ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа№ 910/15147/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "БЕЛТРАНСНАФТА"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 08.01.2019 (повний текст рішення складено 09.01.2019)

у справі №910/15147/18 (суддя Фетисова І.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЧЕМПІОН"

до Приватного підприємства "БЕЛТРАНСНАФТА"

про стягнення 98 265, 59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС-ЧЕМПІОН» подано позов до Приватного підприємства «БЕЛТРАНСНАФТА» про стягнення з відповідача 84470 грн. боргу по договору № 480 перевезення від 28.08.2017 та на підставі заявок № 18/07 від 18.07.2018, 18/07-1 від 18.07.2018, 23/07 від 23.07.2018 та 1984,93 грн. індексу інфляції , 51237,23 грн. пені.

Позов мотивовано тим, що відповідач не виконав належним чином обов`язку по оплаті наданих послуг з перевезення вантажів які було надано на виконання Договору перевезення № 480 від 28.08.2017, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка є предметом спору, а також у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання позивач нарахував інфляційні втрати та пеню.

03.01.2018 позивачем надіслано до суду першої інстанції заяву про зменшення позовних вимог від 28.12.2018, в якій повідомлено, що при розрахунку індексу інфляції було допущено помилку, в розрахунок не було включено, хоча і було зазначено індекс інфляції за жовтень 2018 року, який складає 101,7 %. Також посилається на вимогу Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня. Здійснено розрахунок індексу інфляції та пені та просить зменшити позовні вимоги та стягнути 84470 грн. боргу, 3794,67 грн. індексу інфляції та 10000,92 грн. пені. Крім того позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2405 грн. за подання позову до суду, 818 грн. за подання заяви про забезпечення позову та витрати на послуги адвоката в сумі 15000 грн. Надано докази направлення відповідачу.

Судом першої інстанції було прийнято вказану заяву та розглянуто спір з урахуванням ціни позову 98265,59 грн., яка складається з заявлених позивачем до стягнення 84470 грн. боргу, 10000,92 грн. пені та 3794,67 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2019 у справі №910/15147/18, з урахуванням додаткового рішення від 18.01.2019, позов задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача борг в сумі 84 470, 00 грн., пеню в сумі 10 000, 90 грн. та індекс інфляції в сумі 3 794, 67 грн., суму сплаченого судового збору 1 762, 00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10529,99 грн., в частині стягнення пені в сумі 0,02 грн. та 0,01 грн. судових витрат в позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач належними та допустимими доказами довів неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором, що є підставою для задоволення позову, однак у зв`язку з помилкою у розрахунку суми пені яка підлягає стягненню, в задоволенні позову в частині стягнення 0,02 грн. пені відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач (Приватне підприємство «БЕЛТРАНСНАФТА») звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2019 у справі №910/15147/18 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що є підставою для його скасування.

Апелянт зазначає, що строк оплати наданих послуг за договором не настав, оскільки умовами Договору передбачено, що строк оплати настає після виставлення відповідачу рахунків від перевізника (позивача), однак позивач рахунків на оплату наданих послуг відповідачу не направляв.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 апеляційну скаргу Приватного підприємства «БЕЛТРАНСНАФТА» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 апеляційну скаргу Приватного підприємства «БЕЛТРАНСНАФТА» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2019 у справі №910/15147/18 - залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі №910/15147/18 за апеляційною скаргою Приватного підприємства «БЕЛТРАНСНАФТА» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2019. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача 12.03.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що відповідач у суді першої інстанції не посилався на відсутність факту направлення йому рахунків за надані послуги, натомість, вказані рахунки направлялись йому на електронну пошту зазначену в договорах-заявках від 18.07.2018 та 23.07.2018, що підтверджується копіями електронних листів.

В свою чергу, позивач зазначає, що відповідачем було частково сплачено надані послуги чим визнано факт настання строку виконання зобов`язань та не надано заперечень щодо настання строку оплати про яке зазначалось позивачем у претензії, яка направлялась відповідачу.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

28.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС-ЧЕМПІОН» (перевізник) та Приватним підприємством «БЕЛТРАНСНАФТА» (вантажовідправник) укладено договір № 480 перевезення (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору перевізник зобов`язується надавати послуги з перевезення ввірених йому вантажовідправником вантажів до пунктів призначення в установлені в письмових замовленнях вантажовідправника строки та видавати вантажі уповноваженим на одержання вантажів особам (вантажодержувачам), а вантажовідправник зобов`язується сплачувати за перевезення вантажів встановлену плату.

Згідно з п. 1.2 Договору кількість послуг з перевезення вантажів, що мають надаватися згідно з цим договором, визначається як сума виконаних перевізником протягом строку дії цього договору замовлень на перевезення.

Умовами п. 2.1 Договору сторони погодили, що вантажовідправник зобов`язаний надавати перевізникові замовлення у формі письмової заявки, яка є невід`ємною частиною цього договору, на перевезення не пізніше ніж за 2 дні до бажаної дати здійснення відповідного перевезення.

Відповідно до п. 3.2, 3.3 Договору вартість виконання замовлень на перевезення визначається виходячи з заявки наданої вантажовідправником з розрахунку 24 грн за 1 км пробігу без ПДВ + 1500 грн за платний дозвіл. Сторони встановили наступний порядок розрахунків: після отримання вантажу перевізник на підставі отриманого замовлення (або фактично наданих послуг) виставляє вантажовідправнику рахунок; оплата виконаних перевізником робіт повинна бути здійснена вантажовідправником протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку від перевізника.

За підсумком виконаної роботи (наданої послуги) перевізник та вантажовідправник підписують акт виконаних робіт протягом 5-ти календарних днів з моменту фактично наданої послуги (п. 3.4 Договору).

Згідно заявки № 18/07 від 18.07.2018 на транспортування вантажу автомобільним транспортом (автоцистернами) відповідач замовив у позивача послуги з перевезення по маршруту м. Вітебськ, Республіка Білорусь - м. Київ.

Факт виконання перевізником (позивачем) свого зобов`язання, а саме надання послуг перевезення підтверджується CMR №109999 від 21.07.2018 та актом надання послуг № 3427 від 21.07.2017 на суму 37952 грн., підписаного позивачем та відповідачем.

Позивачем виставлено рахунок на оплату № 3657 від 21.07.2017 на суму 37952 грн.

Позивачем було направлено відповідачу пакет документів для проведення оплати рахунку за перевезення вантажу згідно заявки, які отримано відповідачем 24.07.2018 відповідно до накладної № 2570 компанії «Нова пошта».

Згідно заявки № 18/07-1 від 18.07.2018 на транспортування вантажу автомобільним транспортом (автоцистернами) відповідач замовив у позивача послуги з перевезення по маршруту м. Вітебськ, Республіка Білорусь - м. Київ.

Факт виконання перевізником (позивачем) свого зобов`язання, а саме надання послуг перевезення підтверджується CMR №110000 від 21.07.2018 та актом надання послуг № 3443від 21.07.2017 на суму 38160 грн., підписаного позивачем та відповідачем.

Позивачем виставлено рахунок на оплату № 3671 від 21.07.2017 на суму 38160 грн.

Позивачем було направлено відповідачу пакет документів для проведення оплати рахунку за перевезення вантажу згідно заявки, які отримано відповідачем 27.07.2018 відповідно до накладної № 6552 компанії «Нова пошта».

Згідно заявки № 23/07 від 23.07.2018 на транспортування вантажу автомобільним транспортом (автоцистернами) відповідач замовив у позивача послуги з перевезення по маршруту м. Могильов, Республіка Білорусь - м. Київ.

Факт виконання перевізником (позивачем) свого зобов`язання, а саме надання послуг перевезення підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною № 0025651 від 24.07.2018 та актом надання послуг № 3490 від 24.07.2017 на суму 28358 грн., підписаного позивачем та відповідачем.

Позивачем виставлено рахунок на оплату № 3719 від 24.07.2018 на суму 28358 грн.

Позивачем було направлено відповідачу пакет документів для проведення оплати рахунку за перевезення вантажу згідно заявки, яку отримано відповідачем 27.07.2018 відповідно до накладної № 7978 компанії «Нова пошта».

Позивачем направлено на електронну адресу відповідача претензію № 681 від 28.08.2018 з проханням оплатити заборгованість за надані послуги перевезення.

Позивачем було направлено 25.10.2018 відповідачу претензію № 741 від 23.10.2018 з проханням оплатити заборгованість за надані послуги перевезення. Дана претензія отримана відповідачем 29.10.2018, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення № 41583454.

Позивачем було направлено 07.11.2018 відповідачу претензію № 754 від 06.11.2018 з проханням оплатити заборгованість за надані послуги перевезення.

Позивачем було надано послуг перевезення на загальну суму 104470 грн.

Відповідачем було частково оплачено послуги перевезення на суму 20000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3606 від 07.11.2018 з призначенням платежу «згідно рахунку № 3657 від 21.07.2018».

Дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що належними та допустимими доказами доведено факт надання послуг.

Щодо посилання апелянта (відповідача) на те, що строк оплати не настав, оскільки відповідачу не направлялись рахунки на оплату, колегія суддів вважає його необґрунтованим з огляду на часткову оплату відповідачем наданих послуг з посиланням на виставлений рахунок, а також відповідачем не спростовано, що відповідні рахунки було отримано ним через кур`єрську службу Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», доказів того, що за експрес-накладними долученими позивачем до позовної заяви відповідач отримав інші документів ніж зазначає позивач, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що строк у 3 (три) банківські дні виконання зобов`язання по оплаті у відповідача, визначений у Договорі з моменту отримання рахунку, виник по рахунку 3657 -27.07.2018 та мав бути виконаний включно по 27.07.2018, по рахунку 3671 - 01.08.2018 та мав бути виконаний включно по 01.08.2018, по рахунку 3719 - 01.08.2018 та мав бути виконаний включно по 01.08.2018.

За таких обставин, доведеним є факт неналежного виконання грошового зобов`язання відповідачем, а отже позовні вимоги в частині стягнення 84470,00 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до п. 5.5 Договору у випадку прострочення вантажовідправником встановлених сторонами строків виконання грошових зобов`язань, він має сплатити перевізнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення його виконання.

Позивачем нарахована пеня в сумі 10000,92 грн. за період з 30.07.2018 по 06.11.2018, яка є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково в сумі 10000,90 грн., в зв`язку з арифметичною помилкою позивача допущеною при складанні сум пені, в решті позовних вимог в частині стягнення пені є необґрунтованою 0,02 грн. й в задоволенні стягнення такої суми має бути відмовлено.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 3794,67 грн. за період з серпня по жовтень 2018 року, наданий позивачем розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним, а тому правомірно задоволений судом першої інстанції.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст. ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «БЕЛТРАНСНАФТА» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2019 у справі №910/15147/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2019 у справі №910/15147/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним підприємством «БЕЛТРАНСНАФТА».

4. Матеріали справи № 910/15147/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай