ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 рокуСправа № 912/414/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/414/19

за позовом: Приватного підприємства "Удача", 28622, Кіровоградська обл., Устинівський р-н, с. Ганно-Требинівка, вул. Дзержинського, 4

до відповідача: Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)", 28624, Кіровоградська обл., Устинівський р-н, с. Інгульське

про стягнення 96 190,80 грн,

Представники учасників судового процесу:

від позивача - Заболотний П.Л. , довіреність № 03/18 від 17.12.18 ордер серія КР №64322 від 24.05.2019 року, свідоцтво №636 від 26.11.2008 року;

від відповідача - участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Удача" до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" про стягнення заборгованості за договорами проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції № Г-001/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-002/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-003/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-004/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-005/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-006/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-007/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-008/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-009/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, № Г-010/17 від 03.03.2017 в сумі 96190,80 грн, на загальну суму 961908 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 14.02.19 по справі №912/158/19 роз`єднано позовні вимоги та виділено, зокрема, позовну вимогу Приватного підприємства "Удача" про стягнення з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)" 96190,80 грн. за договором № Г-007/17 від 03.03.18 в самостійне провадження.

Оригінали матеріалів справи №912/158/19 залишено у вказаній справі.

Для самостійного провадження щодо позовної вимоги Приватного підприємства "Удача" про стягнення з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)" 96190,80 грн. за договором № Г-007/17 від 03.03.18 передано до канцелярії суду завірені судом копії позовної заяви та документів, що стосуються безпосередньо виділеної позовної вимоги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 14.02.19 вищезазначеній виділеній позовній вимозі із справи №912/158/19 в окрему справу присвоєно єдиний унікальний номер 912/414/19.

Ухвалою від 19.02.2019 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/414/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 06.03.2019 о 16:00 год.

04.03.2019 Державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)" подано відзив на позовну заяву від 28.02.2019 №б/н, відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позову Приватного підприємства "Удача" відмовити.

У своєму відзиві відповідач зазначає, що оскільки Договір № Г-007/17 від 03.03.2017 на проведення сільськогосподарських робіт суперечить, зокрема, вимогам статей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ч. 1 статті 3, ст. 4 закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", то такий договір та додаток до цього договору, яким визначено перелік робіт з актами виконаних робіт до нього підлягають визнанню недійсними з моменту його укладення відповідно до ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такий договір є пов`язаним з предметом спору.

Ухвалою від 06.03.19 відповідачеві повідомлено, що ним у відзиві на позов здійснено посилання на положення ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року та наголошено, що відповідач не позбавлений можливості звернутись з іншою позовною заявою до позивача з вимогою про визнання недійсним Договір № Г-007/17 від 03.03.2017.

06.03.2019 до господарського суду надійшла заява Приватного підприємства "Удача" про розгляд справи № 912/414/19 без участі уповноваженого представника позивача. Повідомлено про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 06.03.2019 не забезпечили.

Однак, 06.03.2019 від Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)" на адресу господарського суду надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач просить оголосити перерву у судовому засіданні з метою надання додаткових доказів та про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні, у зв`язку з необхідністю дослідження судом дійсності Договору, згідно якого позивач просить стягнути кошти. Судові засідання просить проводити без його участі.

Ухвалою від 06.03.19 клопотання відповідача від 06.03.2019 про оголошення перерви та перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження задоволено, справу № 912/414/19 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та оголошено перерву у підготовчому засіданні у справі №912/414/19 до 03.04.2019 на 14:30 год.

28.03.19 відповідачем подано до матеріалів справи додаткові письмові пояснення, в яких зазначено наступне. Відповідно до актів виконаних робіт, датованих 17.08.17, усі види робіт (культивація, сівба, внесення гербіцидів, міжрядний обробіток) виконано в один день, що є неможливим, та суперечить вимогам абз. 2 пункту "1.2 Договору, відповідно до якого після завершення кожного виду робіт підрядник надає замовнику акт із зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт.

Також відповідач зазначає, що предметом договорів № Г-001/17, № Г-002/17, № Г-003/17, № Г-004/17, № Г-005/17, № Г-006/17, № Г-007/17, № Г-008/17, № Г-009/17 є виконання робіт на одній земельній ділянці площею 20 га, яка розташована на полі № 54 (Завтурове)", що свідчить про необхідність виконання одних і тих самих робіт на одній і тій самій земельній ділянці 9 разів підряд.

Крім того, відповідач зауважує, що позивач не надав доказів того, що роботи відповідно до умов договору проводилися під наглядом замовника, не надав доказів узгодження між сторонами строків виконання таких робіт. Зазначена в договорі земельна ділянка площею 20 га на місцевості не визначена, її межі не встановлено, полів під номерами 54 та 55 в Державному підприємстві та в Установі № 37, яка є постійним користувачем земель, відповідно до Державного акту не існує.

Відповідач стверджує, що надані позивачем документи підписані колишнім директором відповідача Шевченко Т.В., дію контракту з яким не було пролонговано Міністерством юстиції України у зв`язку із суттєвими недоліками в його роботі. На підприємстві жодних відомостей про укладання зазначених договорів та про виконання зазначених робіт і підписання актів виконаних робіт ніколи не було, відповідні документи представники ДП вперше побачили лише після отримання позовної заяви. В бухгалтерському обліку підприємства цих договорів та зобов`язань щодо оплати виконаних робіт не існує, в журналі реєстрації договорів записи про реєстрацію зазначених договорів відсутні. У відповідача є підстави вважати, що колишній директор Державного підприємства Шевченко Т.В. підписав ці документи виключно в рамках реалізації умислу, направленого на незаконне заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах.

Підготовче засідання, призначене на 03.04.19, не відбулось у зв`язку з тим, що суддя Макаренко Т.В., в провадженні якої перебуває дана справа з 29.03.19 по 05.04.19 включно була тимчасово непрацездатна.

Крім того, відповідного до наказу голови суду № 13 від 22.03.2019 в період з 07 по 12 квітня 2019 року суддя Макаренко Т.В. перебувала у відрядженні по підготовці суддів окружних господарських судів в Дніпропетровському регіональному відділенні Національної школи суддів України в м. Дніпро.

Після усунення обставин, внаслідок яких судовий розгляд даної справи не відбувся, ухвалою від 15.04.19 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 912/414/19 на 30 днів та призначено підготовче засідання по справі на 22.04.19 о 16:00 год.

У підготовчому засіданні 22.04.19 сторони правом на участь своїх представників не скористалися, хоча повідомлялися про час та місце його проведення належним чином.

Ухвалою від 22.04.2019 господарський суд закрив підготовче провадження у справі №912/414/19. Справу № 912/414/19 призначив до судового розгляду по суті на 26.04.2019 о 14:45 год. Визначив резервну дату судового засідання - 27.05.2019 о 14:00.

У судовому засіданні 26.04.2019 оголошено перерву до 27.05.2019 на 14 год. 00 хв. в порядку норм ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 27.05.19 приймав участь представник позивача, який повідомив про підтримку заявлених позовних вимог

Відповідач правом на участь свого представника у засіданні суду 27.05.19 не скористався, хоча є належним чином повідомленим про час та місце його проведення, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справу розглянуто в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2017 між Приватним підприємством "Удача" (далі - Підрядник, позивач) та Державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" (далі - Замовник, відповідач) укладено договір № Г-007/17 проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції (далі - Договір, а.с. 96-99), відповідно до якого підрядник приймає на себе зобов`язання виконати наступний вид робіт направлений на вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 20 га, яка розташована на полі № НОМЕР_1 (Завтурове), яке знаходиться у користуванні замовника: боронування, культивація, сівба, коткування, внесення мінеральних добрив, внесення засобів захисту рослин, збирання врожаю, дискування, оранка, подрібнення рослинних решток, перевезення зібраного врожаю, на замовлення замовника, а замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити і вартість у строки та на умовах, що визначаються цим Договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що об`єм робіт, що будуть виконуватись підрядником, визначається актами виконаних робіт, який є обов`язковим додатком до цього Договору. Після завершення кожного виду робіт підрядник надає замовнику акт з зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт.

Роботи по цьому Договору виконуються обладнанням підрядника використання власним паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, посівного матеріалу. (п. 1.3. Договору)

Відповідно до цього Договору підрядник зобов`язаний, зокрема, використовувати в ході робіт власне обладнання та розхідні матеріали, виконувати роботи належної якості відповідно до вимог замовника та надавати замовнику на підпис акт прийому-здачі робіт, що фактично були виконані згідно порядку виконання робіт зазначеному у п. 3 цього Договору.

Відповідно до цього Договору, замовник зобов`язаний, зокрема, проводити оплату робіт, виконаних підрядником у відповідності до умов цього Договору. (розділ 2 Договору)

Розділом 4 Договору визначено ціну договору та фінансові розрахунки. Так, загальна вартість виконаних робіт вираховується з врахуванням загального об`єму виконаних робіт та часу витраченого на виконання даної роботи, а також витратних матеріалів, які були використані при здійсненні договору. Ціна визначається з врахуванням вартості паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, вартості посівного матеріалу.

Ціна на роботи визначається з врахуванням середньо ринкових цін, які діють у відповідній місцевості.

Остаточна ціна Договору визначається відповідно до актів виконаних робіт з врахуванням ціни на ПММ, витратні матеріали, посівний матеріал, мінеральні добрива та інше на момент придбання даних матеріалів підрядником.

Розрахунок по Договору проводиться щорічно після виконання всіх робіт підрядником відповідно до додатку до даного Договору та підписання актів виконаних робіт.

Вартість окремих видів робіт встановлюється щорічно відповідно до ринкової вартості робіт, витратних матеріалів, посівного матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин та інше.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, що виражаються у зроблених останньою витратах або пошкодженні майна. (п. 5.1. Договору)

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання сторін своїх зобов`язань. (п. 8.1. Договору)

Всі додатки до Договору, підписані під час дії Договору, являються обов`язковими до виконання сторонами договору в повному обсязі.

Договір підписаний повноважними представниками (керівниками) сторін: Т.В. Шевченко з боку замовника та Р.В. Зінченко з боку підрядника, а також скріплений печатками підприємств.

Додатком №1 без дати до Договору, сторони передбачили перелік робіт на 2017 рік, вартість робіт та нормовитрати палива, який також підписаний тими ж повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств. (а.с. 99)

На виконання умов Договору повноважними представниками сторін 17.08.2017 підписано та скріплено печатками підприємств Акти виконаних робіт відповідно до Договору (а.с. 100-105).

Вказаними актами встановлено та підтверджено виконання робіт за договором на загальну суму 96 190,80 грн. Крім іншого сторони погодили, що роботи виконані якісно, зауваження відсутні.

Підписання даних актів сторонами є підставою для проведення перерахування коштів за виконану роботу після отримання рахунку за виконану роботу, але не пізніше ніж до 31.12.2017.

17.08.2017 Приватне підприємство "Удача" виставило Державному підприємству "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 37)" рахунок-фактуру № 7 на суму 96 190,80 грн.

У передбачений Договором та вищевказаними актами строк відповідач розрахунок за виконані роботи не провів.

Несплата відповідачем виконаних позивачем робіт за договором і стало підставою для звернення з даним позовом.

Розглядаючи позов по суті, господарський суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України)

Статтею 846 Цивільного кодексу України передбачено, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

За ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов Договору здійснено відповідно до п. 1.1 Договору наступні роботи: культивацію загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 6 618,00 грн; культивацію 2 рази загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 6 625,00 грн, сівбу соняшника загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального та посівного матеріалу - 52 961,00 грн; внесення гербіцидів загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального та гербіциду - 19 736,80 грн; міжрядковий обробіток загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 5 125,00 грн та міжрядковий обробіток 2 рази загальною вартістю робіт з врахуванням вартості пального - 5 125,00 грн.

Зазначений факт підтверджується підписаними актами виконаних робіт відповідно до Договору від 17.08.2017 (а.с. 100-105).

Факт підписання таких актів засвідчує, що замовник погодився з якістю та належністю проведених підрядником сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції, а відтак відступів від умов договору або інших недоліків замовником не встановлено.

Відповідно до умов Договору, ДП "Сільськогосподарське підприємство ДКВС (№37)" мав оплатити надані роботи по збиранню ранніх зернових за виставленим рахунком-фактурою у крайній строк до 31.12.2017.

Як зазначено вище, зобов`язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України, ст. 174 ГК України підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має також має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 526 ЦК Україні та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо підстав невиконання ним своїх зобов`язань за Договором підряду № Г-007/17 від 03.03.17, викладені у відзиві та додаткових письмових поясненнях, з огляду на таке.

Укладений між сторонами договір з додатками та акти приймання виконаних робіт підписано повноважними представниками обох сторін та скріплено печатками останніх. Вільне волевиявлення учасників правочину є однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Підписання договору його сторонами є тими конклюдентними діями (зовнішній вияв волі), у яких втілюється воля осіб укласти правочин. Правочин, який вчиняється юридичними особами, поряд з вимогою скріпити такий договір печаткою, підписується особами, які повинні мати відповідні повноваження. Укладений між сторонами договір з додатками та акти приймання виконаних робіт цілком відповідають вимогам чинного законодавства: підписані особами, які мають відповідні повноваження, та скріплені печатками юридичних осіб, що є сторонами у цій справі.

Жодних доказів зловживання директором відповідача ОСОБА_1 своїм службовим становищем чи скоєння корупційного правопорушення при підписанні вищезазначених документів відповідачем не надано. Матеріали справи також не містять доказів порушення кримінальної справи щодо колишнього директора відповідача Шевченко Т.В. Крім того, ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)", не заперечує справжність підписів та печаток сторін на оскаржуваних угодах.

Факт непродовження трудового контракту з Шевченко Т.В., на який посилається відповідач, жодним чином не впливає на дійсність підписаних ним документів під час здійснення повноважень директора ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37)".

Господарський суд також враховує, що в ухвалі від 06.03.19 у даній справі суд звернув увагу відповідача, що, відповідно до ч. 3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній після 15.12.2017) ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою саме позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

За викладених обставин, правом на звернення з відповідною заявою про визнання недійсним Договору № Г-007/17 від 03.03.2017 у даній справі, наділений лише позивач, в даному випадку - Приватне підприємство "Удача".

Приватним підприємством "Удача" жодних заяв та клопотань в порядку норм ст. 237 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не подано.

В свою чергу, господарським судом зверталась увага відповідача на його право звернутись до суду з позовною заявою до позивача з вимогою про визнання недійсним Договору № Г-007/17 від 03.03.2017.

Однак, таке право відповідачем не було реалізовано, відтак, на момент розгляду спору, Договір підряду № Г-007/17 від 03.03.2017 є дійсним та обов`язковим до виконання.

Відповідач намагається переконати суд, що укладений між сторонами договір з додатками та акти приймання виконаних робіт є фіктивними.

Так, згідно з частиною 1 статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином.

За приписами п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Отже, для визнання зобов`язання таким, що вчинено фіктивно, закон вимагає наявність наступних умов: вина осіб, що проявляється у формі умислу, який спрямований на вчинення фіктивного договору; такий умисел повинен виникнути у сторін до моменту укладення договору; метою укладення такого договору є відсутність правових наслідків, обумовлених договором. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає підстав стверджувати, що зобов`язання вчинялося фіктивно. У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 по справі №909/330/16).

В той же час, на переконання суду, матеріалами справи не підтверджено, що договір з додатками та акти приймання виконаних робіт є фіктивними та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності усіх вищезазначених документів.

Господарський суд також враховує, що роботи, передбачені умовами укладеного між сторонами договору, споживаються в процесі виконання та перевірити реальність їх виконання в натурі та на місцевості через два роки не є можливим, факт виконання таких робіт підтверджується лише первинними документами, наданими позивачем до матеріалів справи.

В той же час, господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що предметом договорів № Г-001/17, № Г-002/17, № Г-003/17, № Г-004/17, № Г-005/17, № Г-006/17, № Г-007/17, № Г-008/17, № Г-009/17 є виконання робіт на одній земельній ділянці площею 20 га, яка розташована на полі № 54 (Завтурове)", що свідчить про необхідність виконання одних і тих самих робіт на одній і тій самій земельній ділянці 9 разів підряд.

Відповідно до усних пояснень позивача, наданих суду, поле номер 54 поділено на декілька земельних ділянок однакової площі 20,0 га, виконання робіт на кожній з яких є предметом окремого договору підряду. Хоча усі земельні ділянки знаходяться на одному полі, вони є різними.

Твердження відповідача, що поле № 54 не належить йому, також сприймається господарським судом критично, оскільки, до матеріалів справи не надано відповідних доказів із переліком усіх земель, що перебували у власності чи користуванні відповідача у 2017 році, в той же час, укладені з позивачем договори та подані до матеріалів справи докази свідчать про те, що відповідач такими землями розпоряджався та використовував їх.

Зокрема, позивачем подано до матеріалів справи копію листа про надання інформації ДУ "Устинівський виправний центр (№ 37)" від 28.02.19, копію листа сільського голови Інгульської сільської ради від 07.03.19, копію звіту 29 сг від 01.12.18 разом із супровідним листом, копію листа управління агропромислового розвитку Устинівської РДА від 09.02.18, копію листа про надання інформації ДУ "Устинівський виправний центр (№ 37)" від 28.03.19 та копію листа ДП "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№ 37) від 10.04.19 (а.с. 215-227), зі змісту яких вбачається, що земельні ділянки, які надані у постійне користування установі ІК 305/37 згідно державного акта на право постійного користування землею серії КР 002 перебувають на балансі та використовуються відповідачем.

Крім того, відповідач зауважує, що позивач не надав доказів того, що роботи відповідно до умов договору проводилися під наглядом замовника, не надав доказів узгодження між сторонами строків виконання таких робіт. В той же час, підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт свідчить про їх здійснення належним чином та прийняття відповідачем у повному обсязі. Господарський суд враховує, що відповідно до абз. 2 п. 1.2 Договору після завершення кожного виду робіт підрядник надає замовнику акт з зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт. Вказане узгоджується з п. 2.1.3 Договору. Відповідачем не спростовано факту надання йому підрядником таких актів відповідно до умов договору. В той же час, умови договору не містять обов`язку сторін щодо підписання зазначених актів в певний проміжок часу після виконання робіт. Умовами п. 4.4. Договору визначено, що розрахунок по договору проводиться щорічно після виконання всіх робіт підрядником відповідно до додатку та підписання актів виконаних робіт.

Відповідач стверджує, що на підприємстві жодних відомостей про укладання зазначених договорів та про виконання зазначених робіт і підписання актів виконаних робіт ніколи не було, відповідні документи представники ДП вперше побачили лише після отримання позовної заяви. В бухгалтерському обліку підприємства цих договорів та зобов`язань щодо оплати виконаних робіт не існує, в журналі реєстрації договорів записи про реєстрацію зазначених договорів відсутні. Однак, на переконання господарського суду вказане може свідчити виключно про неналежне ведення бухгалтерського обліку відповідачем та журналу реєстрації договорів на підприємстві. Крім того, оскільки укладений між сторонами договір не було визнано недійсним, зазначені обставини не впливають на обов`язки сторін щодо його виконання.

Таким чином, на переконання господарського суду, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність правових підстав для невиконання своїх зобов`язань за договором підряду № Г-007/17 від 03.03.17 в частині повної та своєчасної оплати прийнятих робіт.

На час розгляду справи відповідач свої зобов`язання в частині оплати робіт не виконав, доказів сплати 96 190,8 грн суду не подав, будь-яких заперечень стосовно суми позову не надав.

Оскільки, сторонами не надано до матеріалів справи доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором та сплати 96 190,8 грн боргу, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 96 190,8 грн, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Крім того, позивач просив у поданому позові стягнути з відповідача 10 000,00 грн витрат на правову допомогу, однак доказів фактичного понесення зазначених витрат до матеріалів справи не надано, відтак підстави для стягнення зазначених коштів з відповідача наразі відсутні.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" (с. Інгульське, Устинівський район, Кіровоградська область, ) на користь Приватного підприємства "Удача" (28622, Кіровоградська обл., Устинівський р-н, с. Ганно-Требинівка, вул. Дзержинського, 4 , ) заборгованість в сумі 96 190,80 грн. за договором № Г-007/17 від 03.03.2018р., а також судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачеві ( АДРЕСА_1 . Ганно АДРЕСА_2 , вул. АДРЕСА_3 та його представнику Заболотньому П.Л., АДРЕСА_4 ) та відповідачеві (28624, Кіровоградська обл., Устинівський район, с. Інгульське).

Повне рішення складено 05.06.19.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.