СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Справа № 908/1543/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом - адвокат Сокольвяк О.С.

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом Манько Є.В. особисто

розглянувши апеляційну скаргу ФОП Манько Є.В., смт. Мангуш, Донецької обл., (вх.№700Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2019 у справі № 908/1543/18 (повний текст якого складено та підписано 01.02.2019 суддею О.В. Черновою у приміщенні зазначеного суду)

за позовом ФОП Богданова М.О., м. Бердянськ Запорізької обл.;

до ФОП Манько Є.В ., смт Мангуш, Донецької обл.;

про визнання розірваним з 25.04.2018 договору оренди нежитлового приміщення №1 від 05.04.2017;

та за зустрічним позовом ФОП Манько Є.В., смт Мангуш, Донецької обл.;

до ФОП Богданова М.О. , м. Бердянськ Запорізької обл.;

про визнання недійсним одностороннього правочину щодо припинення договору оренди №1 від 05.04.2017 нежитлового приміщення, усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець Богданов Максим Олександрович, м. Бердянськ Запорізької області звернувся до господарського суду Запорізької області із позовом до фізичної особи - підприємця Манько Євгенії Валеріївни, смт. Мангуш, Донецької обл., про визнання розірваним з 25.04.2018 договору оренди нежитлового приміщення №1 від 05.04.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем істотних умов договору оренди нежитлового приміщення №1 від 05.04.201, зокрема, не внесення орендної плати, внаслідок чого виникли підстави для розірвання спірного договору.

В листопаді 2018 ФОП Манько Є.В. звернулась до господарського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою до ФОП Богданова М.О. про визнання недійсним одностороннього правочину щодо припинення договору оренди №1 від 05.04.2017 нежитлового приміщення, усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилається на протиправне вчинення позивачем одностороннього правочину, який полягає у достроковому односторонньому розірванні договору оренди №1 від 05.04.2017 з порушенням вимог діючого законодавства, внаслідок чого останній підлягає визнанню недійсним, а також на здійснення з боку орендодавця перешкод у користуванні орендованим приміщенням.

Рішенням господарського суду Донецької області від 31.01.2019 у справі № 908/1543/18 відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ФОП Богданова М .О. , м. Бердянськ Запорізької обл., до ФОП Манько Є .В., смт. Мангуш, Донецької обл., про визнання розірваним з 25.04.2018 договору оренди нежитлового приміщення №1 від 05.04.2017.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ФОП Манько Є.В., смт. Мангуш, Донецької обл., до ФОП Богданова М.О ., м. Бердянськ Запорізької обл., про визнання недійсним одностороннього правочинну щодо припинення договору оренди №1 від 05.04.2017 нежитлового приміщення, усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням - відмовлено повністю.

ФОП Манько Є.В . із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2019 у справі № 908/1543/18 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого листом від 25.04.2018 та усунення перешкоди ФОП Богдановим М.О. в користуванні ФОП Манько Є.В. нежитловим приміщенням другого поверху площею 150кв.м, яке знаходиться в будівлі за адресою: м. Бердянськ, вул. Морська, 4-Г, а також допоміжними приміщеннями, літнім майданчиком та територією, що прилягає до будівлі. Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого листом від 25.04.2018 та усунення перешкоди ФОП Богдановим М.О. в користуванні ФОП Манько Є.В. нежитловим приміщенням другого поверху площею 150кв.м, яке знаходиться в будівлі за адресою: м. Бердянськ, вул. Морська, 4-Г, а також допоміжними приміщеннями, літнім майданчиком та територією, що прилягає до будівлі. Судові витрати щодо розгляду справи в першій інстанції та апеляції покласти на ФОП Богданова М.О.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було неправомірно залучено до матеріалів справи докази в обґрунтування первісних позовних вимог, оскільки дані докази не були надіслані відповідачеві в порушення вимог ч. 9 ст. 80 ГПК України.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовані положення ч. 6 ст. 762 ЦК України та ст. 795 ЦК України, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що 29.06.2018 орендодавець мав право на розірвання спірного договору оренди.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 07.05.2019. Встановлено строк для подання відзиву.

Позивач за первісним позовом 02.05.2019 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 оголошено про перерву розгляді справи до 29.05.2019.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як зазначає ФОП Богданов М.О. у своїй позовній заяві, 05 квітня 2017 року між фізичною особою - підприємцем Богдановим Максимом Олександровичем (далі - орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Манько Євгенією Валеріївною (далі - орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №1 (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Бердянськ Запорізької область, вул . Морська (Мазіна ), 4Г, а саме приміщення другого поверху площею 150 кв.м., а також допоміжні приміщення, літній майданчик та територію, що прилягає до будівлі (далі - об`єкт оренди).

Сторони визначили, що цільовим призначенням об`єкту оренди за цим договором є розміщення об`єкту громадського харчування та розваг (кафе, ресторану, розважального центру з басейном, тощо) (п.1.3. договору).

Згідно з п.2.1. договору, сторони домовились, що об`єкт оренди передається в тимчасове платне користування орендарю строком на 3 (три) календарні роки, який обчислюється з моменту складання та підписання сторонами акту прийому - передачі об`єкта оренди за цим договором. Після закінчення строку оренди у відповідності до п.2.1. цього договору, договір вважається припиненим (п.2.2.).

Пунктом 2.3. договору визначено, що об`єкт оренди вважається переданим орендодавцем та прийнятим орендарем з моменту підписання акту прийому - передачі об`єкту оренди.

Відповідно до п.3.1. договору розмір орендної плати за користування об`єктом оренди складає 158 000,00 грн. за 1 календарний рік.

Умовами п.3.2. договору визначено, що сторони домовились, що орендна плата сплачується в порядку передплати за наступним графіком:

на дату укладання цього договору - 53 000,00 грн.;

до 15 липня 2017 року - 53 000,00 грн.;

до 15 жовтня 2017р. - 52 000,00 грн.;

до 15 квітня 2018 року - 53 000,00 грн.;

до 15 липня 2018 року - 53 000,00 грн.;

до 15 жовтня 2018 року - 52 000,00 грн.;

до 15 квітня 2019 року - 53 000,00 грн.;

до 15 липня 2019 року - 53 000,00 грн.;

до 15 жовтня 2019 року - 52 000,00 грн.

Орендна плата сплачується у безготівковій формі, шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця, вказаний у п.11.1. цього договору, або у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів орендодавцю або його законному представнику. Факт передачі грошових коштів готівкою має підтверджуватися розпискою орендодавця про отримання оплати орендної плати за цим договором (п.3.2, 3.3. договору).

Розділами 5 та 6 договору визначено права та обов`язки сторін.

Так, п.5.2.2. договору встановлено, що орендодавець зобов`язаний забезпечити на весь час дії цього договору підключення об`єкту оренди до електричних мереж з потужністю не менше 20 КВт, та напругою 220В/380В та до мереж водопостачання та каналізації.

Згідно з п.6.2.1. договору орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати оренду плату та комунальні платежі.

За приписами п.7.2. договору у випадку порушення орендарем обов`язків, передбачених п.6.2.1. цього договору, протягом десяти днів, орендодавець розриває цей договір в односторонньому порядку. В цьому випадку орендодавець не компенсує орендарю суму витрат на невід`ємні поліпшення, які зроблені на момент розірвання договору.

Договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку.

25 травня 2017 року між сторонами підписано акт прийому - передачі нежитлового приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди. Пунктом 3 акту сторонами визначено технічний стан об`єкту оренди як задовільний, а також зазначено, що у другого поверху побиті стекла у кількості - 23 вікна. Зазначений акт підписаний відповідачем без зауважень.

Так, на виконання умов договору, позивачем встановлено 25 склопакетів на об`єкті оренди , що підтверджується договором купівлі - продажу від 01.08.2017, актом виконаних робіт від 15.09.2017, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 102,103).

Листами від 17.02.2018, від 15.03.2018 та від 04.04.2018 відповідач звернувся до позивача з вимогою усунути порушення умов п.5.2.2. договору оренди №1 від 05.04.2017 шляхом забезпечення підключення об`єкту оренди до електричних мереж з потужністю не менше 20 КВт, та напругою 220В/380В.

Листом від 12.04.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити до 15.04.2018 орендну плату у розмірі 53 000,00 грн.

Листом від 14.04.2018 позивач повідомив відповідача про можливість розірвання договору в односторонньому порядку у зв`язку з несплатою орендної плати.

15.04.2018 відповідач листом б/н надав відповідь на лист позивача від 14.04.2018, в якій зазначив, що акт прийому - передачі об`єкту оренди підписаний 25.05.2017, з огляду на що наступний строк оплати орендної плати є 25.05.2018. Крім того, відповідачем зазначено про неможливість використання орендованого майна внаслідок порушення позивачем п.5.2.2. договору, у зв`язку з чим відповідач звільнений від сплати орендної плати на підставі ч.6 ст.762 ЦК України. Разом з цим, відповідач повідомив позивача про здійснення представником останнього перешкод у користуванні орендованого майна, що також спричиняє неможливість використання об`єкту оренди.

Листом від 16.04.2018 відповідач повідомив позивача про відключення представником останнього електропостачання об`єкту оренди з 24.02.2018 по 16.04.2018, що зумовило неможливість використання орендованого приміщення у зв`язку з чим відповідач звільнений від сплати орендної плати згідно з ч.6 ст.762 ЦК України.

25 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача з листом б/н, в якому зазначив про несплату орендної плати у розмірі 53 000,00 грн. станом на 25.04.2018, з огляду на що зазначив про необхідність припинення дії договору оренди від 05.04.2017 та запропонував повернути об`єкт оренди за актом прийому - передачі. Доказів отримання відповідачем зазначеного листа матеріали справи не містять.

26.04.2018 листом б/н відповідач надав відповідь позивачу, в якій зазначив про обставини, викладені у попередніх листах.

Листом від 27.04.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати перелік обладнання, яке знаходиться в орендованому нежитловому приміщенні.

Листами від 02.05.2018 та від 08.05.2018 позивач повідомив відповідача про факти порушення умов спірного договору та законодавства України.

Листом від 29.06.2018, який отриманий відповідачем 04.07.2018р., позивач повідомив відповідача про припинення договору оренди від 05.04.2017 з 25.04.2018 на підставі п. 7.2. договору.

З урахуванням наведеного, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом про визнання розірваним з 25.04.2018 договору оренди нежитлового приміщення №1 від 05.04.2017.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

За ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з частиною 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який у нього знаходиться, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування позовних вимог надано копію договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 05.04.2017 та копію акту прийому - передачі нежитлового приміщення від 25.05.2017.

Колегією суддів дослідженням даних документів встановлено, що додані до позовної заяви копія договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 05.04.2017 та копія акту прийому - передачі нежитлового приміщення від 25.05.2017 не засвідчені належним чином на відповідність її оригіналу. Тому вказані копії не можуть бути прийняті судом і розглянуті як докази по справі.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач не належним чином оформив документи, які додав до позовної заяви у якості доказів, тому вони є недопустимими доказами в розумінні статей 76,77, 91 ГПК України, що позбавляє суд правової можливості у встановлений законом процесуальний спосіб перевірити обставини справи та встановити наявність правовідносин між сторонами у справі.

Статтями 74,76,77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу викладеного первісний позов не підлягає задоволенню.

Що стосується зустрічних позовних вимог відповідача про визнання недійсним одностороннього правочинну щодо припинення договору оренди №1 від 05.04.2017 нежитлового приміщення, усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи обставини спору та обґрунтування зустрічного позову, одностороння відмова орендодавця від договору є оспорюваним правочином.

Підстави визнання оспорюваного правочину недійсним, встановлені законом, перелічені у частинах 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

У зустрічному позові позивачка послалась як на порушення вимог ч.1 ст. 291 ГК України (заборона односторонньої відмови від договору оренди), так і на невідповідність одностороннього правочину ч.6 ст. 762 ЦК України (право орендаря відмовитись від оплати оренди за час, коли майно не могло бути використане ним з причин, за які орендар не відповідає).

Колегія суддів дослідивши ці підстави і проаналізувавши встановлені у справі обставини, не вбачає підстав визнання правочину недійсним.

Так, на думку колегії суддів, в разі конфлікту ч.1 ст. 291 ГК України із нормою ч.3 ст. 651 ЦК України застосуванню підлягає остання норма, як спеціальна, оскільки саме вона регулює порядок зміни, розірвання, односторонньої відмови від договору, тобто є нормою, яка системно і комплексно регулює порядок зміни і припинення прав та обов`язків за договором.

Оскільки ч.3 ст. 651 ЦК України не містить заборони односторонньої відмови від договору, то, на думку колегії суддів, такої заборони не може існувати у правовідносинах приватних учасників цивільного обороту.

Щодо застосування до спірних правовідносин ч.6 ст. 762 ЦК України у зв`язку із обставинами відключення електропостачання спірного приміщення, колегія суддів зазначає, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджуються зазначені у зустрічному позові періоди відсутності електроенергії.

Так, в обґрунтування своїх вимог позивачем за зустрічним позовом надано листи (арк. справи 70 т. 1), в яких ФОП Манько Є.В. зазначає, що у період з 04.09.2017 по 19.09.2017 та з 06.02.2018 по 21.04.2018 (74 дня) у орендованому нею приміщенні було відсутнє електропостачання.

Дані твердження підтверджуються лише листами самої ФОП Манько Є.В. (арк. справи 75-77, 79, 81-82, 85, 87 т. 1). Інших доказів відсутності електропостачання в орендованому приміщенні в матеріалах справи не міститься.

В цій частині колегія суддів звертає увагу на те, що будь-які перешкоди у складенні актів за участю комунальних служб, очевидців відключення, працівників служб енергопостачання тощо об`єктивно відсутні.

З урахуванням наведеного, твердження апелянта про відсутність електропостачання протягом 74 днів не підтверджені належними та допустимими доказами.

Оцінюючи необхідність скасування рішення суду першої інстанції в аспекті тієї обставини, що судом апеляційної інстанції приймається аналогічне за змістом рішення, колегія суддів зазначає, що метою судового регулювання цивільних відносин є забезпечення правової визначеності.

Елементом такої визначеності є точне визначення характеру правовідносин сторін та підстав відхилення або задоволення вимог судом, які суттєво впливають на спірні правовідносини та цивільний оборот в цілому, в тому числі на відносини сторін спору у майбутньому.

Тому колегія суддів переконана, що в разі, коли рішення суду апеляційної інстанції приймається з протилежних підстав, аніж рішення суду першої інстанції (в даному спорі це стосується підстав відхилення первісного позову), принцип правової визначеності вимагає від суду скасування невірного рішення суду першої інстанції та постановлення нового із зазначенням мотивів прийняття такого рішення.

У зв`язку з вищевикладеним, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню у з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП Манько Є.В. на рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2019 у справі № 908/1543/18 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2019 у справі № 908/1543/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ФОП Богданова М.О., м. Бердянськ Запорізької обл., до ФОП Манько Є .В., смт. Мангуш, Донецької обл., про визнання розірваним з 25.04.2018 договору оренди нежитлового приміщення №1 від 05.04.2017.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ФОП Манько Є.В., смт. Мангуш, Донецької обл., до ФОП Богданова М . О ., м. Бердянськ Запорізької обл., про визнання недійсним одностороннього правочинну щодо припинення договору оренди №1 від 05.04.2017 нежитлового приміщення, усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням - відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Богданова Максима Олександровича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Манько Євгенії Валеріївни ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2643,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 03.06.2019.

Постанова суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко