УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

31.05.2019Справа № 910/5755/19

За позовом1. Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" 2. Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі"
до 1. Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" 2. Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" 3. Державного підприємства "Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія "Енергоатом" 4. Публічного акціонерного товариства "Центренерго" 5. Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" 6. Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП)
третя особа,яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачів Державне підприємство "Енергоринок"
про визнання недійсним правочину
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача-1:Максецька О.С. - представник за довіреністю; Коротюк М.М. - представник за довіреністю;
від позивача-2:Коротюк М.М. - представник за довіреністю;
від відповідача-1:не з`явився;
від відповідача-2:не з`явився;
від відповідача-3:Білан О.П. - представник за довіреністю;
від відповідача-4:Гаврись Я.Б. - представник за довіреністю;
від відповідача-5:Войтюк Д.В. - представник за довіреністю;
від відповідача-6:Балабан Д.О. - представник за довіреністю;
від третьої особи:Калінін М.В. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" та Акціонерне товариство "ДТЕК "Донецькі електромережі" звернулися до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", Публічного акціонерного товариства "Центренерго", Приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго", Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про визнання недійсними пунктів 6.3.3.4. та 6.3.3.5. Додатку до Договору між членами оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996 з моменту їх внесення до умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані пункти були включені до Додатку 4 до ДЧОРЕ неправомірно та їх відсутність жодним чином не вплине на дійсність решти умов договору та договору вцілому.

Разом із позовною заявою позивачами подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії.

Відповідно до ухали Господарського суду міста Києва від 08.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/5755/19, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31.05.2019.

Також, в ухвалі про відкриття вказано, що заява позивачів про вжиття заходів забезпечення позову буде вирішена в судовому засіданні, оскільки наданих позивачами доказів не достатньо для розгляду.

29.05.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивачів надійшла заява на виконання вимог ухвал Господарського суду міста Києва від 08.05.2019.

У судовому засіданні 31.05.2019 було розглянуто заяву позивачів про вжиття заходів забезпечення позову та вирішено її задовольнити з огляду на такі обставини.

На обґрунтування вказаної заяви позивачі посилаються, зокрема, на такі фактичні дані:

- Радою ОРЕ внесено зміни до ІВКОР щодо зарахування в оплату заборгованості за графіками договорів про реструктуризацію та графіками, затвердженими рішеннями судів про розстрочку термін сплати за якими не настав;

- Радою ОРЕ внесено зміни до ІВКОР щодо зарахування в погашення заборгованості за електричну енергію, яка виникла за договорами купівлі-продажу різниці перетоків електричної енергії;

- невжиття заходів забезпечення позову унеможливить поновлення порушених прав та інтересів заявників.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Судом взято до уваги, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову є визнання недійсним пунктів правочину. Як вже зазначалося, позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті внесення змін до договору було змінено умови двосторонніх правочинів, укладених позивачами з ДП "Енергоринок" у спосіб, що суперечить ст. 188 Господарського кодексу України. Положення доданих до Додатку 4 до ДЧОРЕ пунктів 6.3.3.4 та 6.3.3.5 суперечать нормам діючого законодавства, а тому в цій частині правочин має бути визнаний недійсним.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, встановлений оскаржуваними змінами алгоритм розподілу коштів з поточних рахунків зі спеціальним використанням позивачів вже застосовується і в результаті зарахування коштів за оспорюваними пунктами ДЧОРЕ, позивачі позбавлені можливості отримувати належні їм грошові кошти та розпоряджатися ними на власний розсуд. Позивачами до справи долучено докази щодо фактичного списання коштів за оспорюваними пунктами ДЧОРЕ.

Заходи забезпечення позову, про вжиття яких порушується перед судом питання, не призведуть до вилучення речей з господарського відання відповідачів, спрямовані на збереження речей у незмінному стані, що вже існує і не тягне для відповідачів додаткових втрат.

Так вирішуючи спір за позовом про визнання договору (або його частини) недійним, суд встановлює наявність обставин, які свідчать про таку недійсність, та судовий захист полягає в усуненні невизначеності у правовідносинах між сторонами, і хоча стадія виконання рішення в таких спорах відсутня, однак, внаслідок визнання договору недійсним настають правові наслідки, пов`язані з такою недійсністю. Водночас, до вирішення такого спору судом у зв`язку з виконанням сторонами оспорюваного договору можуть мати місце обставини, які створюють загрозу порушення прав та інтересів позивачів, та відповідно можуть нівелювати ефективність та достатність самого обраного позивачами способу судового захисту або обумовлювати необхідність застосування додаткових заходів на захист порушених прав шляхом подання інших позовів.

Судом встановлено, що позивачі належними доказами обґрунтували причини звернення із заявою про забезпечення позову. У свою чергу, заходи до забезпечення позову, заявленні у клопотанні, відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких позивачі просять вжити ці заходи. Не вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 910/5755/19 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Заходи забезпечення позову, про які просять позивачі, забезпечують збалансованість інтересів сторін, оскільки спрямовані саме на зупинення ймовірного порушення прав позивачів і не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності відповідачів.

Наявний зв`язок між обраними заходами забезпечення та предметом позовної вимоги, отже, такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов`язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов`язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

За таких обставин, враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивачів про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись ст.ст. 136-140, 144, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські Електромережі" та Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії доповненого розділу 6 Додатка 4 до Договору між Членами Оптового ринку електричної енергії України (Інструкція про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України) пп. 6.3.3.4 і пп. 6.3.3.5 наступного змісту, а саме:

· пп. 6.3.3.4 у разі відсутності заборгованості, зазначеної у пп. 6.3.3.1-6.3.3.3 зараховується в оплату заборгованості за графіками договорів про реструктуризацію та за графіками, затвердженими рішеннями судів про розстрочку (крім заборгованості реструктуризованої за договорами, укладеними на виконання Закону України від 23.06.2005 №2711-ІV), термін сплати за якими не настав;

· пп.6.3.3.5 у разі відсутності заборгованості, зазначеної у пп. 6.3.3.1-6.3.3.4, зараховується в погашення заборгованості за електричну енергію, яка виникла за договорами купівлі-продажу різниці перетоків електричної енергії. Зарахування коштів відбувається за принципом першочергового погашення заборгованості, яка стягнута в судовому порядку.

- заборони Державному підприємству "Енергоринок" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ), вчиняти будь-які дії спрямовані на виконання пп. 6.3.3.4-6.3.3.5 Додатку 4 (Інструкція про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України) до ДЧОРЕ, а саме зараховувати кошти, які надходять на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДП "Енергоринок" з поточних рахунків із спеціальним режимом використання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22; ), Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, 8; ) для погашення:

· заборгованості за графіками договорів про реструктуризацію та за графіками, затвердженими рішеннями судів про розстрочку (крім заборгованості реструктуризованої за договорами, укладеними на виконання Закону України від 23.06.2005 №2711-ІV), термін сплати за якими не настав;

· заборгованості за електричну енергію, яка виникла за договорами купівлі-продажу різниці перетоків електричної енергії.

3. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 31.05.2019 р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 31.05.2022 року.

4. Стягувачами за даною ухвалою є:

- Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські Електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22; );

- Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, 8; ).

5. Боржником за ухвалою є:

- Державне підприємство "Енергоринок" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; )

6. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Ю.О.Підченко