УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

28.05.2019Справа № 910/6352/19

Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Просперітатіс» 95652,52 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Просперітатіс» заборгованості за договором поставки товарного бетону та залізобетонних виробів №2018/АБК-45 в розмірі 95652,52 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підтвердження сплати судового збору за подання відповідної заяви позивачем надано платіжне доручення №5777 від 24.04.2019 на суму 192,10 грн.

В той же час, із акту від 28.05.2019, складеного та підписаного працівниками апарату Господарського суду міста Києва, вбачається, що платіжне доручення №5777 від 24.04.2019 раніше було додано позивачем до заяви про видачу судового наказу, за результатами розгляду якої ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2019 у справі №910/5928/19 заявнику відмовлено у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просперітатіс» про стягнення 95652,52 грн за договором поставки товарного бетону та залізобетонних виробів № 2018/АБК-45 від 30.05.2018.

Тобто, заявником було повторно подано раніше використане в якості підтвердження оплати судового збору платіжне доручення.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Отже, платіжне доручення №5777 від 24.04.2019 на суму 192,10 грн не може вважатися належним доказом оплати судового збору саме за подання даної заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, заяву про видачу судового наказу подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» з порушенням вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За таких обставин, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Просперітатіс» 95652,52 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що положеннями ст. 151 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість зарахування суми судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, виключно у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Автобудкомплекс-К» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Просперітатіс» 95652,52 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова