РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2019Справа № 910/3199/19
За позовом Фізичної особи - підприємця Мусієнко Віталій Васильович

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-ЦЕНТР" про стягнення 143800 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представників сторін не з`явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача заборгованості за виконані Позивачем перевезення відповідно до Договору №09-2/11 від 09.11.2017 надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів в розмірі 143800 грн. Вимоги позову мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов вказаного договору про надання транспортно-експедиційних послуг. За клопотанням Позивача судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника.

Відповідач вимоги позову відхилив з посиланням, що у всіх погоджених заявках на перевезення вантажів, які є додатками до договору, спосіб та строк оплати не визначено, і Позивачем не були передані Відповідачу всі належні документи щодо перевезення, передбачені договором, і зокрема не було передано рахунку на оплату. Наведена у позові передача документів при передачі вантажу, на що посилається Позивач, на переконання Відповідача фактично не могла відбутися, оскільки адреси доставки у заявках на перевезення не є адресами Відповідача, а отримувачами замовленого до перевезення вантажу є не Відповідач, а інші підприємства. Також Відповідач стверджує, що у наданні йому рахунків Позивачем було відмовлено, оскільки останній посилався, що Відповідач зобов`язаний сплатити на підставі актів здачі-прийняття робіт (надання послуг). Надіслані Позивачем повторно документи Відповідач також не отримував, що підтверджує відомостями з пошукової системи Укрпошти. Будь-які інші документи, у тому числі письмові вимоги і претензії, за твердженнями Відповідача до нього від Позивача також не надходили. Враховуючи все вищенаведене, та зокрема, відсутність рахунків, Відповідач вважає що його обов`язок з внесення оплати не настав.

Позивач доводи відзиву щодо протиправного ненадання ним документів відхиляє, та окремо зауважує, що Відповідач мав всі реквізити для здійснення оплати, тому міг і повинен був оплатити отримані послуги, що колишня працівниця Відповідача отримання для нього всіх документів підтвердила заявою свідка, та що всі документи були повторно направлені Відповідачу до звернення до суду листом з описом вкладення.

Заперечення на відповідь на відзив від Відповідача не надходили.

Клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи судом розглянуте та відхилене, оскільки встановлений законом строк розгляду справи закінчився, і норми чинного ГПК України не передбачаються відкладення розгляду справи поза її строками розгляду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, як Експедитором/ Перевізником , та Відповідачем, як Клієнтом, було укладено договір №09-2/11 від 09.11.2017 (далі - Договір), за умовами якого:

- Клієнт доручає, а Експедитор бере на себе зобов`язання, зокрема, організувати транспортно-експедиційне обслуговування Клієнта, а також надання Клієнтові інших послуг відповідно до умов, погоджених сторонами в Заявках (п. 2.1);

- заявки, погоджені сторонами, регулюють взаємини сторін щодо кожного окремого доручення Клієнта. В Заявках можуть відображатися також інші істотні умови договору транспортного експедирування, що не були обумовлені сторонами в момент підписання цього договору. Заявки є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.2);

- Експедитор зобов`язується організовувати перевезення відповідно до встановлених Клієнтом маршрутів, а також надання інших послуг відповідно до Заявки Клієнта (п. 3.1.2);

- Експедитор зобов`язується надати Клієнтові за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспортну накладну або СМR з відміткою про доставку вантажу (п. 3.1.5);

- Клієнт зобов`язується оплачувати рахунки Експедитора на умовах, передбачених даним Договором в розмірі, погодженому в Заявках (п. 3.2.5);

- платежі та взаємні розрахунки за виконання доручення Клієнта виконуються відповідно до виставленого рахунку. Сторони погодились, що рахунки передані за допомогою факсимільного зв`язку підлягають оплаті та мають силу оригіналу, до моменту отримання Клієнтом всіх документів у відповідності до п.п. 3.1.5 (п. 4.1);

- Клієнт здійснює оплату послуг Експедитора не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів, з моменту виставлення рахунку (п. 4.2);

- сума, що підлягає сплаті Експедитору погоджується сторонами в Заявках або в Додатку про тарифи. Сторони підписують за фактом виконання доручення Акт виконаних робіт, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 4.3);

- розрахунок здійснюється шляхом банківського переказування коштів у національній грошовій одиниці України на поточний рахунок Експедитора (п. 4.5).

Так, залученими до справи доказами, а саме: заявками на перевезення, ТТН та актами здачі-прийняття послуг підтверджено замовлення Відповідачем та виконання для нього Позивачем 15ти перевезень загальною вартістю 143800 грн. (точний перелік документів по кожному з перевезень наведений у позові).

Відповідачем не заперечується укладення з Позивачем у межах Договору вказаних 15ти заявок і виконання Позивачем по них 15ти перевезень належним чином та у повному обсязі.

Акти наданих послуг по вказаним 15ти перевезенням на загальну суму 143800 грн. також підписані Відповідачем без зауважень, вказані у актах обсяги послуг та суми Відповідачем не оспорюються.

Заперечення Відповідача по суті спору зводяться до того, що обов`язок оплатити послуги у Відповідача ще не виник у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків Позивачем.

Відхиляючи заперечення Відповідача проти позову щодо не погодження між сторонами способу та строку оплати у заявках, суд зазначає, що спосіб оплати сторонами було погоджено у Договорі (п. 4.5, банківській переказ, національна грошова одиниця, на поточний рахунок Позивача), і там же було погоджено строк оплати - не пізніше 14ти календарних днів з моменту виставлення рахунку (п. 4.2).

За умовами Договору рахунки виставляються Позивачем після та на підставі виконаних перевезень, та Відповідач є зобов`язаною особою з їх оплати. Враховуючи наведене, саме на Відповідача, якщо він вважає, що рахунок після перевезення йому переданий не був, але перевезення було виконано належним чином і в повному обсязі (акт підписаний без зауважень), і покладається обов`язок отримати рахунок у Позивача та його оплатити, оскільки як саме повинно проходити таке «виставлення рахунку» сторонами не погоджено.

Крім того, рахунок є документом, який містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти та ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України; а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє Відповідача від обов`язку сплатити за надані послуги.

Всі необхідні реквізити Позивача для оплати були наявні як у Договорі, так і вказувалися у актах наданих послуг. Відповідач також не був позбавлений права та можливості, якщо сумнівався у рахунках, виконати свій обов`язок з оплати належним чином шляхом внесення коштів на депозит нотаріуса (ст. 537 ЦК України).

Твердження Відповідача, що він звертався до Позивача і Позивачем було відмовлено йому у наданні рахунку судом відхилені, як необґрунтовані, оскільки Відповідачем не надано доказів на доведення таких його тверджень.

Також судом відхиляються твердження Відповідача, що фактично не могла відбутися передача Позивачем обумовлених Договором товаросупроводжувальних документів та товар, у тому числі, рахунку на оплату, при передачі вантажу, так як адреси доставки у заявках на перевезення не є адресами Відповідача, а отримувачами замовленого до перевезення вантажу є не Відповідач, а інші підприємства.

Відхиляючи вказане твердження суд зазначає, що за умовами Договору Експедитор зобов`язується надати Клієнтові за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспортну накладну або СМR з відміткою про доставку вантажу (п. 3.1.5), тобто, надати після виконання перевезення та за фактом його виконання. Де саме надати - у місці виконання доручення чи у іншому місці - сторони не погоджували. Також, у матеріалах справи відсутні докази, що отримавши від Позивача послуги з доставки вантажу та підписавши акти наданих послуг, Відповідач висував до Позивача претензії (до звернення до суду Позивача з даним позовом) щодо ненадання повного пакету документів на кожне з 15ти перевезень. Судом також приймається до уваги заява свідка, ОСОБА_2 ., яка відповідає вимогам ст. 88 ГПК України, у якій свідок підтверджує, що обіймаючи посаду логіста у Відповідача отримувала повні пакети документів передбачені Договором по вказаним 15ти перевезенням, у тому числі рахунки, і передавала їх директору Відповідача.

Також, судом прийнято до уваги залучені до справи докази окремого направлення Позивачем Відповідачу передбачених Договором документів по вказаним 15ти перевезенням листом з описом вкладення за офіційною адресою місцезнаходження Відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим Відповідачем. Відтак, неотримання Відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є відомим діянням (бездіяльністю) самого Відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

У справі відсутні докази наявності у Відповідача будь-яких заперечень та/або зауважень щодо кількості, якості та/або комплектності наданих Позивачем по Договору послуг по вищеописаним 15ти перевезенням.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим та арифметично правильним.

З огляду на наведене, матеріалами справи доведено невиконання Відповідачем зобов`язання з внесення оплати за надані Позивачем по Договору послуги у сумі 143800 грн., тому позовні вимоги згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України про стягнення 143800 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу, судом перевірені та визнані документально обґрунтованими, та за наслідками вирішення спору відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову відшкодовуються Позивачу за рахунок Відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-ЦЕНТР" (м. Київ, проспект Степана Бандери, 8, корпус 16-А, поверх 5; ідентифікаційний код 24731636) на користь Фізичної особи - підприємця Мусієнко Віталія Васильовича (АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 143800 (сто сорок три тисячі вісімсот) грн. заборгованості, а також 2157 (дві тисячі сто п`ятдесят сім) грн. судового збору та 14000 (чотирнадцять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 30.05.2019

Суддя Р.Б. Сташків