ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р. Справа№ 911/3490/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Тищенко А.І.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Грищенко О.М. за довіреністю від 03.08.2018;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.03.2019 (повний текст складено 18.03.2019)

у справі №911/3490/17 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",

2. Хмельницький обласний державний центр експертизи сортів рослин з Державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Хмельницької області

про стягнення 4948,59 грн.,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14 березня 2019 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчих провадженнях № 56458493 та №56456036 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області по справі №911/3490/17 від 23.03.2018 за період з 24.05.2018 по 05.03.2019.

Зобов`язано Летичівський РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) та провести виконавчі заходи у виконавчих провадженнях № 56458493 та №56456036 у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Стягнуто із Летичівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 2500 гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Летичівський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 04.04.2019 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд необґрунтовано відхилив клопотання заявника про відкладення розгляду скарги, у зв`язку із чим він не зміг подати до суду докази, які підтверджують відсутність у діях державного виконавця ознак бездіяльності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на розшук майна боржника та виконання рішення суду.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019, у зв`язку із перебуванням суддів Коробенка Г.П. та Кравчука Г.А. у відпустках, для розгляду апеляційної скарги у справі сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Козир Т.П., суддів: Тищенко А.І., Чорногуза М.Г.

Представники відповідачів та органу ДВС у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання шляхом направлення ухвали суду за адресами державної реєстрації, що, відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Київської області від 26.02.2018 у справі №911/3490/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Хмельницького обласного державного центру експертизи сортів рослин з Державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Хмельницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 645 грн 89 коп. - 3% річних та 4302 грн 70 коп. інфляційних втрат коштів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 250 грн адвокатських витрат та 800 грн судового збору.

Стягнуто з Хмельницького обласного державного центру експертизи сортів рослин з Державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Хмельницької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 250 грн адвокатських витрат та 800 грн судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення Господарським судом Київської області 23.03.2018 було видано відповідні накази, які в подальшому були подані до Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області.

Постановою Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 24.05.2018 відкрито виконавче провадження №56458493 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/3490/17 від 23.03.2018 про стягнення з Хмельницького обласного державного центру експертизи сортів рослин з Державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Хмельницької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 250 грн. адвокатських витрат та 800 грн. судового збору.

Постановою Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 24.05.2018 відкрито виконавче провадження №56456036 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області по справі №911/3490/17 від 23.03.2018 про стягнення з Хмельницького обласного державного центру експертизи сортів рослин з Державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Хмельницької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 645 грн 89 коп. - 3% річних та 4302 грн 70 коп. інфляційних втрат.

Позивач звертався до Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області з клопотанням №01-1/06 від 01.06.2018 про вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 56458493 та № 56456036 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області по справі №911/3490/17 від 23.03.2018.

Вказане клопотання надіслано на адресу Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області згідно опису вкладення в цінний лист від 01.06.2018 і фіскального чека №55 від 01.06.2018 та вручено 15.06.2018 представнику органа ДВС згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №529.

За доводами позивача дане клопотання залишено органом ДВС без відповіді та задоволення, а виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання наказів Господарського суду Київської області по справі №911/3490/17 від 23.03.2018, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", вчинені не були, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із скаргою, у якій просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчих провадженнях № 56458493 та № 56456036 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області по справі №911/3490/17 від 23.03.2018 за період з 24.05.2018 по 05.03.2019;

- зобов`язати Летичівський РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) та провести виконавчі заходи у виконавчих провадженнях № 56458493 та № 56456036 у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження №56458493 та №56456036 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 23.03.2018 по справі №911/3490/17, до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Заперечуючи проти доводів скарги, орган ДВС додав до апеляційної скарги копію листа від 19.06.2018 за вих. №4296 (відповідь на запит позивача №01-1/06 від 01.06.2018), направленого на адресу позивача 19.06.2018, у якому державний виконавець повідомив що за цим клопотанням ним було направлено запити до реєструючих органів та вчиняють інші виконавчі дії.

На підтвердження вчинення виконавчих дій органом ДВС до апеляційної скарги додані наступні докази (у копіях):

- постанова про арешт майна боржника від 24.05.2018;

- постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження;

- витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- запит від 18.06.2018 до ДП "Держреєстри України" про надання інформації щодо зданого зерна;

- вимога державного виконавця від 18.06.2018 до Головного управління статистики у Хмельницькій області щодо надання форм статистичного спостереження;

- запит від 18.06.2018 до Красилівської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо надання інформації про боржника;

- запит від 18.06.2018 до Управління агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Летичівської РДА;

- запит від 18.06.2018 до ДП "Український інститут інтелектуальної власності";

- запит від 18.06.2018 до Інспекції ДАБК в Хмельницькій області;

- запит від 19.06.2018 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку;

- запит від 19.06.2018 до Летичівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області;

- запит від 25.05.2018 до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області;

- акт державного виконавця від 20.06.2018 про відсутність боржника за місцем реєстрації;

- запит від 24.10.2018 до Управління Державної казначейської служби у Летичівському районі Хмельницької області;

- запит від 25.09.2018 до Регіонального сервісного центру МВС у Хмельницькій області;

- постанову від 19.10.2018 про розшук майна боржника;

- відповіді на окремі з вищенаведених запитів.

Згідно з ч.3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заявник апеляційної скарги обґрунтував неможливість подання вказаних доказів суду першої інстанції тим, що він не отримував копію скарги ТОВ "Компанія "Ніко Тайс" на бездіяльність відділу ДВС, у зв`язку із чим ним було направлено суду клопотання від 12.03.201,9 у якому він просив надіслати копію скарги і перенести розгляд справи на іншу дату, однак, вказане клопотання було судом відхилено.

Апеляційний господарський суд вважає даний випадок винятковим, у зв`язку із чим приймає зазначені докази.

За наслідками розгляду скарги бездіяльність органу ДВС суд першої інстанції прийшов до висновку щодо її обґрунтованості, у зв`язку із чим задовольнив її в частині визнання неправомірною бездіяльності органу ДВС та зобов`язання усунути допущені порушення. При цьому суд також відмовив у задоволенні скарги в частині зобов`язання внести документи до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, при здійснені заходів примусового виконання рішень виконавець повинен діяти виключно у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 11 цієї Інструкції перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Частиною восьмою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Тобто, наслідком здійснення державним виконавцем виконавчих дій, зазначених в статтях 10, 48 Закону України "Про виконавче провадження", є повне виконання судового рішення.

При цьому, висновок щодо "безрезультатності" та/або "неможливості розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин» буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2018 були відкриті виконавчі провадження та накладено арешт на майно боржника. Після отримання звернення стягувача від 01.06.2018 державний виконавець лише 18.06.2018 та 19.06.2018 направив окремі запити щодо отримання інформації про майно боржника, у подальшому окремі запити були направлені 25.09.2018 та 24.10.2018, а постанова про розшук майна боржника винесена лише 19.10.2018.

Отже, згідно наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів чого ним надано не було ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (див. рішення у справі "Трихліб проти України", заява N 58312/00, пп. 25 - 32, від 20 вересня 2005 року, у справі "Іммобіліаре Саффі проти Італії", заява N 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, п. 66).

У рішенні у справі "Анацький проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що з огляду на невиконання рішення з грудня 2002 року, приблизно два роки та одинадцять місяців, та неспроможність здійснити необхідні заходи для виконання рішення на користь заявника державні органи позбавили п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1 Протоколу N 1 їх практичного змісту. Таким чином, у цій справі п. 1 статті 6 Конвенції та стаття 1 Протоколу N1 були порушені. ("Анацький проти України", N 10558/03, пп. 22 - 23, рішення від 13 грудня 2005 року).

Отже, внаслідок невжиття всіх передбачених чинним законодавством заходів для примусового виконання судового рішення, органом державної виконавчої служби порушені права позивача (стягувача у виконавчому провадженні) та вимоги ст.ст.129, 129-1 Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Конвенції, ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, що може призвести до завдання збитків державі

Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до юридично правильного висновку про те, що невжиття державним виконавцем всіх передбачених заходів свідчать про порушення державним виконавцем принципів своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, а тому скарга позивача на бездіяльність органу державного виконавця в частині визнання неправомірною бездіяльності органу ДВС та зобов`язання усунути допущені порушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача у скарзі зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Летичівського РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження, до Автоматизованої системи виконавчого провадження, то у задоволенні скарги в цій частині суд першої інстанції обґрунтовано відмовив, оскільки у суду відсутні повноваження приймати рішення замість державного виконавця.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які виразились у відхиленні його клопотання про відкладення розгляду справи, то вказані доводи є необґрунтованими, оскільки місцевий господарський суд 07.03.2019, тобто, завчасно, повідомив апелянта про призначення розгляду скарги на 14.03.2019, а згідно зі ст. 343 ГПК України скарга повинна бути розглянута у десятиденний строк і неявка сторін та виконавця не перешкоджає її розгляду.

Інші доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 14 березня 2019 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.06.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Г. Чорногуз

А.І. Тищенко