УХВАЛА

03 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1096/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Сухового В .Г., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон"

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду у складі Колоколова С.І. - головуючого, Богацької Н.С., Савицького Я.Ф. від 21 листопада 2018 року

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 99 від 07 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29 серпня 2018 року було зупинено провадження у справі № 916/1096/18.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (далі - ТОВ "Приватофис") звернулося із апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду, у якій просило доповнити наведене судове рішення новим абзацом.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" повернуто без розгляду через її численні недоліки.

Відповідач оскаржив зазначене судове рішення про повернення апеляційної скарги у касаційному порядку.

Ухвалою Суду від 11 грудня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Приватофис" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року у справі № 916/1096/18 на підставі абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якого суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

29 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон" (далі - ТОВ "Тайлон"), як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що судом вирішено питання про її права, інтереси та обов`язки вперше звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року у даній справі.

Оскільки усі доводи касаційної скарги ТОВ "Тайлон" збігалися із доводами раніше поданої касаційної скарги ТОВ "Приватофис", у відкритті провадження за якою Судом було відмовлено ще 11 грудня 2018 року, а також через численне порушення передбачених процесуальним законом вимог, подання цієї касаційної скарги було визнано зловживанням процесуальними правами, а скаргу повернуто скаржникові без розгляду на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

22 травня 2019 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду знову надійшла касаційна скарга ТОВ "Тайлон" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року, у справі № 916/1096/18, подана 03 квітня 2019 року через Південно-західний апеляційний господарський суд.

Наведена касаційна скарга, як і попередньо-подана, має ряд недоліків, зокрема, щодо строку подання та сплати судового збору.

Оскільки ця скарга ідентична за змістом із вперше-поданою ТОВ "Тайлон" касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року, а також касаційною скаргою ТОВ "Приватофис", у відкритті провадження за якою вже відмовлено ухвалою Суду від 11 грудня 2018 року, можна зробити висновок, що скаржник свідомо подав касаційну скаргу на ухвалу апеляційного господарського суду, розуміючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Подання ТОВ "Тайлон" завідомо безпідставних та недооформлених касаційних скарг є яскравим прикладом неодноразового зловживання процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частин 1-3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з частино 2 статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до ТОВ "Тайлон" за неодноразове зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 38 420,00 грн.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року у справі № 916/1096/16 разом з доданими до скарги матеріалами повернути скаржникові без розгляду.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" - боржник (49000, місто Дніпро, вул. Робоча, буд. 172, приміщення 1, ) в дохід державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) за неодноразове зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 38 420,00 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн.

3. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Суховий В. Г.

Чумак Ю. Я.