РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2019Справа № 910/3563/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Пукшин Л.Г. розглянув у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Українсько-австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево" (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Свято-Михайлівська, 16)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні технології проект" (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 54, офіс 11)

про стягнення 107306,18 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Українсько-австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні технології проект" про стягнення 107 306,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору №42 від 16.07.2018 відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо поставки товару, за який позивачем була здійсненна попередня оплата, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 107 306,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/3563/19 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом 03.05.2019 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

16 липня 2018 року між Українсько-австрійським підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево" (надалі - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новітні технології проект" (надалі- продавець, відповідач) був укладений договір поставки товару №42 (надалі - договір), відповідно до п.1.1 якого сторони передбачили, що у порядку і на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар в асортименті, номенклатурі, кількості та по ціні, визначених у накладних, які складаються на кожну партію товару, що поставляється, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору встановлено, що продавець здійснює продаж згідно замовлення покупця.

За умовами п. 2.3. договору продавець передає товар покупцю на підставі довіреності покупця та видаткової накладної продавця.

Ціна (вартість) кожної партії товару, що поставляється згідно з даним договором, визначається у відповідній накладній.

Відповідно до п. 3.3. договору оплата за отриманий товар здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, але не пізніше 5-х банківських днів від дня отримання.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і чинний протягом одного календарного року з дати підписання (п.п. 6.4, 6.5).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з платіжного доручення №4116 від 18.07.2018, позивачем на виконання умов договору та згідно виставленого відповідачем рахунку № 35 від 16.07.2018 було здійснено часткову попередню оплату за два планетарні редуктори Wittenstein SP075S-MF2-16-0T1-2S у розмірі 54 000,00 грн.

Тобто, за вказаним платежем була проведена 100% передоплата за один з редукторів Wittenstein SP075S-MF2-16-0T1-2S у розмірі 53 653,09 грн та за інший частково у розмірі 346,91 грн.

Крім того, платіжним дорученням №5405 від 28.09.2018 позивачем було здійснено частину передоплати за другий планетарний редуктор Wittenstein SP075S-MF2-16-0T1-2S на підставі рахунку №54 від 24.09.2018 на суму 53 306,18 грн.

Поставка вищевказаних планетарних редукторів, які були попередньо оплачені позивачем на загальну суму 107 306,18 грн., повинна була здійснюватись відповідачем не пізніше 27.08.2018.

За твердженням позивача, внаслідок нездійснення відповідачем поставки у визначений строк, відпала потреба у виконання договору №42 від 16.07.2018, що стало підставою для направлення ТОВ "Новітні технології проект" вимоги вих. №83/87 від 16.01.2019 про повернення сум попередньої оплати у розмірі 107 306,18 грн (фіскальний чек від 16.01.2019, опис вкладення у лист від 16.01.2019).

Оскільки конверт із вищевказаної вимогою не був вручений адресату та повернувся на адресу відправника із зазначенням причини: «закінчення терміну чинності», позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача існуючої передоплати у розмірі 107 306,18 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на підставі виставлених відповідачем рахунків № 35 від 16.07.2018 та №54 від 24.09.2018 позивачем було здійснено попередню оплату за два планетарні редуктори Wittenstein SP075S-MF2-16-0T1-2S на загальну суму 107 306,18 грн.

При цьому, засобами електронної пошти відповідач підтвердив, що поставка вищевказаних редукторів буде здійснена 27.08.2019.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

У даному випадку судом встановлено, що внаслідок відсутності поставки планетарних редукторів Wittenstein SP075S-MF2-16-0T1-2S у погоджений відповідачем строк, позивач звернувся до останнього з вимогою вих. №83/87 від 16.01.2019 про повернення сум попередньої оплати у розмірі 107 306,18 грн.

З матеріалів справи вбачається, що дана вимога була повернута на адресу позивача без задоволення.

Тобто, станом на момент розгляду спору, за відповідачем рахується заборгованість з суми попередньої оплати у розмірі 107 306,18 грн, яка сплачувалась позивачем згідно з платіжних доручень №4116 від 18.07.2018 та №5405 від 28.09.2018.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язань щодо поставки товару, як і не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов`язку повернути заявлену до стягнення суму попередньої оплати.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 107 306,18 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні технології проект" (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 54, офіс 11, ідентифікаційний код 41844342) на користь Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Фішер-Мукачево" (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Свято-Михайлівська, 16, ідентифікаційний код 22073637) суму попередньої оплати у розмірі 107 306 (сто сім тисяч триста шість) грн 18 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.05.2019

Суддя Л. Г. Пукшин