СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2019 р. Справа № 922/3560/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Пуль О.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від позивача Ворожбянов А.М. на підставі довіреності від 02.01.2019р. №08-21/1/2-19;

від відповідача Чубаренко О.О. на підставі довіреності від 01.05.2019р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м.Харків, (вх.№1350 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 (суддя Жельне С.Ч., ухвалене в м.Харків о 12:18год., дата складення повного тексту 15.04.2019р.)

за позовом: Харківської міської ради, м.Харків,

до відповідача: Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м.Харків,

про стягнення 4327310,58грн.,

ВСТАНОВИЛА:

21.12.2018р. Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 4327310,58грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, площею 0,4548га, по вул. Плеханівській, 135/139 у м.Харкові.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач, не оформивши належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період з 01.09.2015р. по 31.08.2018р. не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, площею 0,4548га, по вул. Плеханівській, 135/139 у м.Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі.

У зв`язку із цим, з посиланням на положення статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшив вартість власного майна, а позивач втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню, розрахований виходячи з розміру орендної плати за землю та становить 4327310,58грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 позов задоволено повністю; стягнуто з Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 4327310,58грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 64909,66грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач, набувши право власності на нерухоме майна за адресою по вул. Плеханівській, 135/139, у м.Харкові, належним чином не оформив право користування земельною ділянкою на якій перебуває зазначене нерухоме майно. та станом на час розгляду справи договір оренди з Харківською міською радою не уклав, що свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності.

Спільне українсько-американське підприємство "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено всіх обставин справи, а також наявних в матеріалах справи доказів, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки Харківською міською радою не було надано доказів формування земельної ділянки, площею 0,4548га, по вул. Плеханівській, АДРЕСА_1 , у м. АДРЕСА_2 як об`єкта цивільних прав (відсутні докази внесення відомостей про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру) та не було надано витягу з нормативно - грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, за наведених обставин, апелянт вважає, що за відсутності сформованої земельної ділянки як об`єкту цивільних прав надані позивачем розрахунки не можуть вважатись правомірними та відповідно підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18; встановлено позивачу у справі строк до 20.05.2019р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 27.05.2019р.

21.05.2019р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5022), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2019р. у зв`язку із відпусткою судді Шутенко І.А. для розгляду справи №922/3560/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Пуль О.А.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 27.05.2019р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 - залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 20.09.2018 №138451271 право власності на нежитлові приміщення підвалу № НОМЕР_1 ; 1-го поверху №1-22, 2-го поверху №26-38, 39; 3-го поверху №39а-54 загальною площею 7806,5 кв.м в літ. "А-3" по вул.Плеханівській, 135/139 у м.Харків з 29.06.2006 зареєстроване за СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ () на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2002 №4510; право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №23-25, 23а, 23б, 23в, 23г, 23д, 23Е, 23ж, 23и, 23к, 23л, 23м, 23п, 23р, 23с, 23т, 23у, 23ф в літ "А-3" загальною площею 312,0 кв.м по вул. Плеханівській, 135/139 у м.Харкові з 31.10.2008 зареєстроване за СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ () на підставі рішення господарського суду Харківської області від 09.10.2008р. у справі №15/364-08 та ухвали господарського суду Харківської області від 10.10.2008р. у справі №15/364-08 (т.1 а.с.14-17).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 19.06.2018 №19-20-0.23, 08-2017/116-18 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 22.06.2018 №4306/0/225-18 речові права СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ на земельну ділянку, площею 0,4548га, по вул. АДРЕСА_3 135 АДРЕСА_4 139, у м.Харкові не зареєстровано (т.1 а.с.18-19).

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням приписів статей 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка загальною, площею 0,4548га, по вул. Плеханівській, 135/139, у м.Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

20.09.2018р. головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради були здійснені заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 135/139, за участю інженера-геодезиста та інженера-землевпорядника.

За результатами вказаних вище заходів було складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 135/139, у якому зазначено, що СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ з 10.07.2002р. та по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,4548га (земельна ділянка №1 площею 0,1598га, земельна ділянка №2 площею 0,2800га, земельна ділянка №3 площею 0,0150га) по вул. Плеханівській, 135/139 у м.Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125 та 126 Земельного кодексу України (т.1 а.с.42-49).

Посилаючись на те, що відповідач не набув належних прав власності або користування на земельну ділянку, загальною площею 0,4548га, по вул. вул. Плеханівській, 135/139, у м.Харкові, а тому використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав і не сплачує орендну плату, 21.12.2018р. Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 4327310,58грн. (т.1 а.с.4-62).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень Харківської міської ради (позивача у справі) розрахунок позовних вимог було здійснено виходячи з розміру земельної ділянки площею 0,4548га. Межі земельної ділянки для розрахунку прощі визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі. В подальшому здійснена геодезична зйомка, координати земельної ділянки оброблені та сформовані в електронному файлі у форматі shp.

До позовної заяви позивачем було додано копію ситуаційної схеми розміщення земельної ділянки; копію плану меж фактичного користування земельною ділянкою; фото земельної ділянки та будівель.

Як зазначав позивач, визначені координати земельної ділянки направлені до відповідного відділу Харківської міської ради для здійснення розрахунку безпідставно збережених коштів Спільним українсько-американським підприємством "Европоль" у формі Товариства з обмеженою у вигляді орендної плати з розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативно грошової оцінки земель м.Харкова. Відповідно до здійсненого розрахунку розмір належних до сплати за користування зазначеною земельною ділянкою грошових коштів у вигляді орендної плати склав 4327310,58грн, які і були заявлені до стягнення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у даній справі позов задоволено повністю, з підстав, викладених вище (т.1 а.с.166-172).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Так, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі статей 1212 та 1214 Цивільного кодексу України з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

За змістом статей 74, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: допустимість, достовірність та достатність.

Так, відповідно до статі 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначене поняття допустимість доказів, яке полягає в тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Виходячи зі змісту зазначених статей, предметом доказування у даній справі є, зокрема, обставини щодо земельної ділянки, її площі, меж та кадастрового номеру земельної ділянки, право на яку перейшло до набувача будівлі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна нежитлових приміщень підвалу №I АДРЕСА_5 ; 1-го поверху №1-22, 2-го поверху №26-38, 39; 3-го поверху №39а-54 загальною площею 7806,5 кв.м в літ. "А-3" та нежитлових приміщень 1-го поверху №23-25, 23а, 23б, 23в, 23г, 23д, 23Е, 23ж, 23и, 23к, 23л, 23м, 23п, 23р, 23с, 23т, 23у, 23ф в літ "А-3", загальною площею 312,0 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Плеханівська, 135/139, у м. АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.14-16).

Згідно з частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Приписами статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З приписів наведеної норми права вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Матеріали справи не містять відомостей про внесення земельної ділянки, визначеної у акті обстеження від 20.09.2018р., а саме: площею 0,4548га, по вул. Плеханівській АДРЕСА_6 139, у м.Харкові, до Державного земельного кадастру.

Отже, матеріли справи не містять доказів того, що земельна ділянка, загальною площею 0,4548га, по вул. АДРЕСА_1 , у АДРЕСА_2 , на якій розташовані нежитлові приміщення підвалу № НОМЕР_2 LIII; 1-го поверху №1-22, 2-го поверху №26-38, 39; 3-го поверху №39а-54, загальною площею 7806,5 кв.м, в літ. "А-3" та нежитлові приміщення 1-го поверху №23-25, 23а, 23б, 23в, 23г, 23д, 23Е, 23ж, 23и, 23к, 23л, 23м, 23п, 23р, 23с, 23т, 23у, 23ф в літ "А-3", загальною площею 312,0кв, та за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, була сформована як об`єкт цивільного права протягом зазначеного позивачем періоду - 2015-2018 років.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно розрахунку позивача, площа, яка займається відповідачем складає 0,4548га, функціональне призначення землі комерційного використання.

Отже, в даному випадку, площа земельної ділянки визначена на підставі топографічного плану та акту обстеження земельної ділянки. Однак, чинним законодавством не передбачено формування земельних ділянок на підставі топографічних планів та актів обстеження земельних ділянок, які не є документацією землеустрою згідно з положеннями статей 25, 26, 50 Закону України Про землеустрій.

Таким чином, акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 135/139, від 20.09.2018р., на думку судової колегії, є неналежним доказом сформованості земельної ділянки як об`єкта цивільного права.

Крім того, судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутня технічна документація стосовно земельної ділянки по вул. Плеханівська, 135/139, у місті Харкові.

Так, відповідно до статті 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Частиною першою статті 13 Закону України Про оцінку земель передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 1 Закону України Про оцінку земель, нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Статтею 18 Закону України Про оцінку земель встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше, ніж один раз на 5 - 7 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України Про землеустрій.

Підставою для проведення оцінки земель згідно зі статтею 15 Закону України Про оцінку земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів регламентовано Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів від 23.03.1995р. №213, та Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (надалі - Порядок), затвердженим спільним наказом Держкомзему, Мінагрополітики, Мінбудархітектури, Української академії аграрних наук від 27.01.2006р. №18/15/21/11 та зареєстрованим у Мін`юсті 05.04.2006 року за №388/12262.

Згідно з вимогами статей 20 та 21 Закону України Про оцінку земель, за результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів складається технічна документація, яка підлягає державній експертизі відповідно до закону.

Технічна документація, зокрема, містить визначення середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, середньої для економіко-планувальної зони вартості одного квадратного метра земель різного функціонального використання та схему зон впливу локальних факторів, які виявляються в межах окремої земельної ділянки.

Положеннями статті 23 Закону України Про оцінку земель визначено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Частиною 2 статті 20 Закону України Про оцінку земель визначено, що дані про нормативну грошову оцінку стосовно окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з додатком 2.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України.

Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 31.07.2018р. у справі №804/7823/14, від 30.10.2018р. у справі №804/2111/14.

Проте, в даному випадку, в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства, позивачем не було надано до суду технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку за твердженням позивача займає відповідач.

Наданий позивачем розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати також не містить даних щодо технічної документації земельної ділянки та Витягу з нормативної грошової оцінки землі.

Разом з тим, як було зазначено вище, позивачем заявлено до стягнення кошти, які останній кваліфікує як безпідставно збережене майно у розмірі орендної плати, у зв`язку з чим нарахування мають здійснюватись позивачем саме на підставі технічної документації та Витягу з нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, з розрахунку позивача неможливо встановити чи правильними є застосовані останнім функціональне призначення, коефіцієнти, площа та нормативна грошова оцінка землі, які зазначені в якості вихідних даних для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення позивачем.

В матеріалах справи також відсутні будь-які докази щодо виділення земельної ділянки, її кадастрового номеру та площі, оскільки наданий позивачем акт обстеження не містить таких даних.

Інших доказів, що могли б ідентифікувати земельну ділянку, яку за твердженням позивача, займає відповідач, Харківською міською радою не надано.

Враховуючи вищевказані норми права, для вирішення даного спору встановленню підлягали обставини, зокрема: чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти.

Проте, судовою колегією встановлено, що позовні вимоги у справі, яка розглядається, Харківською міською радою документально не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами. Позивач самостійно визначив розмір зобов`язання шляхом розрахунку нормативно грошової оцінки землі без підтвердження належними доказами сформованості земельної ділянки, у зв`язку із чим судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за період з 01.09.2015р. по 31.08.2018р. в сумі 4327310,58грн.

З огляду на те, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, судова колегія керується приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ст.270, п.2 ч.1. ст.275, п.4 ч.1 ст.277, ст.282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2019р. у справі №922/3560/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд.7, ) на користь Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 18, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 97364,50грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний судовий наказ.

Повний текст постанови складено 28 травня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.А. Пуль