ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 Справа № 917/1549/18

м.Полтава

за позовною заявою Фермерського господарства "КАРАТ", 37862, Полтавська область, Хорольський район, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 133

до відповідача Ялосовецька сільська рада Хорольського району Полтавської області, 37862, Полтавська область, Хорольський район, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 2

про визнання укладеною між Фермерським господарством "КАРАТ" та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 20, 91 га ріллі (кадастровий номер :09:004:0003), розташованої у с. Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, до Договору оренди землі від 01 листопада 2007 року зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №8, строком на 7 років із встановленням орендної плати в розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Тертична О. О.

Представники сторін

від позивача Бобошко В.М.

від відповідача: Сухорукова О.А

Обставини справи:

Фермерське господарство "КАРАТ" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання укладеною між Фермерським господарством "КАРАТ" та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 20, 91 га ріллі (кадастровий номер :09:004:0003), розташованої у с. Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, до Договору оренди землі від 01 листопада 2007 року зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №8, строком на 7 років із встановленням орендної плати в розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що відповідачем було порушено переважне право позивача, як добросовісного орендаря, на поновлення договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області 17.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.01.2019.

Відповідач у відзиві на позов від 17.01.2019 заперечує, посилається на те, що запропонована позивачем редакція додаткової угоди до договору оренди землі передбачає поновлення договірних правовідносини не на тих самих умовах, на яких був укладений договір, тобто позивачем запропоновано змінити умови договору оренди землі, а не укласти угоду за наслідками поновлення договору оренди на той самий строк на тих самих умовах. Так, сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою від 17.01.2019 суд відклав підготовче засідання на 13.02.2019.

04.02.2017 за вхід. №971 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач з доводами відповідача не погоджується та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 (з наступними змінами) було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, за наслідком якого справа передана на розгляд судді Кльопову І.Г.

Враховуючи зміну складу суду у справі № 917/1549/18, судове засідання 13.02.2019 не відбулося. Суд ухвалою від 12.02.2019 розгляд справи розпочав спочатку зі стадії підготовчого провадження, підготовче судове засідання призначив на 12.03.2019.

Ухвалою суду від 08.04.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до розгляду по суті на 07.05.2019

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує.

У судовому засіданні 14.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

01 листопада 2007 року між Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області (орендодавець) та Селянським фермерським господарством «КАРАТ» (орендар) підписано договір оренди землі. ( Селянське фермерське господарство «КАРАТ» перейменовано на фермерське господарство «КАРАТ»).

За договором оренди землі Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с.Лагодівка па території Ялосовецької сільської ради. Площа орендованої земельної ділянки складає 20.91 га ріллі.

Договором передбачено наступні орендні умови:

земельна ділянка передається за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15, 16).

нормативна грошова оцінка становить 241 874,96 грн. (п.5).

орендна плата за договором складає 173,5 гривень за 1 га, що становить 3 627,88 грн. у рік. та відповідає 1,5% від грошової оцінки землі (п.9).

строк договору 10 років (п.8).

умовою збереження земельної ділянки є належний агротехнічний стан.

11 травня 2007 року сторонами складено акт з визначення меж земельної ділянки площею 20,91 га в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :09:004:0003 .

19 травня 2008 року договір оренди землі від 01.11.2007 року зареєстрований Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 8.

Відповідно до п.20 договору, за актом від 19.05.2008 року земельну ділянки загальною площею 20,91 га передано в оренду СФГ «КАРАТ» в стані, придатному для використання.

12 серпня 2010 року сторонами підписано угоду про внесення змін до договору №08 від 19.05.2008 щодо збільшення розміру орендної плати до 423 гривень за 1 га, що становить 8 852,46 грн. у рік та відповідає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Ялосовецька сільська рада листом-повідомленням №460/02-27 від 30.11.2017 року повідомила фермерське господарство «КАРАТ» про відсутність правових підстав на автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої нормою ст.ЗЗ Закону України «Про оренду землі» процедури та наявності волевиявлення сторін.

У відповідь 06 грудня 2017 року фермерське господарство «КАРАТ» звернулося до Ялосовецької сільської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 20,91 га за кадастровим номером :09 :004: 0003 з доданням проекту додаткової угоди, які ФГ «КАРАТ» просило розглянути протягом місяця і за результатами розгляду укласти з ФГ «Карат» додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Додатковою угодою до договору оренди, у порівняні з діючими положеннями договору оренди землі, пропонувалося зменшення строку оренди з десяти до семи років та збільшення розміру орендної плати до з 3% до 10% від нормативної грошової оцінки, що складає 5 086,95 грн. за 1 га, становить 106 363,13 грн. за рік, та відповідає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Інші положення, викладені у новій редакції та за змістом, враховані діючим договором оренди землі та типовим договором оренди землі.

Разом з листом-повідомленням позивачем надавався витяг з Державного земельного кадастру, кадастровий план земельної ділянки, чинний договір оренди землі, статутні документи ФГ «КАРАТ» та довідка про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати.

У порядку розгляду проекту додаткової угоди, фермерським господарством було повторно надано 27 грудня 2018 року додаткову угоду з повним посиланням на договір оренди землі від 01 листопада 2007 року та зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії «Центр ДЗК» 19 травня 2008 року № 8.

Ялосовецькою сільською радою було підготовлено проект рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання від 27 грудня 2017 року «Про поновлення договору оренди», згідно якого сільською радою продовжувався строк дії договору оренди земельної ділянки площею 20,91 га у селі Лагодівка Хорольського району від 01 листопада 2007 року, реєстраційний номер № 8 від 19.05.2008 року, строком на 7 років з орендною платою у 10 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Проект рішення підписано сільським головою Турчаніновим С.С. та скріплено печаткою.

27 грудня 2018 року сесією Ялосовецької сільської ради рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 20,91 га не прийнято (результат голосування: 2 чол.- «за», 2 чол,- «проти», 8 чол,- «утрималося»).

Листом №02-27/05 від 03.01.2018 . сільським головою Турчаніновим С.С. надано роз`яснення, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки слід вважати 01 листопада 2007 року, а не дата його державної реєстрації 19 травня 2008 року. Відповідно у встановлений термін ФГ «КАРАТ» не направлено повідомлення на адресу Ялосовецької сільської ради про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, у зв`язку з чим, договір оренди земельної ділянки між сторонами не поновлений, а припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України «Про оренду землі».

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються, насамперед, Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір, який за своєю правовою природою є правочином.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі", визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (п. 5 ст. 126 Земельного кодексу України).

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ч. 1). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2).

Згідно з частинами 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Таким чином, спеціальним законом, який регулює відносини щодо найму (оренди) землі, є Закон України "Про оренду землі".

Згідно з вимогами ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди.

Статтею 31 Закону визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, правочин, спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється у тій самій формі, що і сам договір. Здійснюється він у вигляді додаткової угоди до договору або угоди про розірвання договору.

Статтею 777 Цивільного кодексу України встановлені наступні переважні права наймача: 1. Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк;

наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк;

умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

2. Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд України, переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у ч.1-ч.5 вказаної статті, друга - у ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

За змістом ч.1-ч.5 згаданої статті, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Правова конструкція, що передбачена ч.1-ч.5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено іншу правову підставу, яка полягає в наступному: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, ч.1-ч.5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: (а) перевіряє його на відповідність вимогам закону, (б) узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, (в) приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), (г) укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Тобто, якщо орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом ч.1-ч.5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", то ч. 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки: (1) не передбачає звернення орендаря до орендодавця; (2) переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться.

Таким чином, виходячи з того, що в ч.1-ч.5 та ч.6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" містять дві окремі правові підстави реалізації орендаря свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками. Сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними в ч.6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже погоджених сторонами змін істотних умов договору оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, станом на 01.11.2008 ), договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно п. 43 Договору оренди - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Щодо посилання відповідача про відсутність переговорів сторін щодо істотних умов договору та не досягнення сторонами істотних умов договору, слід зазначити наступне.

Згідно приписів частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець, отримавши лист-повідомлення орендаря та проект додаткової угоди вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: перевіряє проект додаткової угоди на відповідність вимогам закону; узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору та укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. При поновленні договору в порядку реалізації переважного права орендаря сторони договору мають право змінювати умови відповідного договору оренди землі.

Лише у разі недосягнення домовленостей щодо істотних умов договору, переважне право орендаря припиняється, що передбачено частиною 4 статті 33 Закону України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем Ялосовецькою сільською радою заперечення щодо істотних умов договору не висувалися, навпаки був підготовлений та підписаний сільським головою проект рішення ради про поновлення договору оренди з прийняттям його істотних умов щодо строку у 7 років та розміру орендної плати на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Положеннями статей 641, 642 ЦК України визначено порядок подання пропозиції до укладення договору (оферта) та її прийняття (акцепт). Так, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Наведене свідчить, що сторони за обопільною згодою увійшли у процедуру поновлення договору на підставі правової конструкції, унормованої частинами 1-5 ст.ЗЗ Закону України «Про оренду землі». При реалізації ФГ «КАРАТ» переважного права на поновлення Договору на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» сторони дійшли згоди щодо встановлення строку дії Договору на 7 років та розміру орендної плати на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно із п.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною між Фермерським господарством "КАРАТ" (37862, Полтавська область, Хорольський район, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 133, ) та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області (37862, Полтавська область, Хорольський район, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 2, ) додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 20, 91 га ріллі (кадастровий номер :09:004: 0003 ), розташованої у с. Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, до Договору оренди землі від 01 листопада 2007 року зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №8, строком на 7 років із встановленням орендної плати в розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в наступній редакції:

Додаткова угода

с.Ялосовецьке « 06» грудня 2017 р.

Орендар ФГ «Карат» в особі голови Крата О.М., що діє на підставі Статуту, згідно зі ст.ст. 2133 Закону України "Про оренду землі" пропонує укласти цю Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки про нижченаведене;

Предмети додаткової угоди

н. 1 договору викласти у такій редакції:

1. Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Ялосовецької сільської ради.

Об"єкт оренди

п.2 договору викласти у такій редакції:

1. В оренду передасться Земельна ділянка загальною площею 20,9090 гектарів, в тому числі рілля 20.9090 гектарів. Кадастровий номер земельної ділянки :09:004:0003. Цільове призначення її - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належить Орендарю на підставі Договору оренди землі від 19 травня 2008 року № 08.

п. 5 договору, виклавши його у такій редакції:

5. Нормативна грошова оцінка Земельної ділянки на 01.01.2017 року 1063631.22 грн.

Строк дії договору

п. 8 договору викласти у такій редакції:

8. Договір укласти строком на 7 років Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди земельної ділянки на новий термін за рівних умов після припинення цього Договору, за умови належного виконання Орендарем зобов`язань за цим Договором.

Орендна плата

п. 9 договору викласти у такій редакції:

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі v розмірі 5086.95 грн. за 1 га, що становить за рік 106363,13 грн. (розрахунок розміру орендної плати 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки)

п. 10 договору викласти у такій редакції

10 Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляпії.

п. 11 договору викласти у такій редакції:

11. Орендна плата вноситься у такі строки щомісячно.

п. 39 договору викласти у такій редакції:

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

п.40 договору викласти у такій редакції:

40. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-Орендаря не с підставою для зміни умов або розірвання Договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи ~ Орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з Орендарем.

п.43 договору викласти у такій редакції:

43. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу.

3. Стягнути з Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області (37862, Полтавська область, Хорольський район, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 2, ) на користь Фермерського господарства "КАРАТ" (37862, Полтавська область, Хорольський район, с. Ялосовецьке, вул. Центральна, 133, ) судовий збір у розмірі 1762,00грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04.06.2019

Суддя Кльопов І.Г.