно підписаних додатків до угоди про переривання у доступі за будь - який період дії договору.

Листом №133/1 від 20.07.2017 відповідач звертався до позивача та повідомив останнього, що у зв`язку зі суттєвою зміною обставин, які створили засади для укладання контракту між сторонами від 23.06.2015 щодо надання частот супутникової лінії зв`язку, починаючи з 01.08.2017 відповідач не потребує зазнаних послуг та просить укласти додаткову угоду щодо припинення контракту.

В матеріалах справи відсутні будь - які докази про переривання у доступі за весь період дії договору. За час дії договору відповідач не направляв будь - яких претензій стосовно не надання та/або не якісного надання космічного сегменту.

За умовами спірного договору саме на клієнта, а не на Спейском покладено обов`язок не пізніше 7 днів після закінчення кожного календарного місяця підписати, поставити печатку і направити Спейскому акт приймання послуг, при цьому суд першої інстанції помилково поклав зобов`язання саме на позивача доказування направлення актів виконаних робіт відповідачу, хоча умовами договору передбачено, що відповідач складає і відправляє Спейскому на підписання акти.

З матеріалів справи вбачається, що послуги за договором відповідач оплачував не регулярно, систематично порушуючи умови договору стосовно оплати, що призвело до значної заборгованості перед позивачем на дату подачі позову в сумі 66 000,00 доларів США.

Відповідно до ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом. Претензія розглядається в місячний строк з дня її одержання, якщо інший строк не встановлено цим Кодексом або іншими законодавчими актами. Обґрунтовані вимоги заявника одержувач претензії зобов`язаний задовольнити.

На підтвердження систематичного порушення зобов`язань за Договором з боку відповідача, позивач надав суду копію претензії від 09.11.2015 з перекладом, копію претензії від 22.09.2016 з перекладом, копію претензії від 09.08.2017 з перекладом, які були свого часу направлені відповідачу і в яких позивач вимагав сплатити заборгованість по договору.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 66 000,00 дол. США основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором позивач, відповідно до п. 4.1.1. договору просить стягнути з відповідача 2 % пені в розмірі 2 649,41 дол. США.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Як зазначено в статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положенням ч. 1 ст. 548 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В свою чергу, договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону).

Відповідно до п.4.1.1 загальних умов надання послуг, якщо замовник затримує будь-яку оплату у відповідності з договором більш ніж на чотирнадцять (14) днів з дати, коли цю оплату необхідно було провести, замовник зобов`язаний сплатити спейскому пеню у розмірі два відсотки (2%) на місяць від несплаченої суми на місяць, що додається щомісяця до несплаченої суми.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку пені вбачається, що позивачем нараховано пеню на рахунки (акти) від 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню пеня у розмірі 2 649,41 дол. США.

Також, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 2 552,27 дол. США.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку трьох процентів річних вбачається, що ним нараховано три проценти річних по актах за період з 31.03.2016 по 31.07.2017.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню 3 % річних у розмірі 2553,27 дол. США.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд не повно з`ясував всі істотні обставини справи та не надав належної оцінки доказам, представленим в обґрунтування підстав заявленого позову, а тому прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржником та не спростовано відповідачем.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Спейс-Коммюнікейшн Лтд. (Space-Communication LTD.) підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/2433/18 підлягає частковому скасуванню з вищевикладених підстав, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на відповідача, а також, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спейс-Коммюнікейшн Лтд. (Space-Communication LTD.) на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/2433/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/2433/18 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія ЕРА" (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 54, ) на користь "Спейс-Коммюнікейшн Лтд." (Space-Communication LTD.) (реєстраційний номер 51-139604-6, Гібор Спорт Білдінг, 7, Менахем Беджін Стріт, Рамат Ган 52521, Ізраїль (with registration number 51-139604-6, having its office at Gibor Sport Building, 7 Menahem Begin Street, Ramat Gan 52521, Israel) адреса представника: 04050, м. Київ, вул. Миколи Пімоненка, буд. 13 к, оф. 8) 66 000,00 дол. США основного боргу, 2649,41 дол. США пені, 2553,27 дол. США 3 % річних, 1069,00 дол. США судового збору за подання позову.»

3 Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія ЕРА" (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 54, ) на користь "Спейс-Коммюнікейшн Лтд." (Space-Communication LTD.) (реєстраційний номер 51-139604-6, Гібор Спорт Білдінг, 7, Менахем Беджін Стріт, Рамат Ган 52521, Ізраїль (with registration number 51-139604-6, having its office at Gibor Sport Building, 7 Menahem Begin Street, Ramat Gan 52521, Israel) адреса представника: 04050, м. Київ, вул. Миколи Пімоненка, буд. 13 к, оф. 8) 1603,50 дол. США судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи №910/2433/18 повернути до Господарському суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 30.05.2019 після виходу членів колегії суддів з тривалих відпусток.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко