ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/291/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Федорончук Д.О.

за участю представників сторін:

від позивача Пелепецький В.Д., довіреність №18-0014/9204 від 18.02.19р.;

від відповідача Трюханова І.В., довіреність від 09.02.18р.;

від третьої особи (ПАТ "ІМЕКСБАНК" ) не з`явився;

від третьої особи ("БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП") не з`явився;

від третьої особи ("Іллічівський завод ЗБК") не з`явився;

від третьої особи (ПАТ "Одесапродконтракт") - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Національного банку України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2019 про закриття провадження у справі

у справі № 916/291/16

за позовом: Національного банку України

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1.Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК";

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП";

3.Публічне акціонерне товариство "Іллічівський завод ЗБК";

4.Публічне акціонерне товариство "Одесапродконтракт"

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

головуючий суддя Смєлянець Г.Є.

місце ухвалення ухвали: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 23.05.2019р. згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/291/16 за позовом Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК", Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП", Публічне акціонерне товариство "Іллічівський завод ЗБК", Публічне акціонерне товариство "Одесапродконтракт" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2019 року у справі № 916/291/16 (суддя Смелянець Г.Є.) закрито провадження у справі №916/291/16.

Ухвала мотивована тим, що в межах справи про банкрутство позивач звернувся до відповідача із забезпеченими іпотечним договором від 26.11.2009р. вимогами. Водночас предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26.11.2009р. Сума кредиторських вимог, визнаних господарським судом у справі про банкрутство №916/3200/17 як позачергові включають у себе грошові вимоги за кредитним договором про рефінансування №29 від 26.11.2009р. у розмірі 3 162 606 403,14 грн., на яких ґрунтуються позовні вимоги у даній справі. Таким чином, системний аналіз норм Закону про банкрутство свідчить, що задоволення вимог кредиторів, в тому числі забезпечених заставою майна боржника, може відбуватися тільки на стадії ліквідаційної процедури в порядку та у спосіб, передбачені Законом про банкрутство.

Тому, із урахуванням визнання господарським судом забезпечених вимог Національного банку в межах справи про банкрутство ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", суд першої інстанції дійшов висновку про те, що провадження у справі №916/291/16 підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся з апеляційною скаргою Національний банк України, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2019 року та передати справу до Господарського суду Одеської області для подальшого розгляду по суті позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що провадження у справі №916/291/16 не може бути закрите з підстав визнання кредиторських вимог НБУ у межах справи №916/3200/17 про банкрутство ПАТ "Чорне море", зокрема, з тих підстав, що порушені майнові права НБУ не відновлені при затверджені реєстру вимог кредиторів у процедурі банкрутства.

ПАТ "Чорне море" є майновим поручителем та відповідає перед НБУ в межах вартості предмету іпотеки згідно іпотечного договору, яке може бути реалізоване на користь іпотекодержателя, як у межах процедури банкрутства так і виконавчого провадження.

Крім того, скаржник зауважує, що винесене судом рішення по справі №916/291/16 у результаті розгляду позовної заяви НБУ ніяким чином не впливає на хід процедури банкрутства ПАТ "Чорне море" у справі №916/3200/17, або права та обов`язки її учасників, адже по-перше: порядок задоволення вимог кредиторів та продаж майна відбувається у порядку визначеному ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та рішення про стягнення заборгованості може лише свідчити про їх безспірність; по-друге: наявність рішення суду першої інстанції про задоволення позову НБУ, не є підставою вважати про наявність безумовного права на звернення стягнення на заставне майно, оскільки рішення може бути оскаржене до суду апеляційної чи касаційної інстанції, та за умови набрання рішення законної сили, процедура звернення стягнення відбувається відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» через прилюдні торги.

Окремо скаржник зазначає, що клопотання про закриття провадження по справі №916/291/16 було подане ПАТ "Чорне море" 02.04.2019р., тобто після закриття підготовчого засідання по справі.

11.05.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від ПАТ ТВФ Чорне море надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просило відмовити Національному банку України в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.04.2019р. залишити без змін.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 23.05.2019 року представник скаржника власну апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти її задоволення з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справу чи інших заяв від зазначених учасників справи не надходило.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про час, дату та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також зважаючи на обмежений строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення апеляційного розгляду по суті без участі представників третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив на неї, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, та перевірено під час апеляційного перегляду, 12.02.2016р. Господарським судом Одеської області у складі судді Бездоля Ю.С. порушено провадження у справі №916/291/16 за позовом Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" про звернення стягнення на предмет іпотеки, про що винесено відповідну ухвалу.

Предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, позивач виходив із розміру заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором про рефінансування № 29 від 26.11.2009р. у розмірі 3 162 606 403,14 грн.

02.04.2019р. за вх. № 6358/19 господарським судом одержано клопотання про закриття провадження у справі, в якому ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" просить суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України провадження у справі закрити. Також відповідач просить суд визнати поважними причини не подання клопотання про закриття провадження у підготовчому провадженні, оскільки ухвала про визнання грошових вимог прийнята господарським судом Одеської області 20.02.2019р., а ухвала про затвердження реєстру вимог кредиторів прийнята господарським судом 20.03.2019р.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, відповідач посилається на те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 20.02.2019р. у справі № 916/3200/17 /про визнання ПАТ «ТВФ «Чорне море» банкрутом/ визнано грошові вимоги Національного банку України до ПАТ "ТВФ "Чорне море" в сумі 3 162 606 403,14 грн., як вимоги забезпечені заставою майна боржника. Ухвалою від 20.03.2019р. затверджено реєстр вимог кредиторів, окремо до реєстру внесені вимоги НБУ в сумі 3 162 606 403,14 грн., як вимоги забезпечені заставою майна боржника. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому всі спори вирішуються судом у межах справи про банкрутство, а не в окремому позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2019 року закрито провадження у справі № 916/291/16 на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Одеської області від 07.02.2018р. відкрито провадження у справі № 916/3200/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.02.2019р. у справі № 916/3200/17 визнано грошові вимоги Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" в сумі 3 162 403,14 грн., як вимоги забезпечені заставою майна боржника із внесенням до реєстру вимог кредиторів окремо.

20.03.2019р. ухвалою суду у справі № 916/3200/17 затверджено реєстр вимог кредиторів, окремо до реєстру внесені вимоги Національного банку України в сумі 3 162 606 403,14 грн., як вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ч.9 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач звернувся до відповідача із забезпеченими іпотечним договором від 26.11.2009р. вимогами. Водночас предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26.11.2009р. Сума кредиторських вимог, визнаних господарським судом у справі про банкрутство №916/3200/17 як позачергові включать в себе грошові вимоги за кредитним договором про рефінансування № 29 від 26.11.2009р. у розмірі 3 162 606 403,14 грн., на яких ґрунтуються позовні вимоги у даній справі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Національний банк України звернувся з кредиторськими вимогами в межах справи про банкрутство №916/3200/17, які є аналогічними позовним вимогам у даній справі №916/291/16.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно з п.4 ч.5 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч.15 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство: пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що системний аналіз норм Закону про банкрутство свідчить, що задоволення вимог кредиторів, в тому числі забезпечених заставою майна боржника, може відбуватися тільки на стадії ліквідаційної процедури в порядку та у спосіб, передбачені Законом про банкрутство.

Що стосується посилань апелянта про те, що провадження у справі №916/291/16 не може бути закрите з підстав визнання кредиторських вимог НБУ у межах справи №916/3200/17 про банкрутство ПАТ "Чорне море", до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки наявність справи про банкрутство, виключає можливість розгляду вимог позивача у позовному провадженні, оскільки з моменту порушення справи про банкрутство задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою), має здійснюватись в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Доводи апелянта щодо неможливості пред`явлення клопотання про закриття провадження на стадії розгляду справи по суті колегією суддів оцінюються критично, з огляду на те, що по-перше, положення ст. 231 ГПК України не містять жодних імперативних обмежень стосовно стадії справи, на якій може бути пред`явлено та відповідно розглянуте вказане клопотання. По-друге, як вказано вище, вирішення даної справи по суті спору в позовному провадженні суперечить ч. 15 ст. 16 ,ч. 6 ст. 19 Закону про банкрутство.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги іпотекодержателя мають розглядатись виключно в межах справи про банкрутство іпотекодавця і не можуть бути розглянуті по суті у позовному провадженні за наявності порушеної справи про банкрутство, тому, із урахуванням визнання господарським судом забезпечених вимог Національного банку України в межах справи про банкрутство ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", провадження у справі №916/291/16 правомірно та законно закрито на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2019 року у справі №916/291/16.

Керуючись п.3 ч.1 ст.231, 270, 275, ст.ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.04.2019 року у справі № 916/291/16 залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „28 травня 2019 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький