номер провадження справи 17/57/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.05.2019 Справа № 908/717/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Головуючий суддя - Корсун В.Л., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДДС+» б/н та дати про забезпечення позову

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю ДДС+, 49000, м. Дніпро, пров. Біологічний, буд. 2-а

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ, 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімната 207

про стягнення 2 078 851,01 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю ДДС+ до товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ про стягнення 2 078 851,01 грн. заборгованості за договором поставки від 21.04.17 № D 581.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 610, 1087 ЦК України, ст.ст. 193, 265 ГК України, п. 30.1 ст. 30 Закону України Про платіжні системи та переказ грошей в Україні, а також на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки від 21.04.17 № D 581 щодо здійснення повного та своєчасного розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/717/19 між суддями, 26.03.19 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 01.04.19 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/717/19, якій присвоєно № провадження 17/57/19. Судом ухвалено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25.04.19 о/об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 25.04.19 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 01.07.19 включно та відкладено розгляд справи № 908/717/19 в межах строку підготовчого провадження на 27.05.19 о/об 11 год. 00 хв.

27.05.19 судом, в межах строку підготовчого провадження під час підготовчого засідання у даній справі, оголошено перерву на 11.06.19 об 12 год. 00 хв.

27.05.19 до суду надійшла заява ТОВ «ДДС+» б/н та дати про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Український Рітейл» в розмірі основного боргу 2 078 851,01 грн.

В обґрунтування вимог вказаної заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, у майбутньому є вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду. Обставинами, на думку позивача, які свідчать про необхідність застосування забезпечення позову, є наявність певної кількості відкритих проваджень в господарському суді Запорізької області (51 справа) та Центральному апеляційному господарському суді (15), в яких відповідачем є ТОВ «Український Рітейл».

На думку позивача, наявність наведених вище відкритих проваджень за позовами до ТОВ «Український Рітейл» свідчить про складний фінансовий стан відповідача, що може призвезти до не виконання законних вимог щодо сплати заборгованості та ставить позивача (ТОВ «ДДС+») у складну фінансову ситуацію.

Посилаючи на постанову ВГСУ від 17.02.15 № 910/22285/14, заявник зазначає, що (дослівно): «Обґрунтованою для забезпечення позову суд також вважає обставину, коли загальна сума заборгованості відповідача перед кредиторами складає значну суму та якщо існують інші господарські спори, в яких він також є відповідачем. На думку, суду, це свідчить про його складний фінансовий стан, що вказує на можливість утруднення виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову».

Розглянувши матеріали заяви ТОВ «ДДС+» б/н та дати про забезпечення позову з наданими до неї документами судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», забезпечення позову, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

У п. 3 наведеної вище постанови зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження виникнення у заявника підстав для того, щоб просити суд забезпечити позов до матеріалів відповідної заяви додано:

1) витяг із офіційного сайту судова влада України (сформований станом на 21.05.19) щодо розгляду судових справ, які знаходяться в провадженні господарського суду Запорізької області;

2) витяг із офіційного сайту судова влада України (сформований станом на 21.05.19) щодо розгляду судових справ, які знаходяться в провадженні Центрального апеляційного господарського суду;

3) витяг з реєстру виконавчих проваджень;

4) копії ухвал про відкриття провадження у господарському суді Запорізької області про стягнення боргу з ТОВ «Український Рітейл»;

5) копії ухвал про відкриття провадження у Центральному апеляційному господарському суді про стягнення боргу з ТОВ «Український Рітейл»;

6) оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Судом враховано, що питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Із змісту вказаної в тексті цієї ухвали заяви про забезпечення позову не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження складного фінансового стану ТОВ «Український Рітейл», а також те, що існують обставини, які свідчать про вірогідність утруднення або неможливості виконання в майбутньому рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на наявність певної кількості відкритих проваджень у господарському суді Запорізької області та Центральному апеляційному господарському суді відповідачем в яких є ТОВ «Український Рітейл», без наведення відповідного обґрунтування та надання належних доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду … у задоволенні заяви ТОВ «ДДС+» б/н та дати про забезпечення позову судом відмовляється.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 73-74, 76, 77, 86, 136-141, 144, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ДДС+» б/н та дати про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Український Рітейл» в розмірі основного боргу 2 078 851,01 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 235 ГПК України визначено, що ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України закріплено, що окремо від рішення суду першої інстанції мажуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 28.05.19

Суддя В.Л. Корсун