ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/2588/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу комунального підприємства "Жилсервіc-5" Дніпровської міської ради (далі - КП "Жилсервіc-5")

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 (головуючий - суддя Березкіна О.В., судді Кузнецов В.О. і Вечірко І.О.)

за позовом комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - КП "Теплоенерго")

до КП "Жилсервіc-5"

про стягнення заборгованості за договором від 01.01.2018 № 021032 у сумі 184 189,28 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2018 року КП "Теплоенерго" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КП "Жилсервіc-5" про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії в розмірі 184 189,28 грн., з яких: 181 793,60 грн. - основний борг; 194,24 грн. - 3% річних; 2 201,44 грн. - пеня.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням КП "Жилсервіc-5" умов договору від 01.01.2018 № 021032 щодо оплати поставленої теплової енергії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 (суддя - Бєлік В.Г.) відмовлено у задоволенні позовних вимог КП "Теплоенерго" у повному обсязі.

4. Рішення мотивовано тим, що КП "Теплоенерго" не надано достатніх і допустимих доказів укладення договору на постачання теплової енергії в період, за який він просить стягнути заборгованість, з огляду на підписання договору з протоколом розбіжностей. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що акти приймання-передачі теплової енергії з боку КП "Жилсервіc-5" не підписані.

5. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 (головуючий - суддя Березкіна О.В., судді Кузнецов В.О. і Вечірко І.О.): апеляційну скаргу КП "Теплоенерго" задоволено частково; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 у справі № 904/2588/18 скасовано; позовні вимоги КП "Теплоенерго" задоволено частково; стягнуто з КП "Жилсервіc-5" на користь КП "Теплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 181 793,60 грн. та 194,24 грн. трьох відсотків річних; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

6. Приймаючи постанову, апеляційний господарський суд виходив з того, що:

- доказів узгодження розбіжностей, викладених у протоколі від 02.04.2018, суду не надано;

- відсутність застереження у договорі про існування протоколу розбіжностей не спростовує самого факту існування розбіжностей з огляду на належні докази одночасного повернення відповідачем підписаного договору та протоколу розбіжностей; відсутні докази укладення договору сторонами;

- приміщення, в яких позивачем було надано послуги з опалення, знаходилися на балансі відповідача. Доказів відключення від теплопостачання даного приміщення у спірний період відповідачем не надано;

- відсутність договору про послуги теплопостачання сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які фактично були надані позивачем та споживалися відповідачем у повному обсязі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі до Верховного Суду КП "Жилсервіc-5", зазначаючи, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Скаржник стверджує, що предметом спірних правовідносин є невиконання КП "Жилсервіc-5" зобов`язань за договором постачання теплової енергії від 01.01.2018 № 021032 та стягнення заборгованості; втім, судами першої та апеляційної інстанцій безспірно встановлено, що названий договір є неукладеним, а тому, на думку скаржника, позовні вимоги "є вичерпаними" та задоволенню не підлягають.

КП "Жилсервіc-5" зазначає, що за таких умов відповідач не є споживачем послуг з теплопостачання.

9. КП "Жилсервіc-5" посилається на порушення судом апеляційної інстанції норми статті 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки названим судом не досліджено та не встановлено будь-яким чином факт надання послуг теплопостачання.

10. Скаржник вважає, що твердження суду про те, що відповідач знав про факт споживання тепла є помилковим, нічим не підтвердженим та необґрунтованим, оскільки нежитлові приміщення були незаселені та не обслуговувалися відповідачем.

11. КП "Жилсервіc-5" вказує на те, що рахунки на оплату спожитої теплоенергії повинні виставлятися щомісяця, а так само узгоджуватися та підписуватися акти отримання послуг, проводитися нарахування тощо.

12. Скаржник стверджує, що судом апеляційної інстанції не досліджено факт того, що опалювальна площа складає 670 кв.м, а не 908 кв.м.

13. КП "Жилсервіc-5" наголошує на тому, що, оскільки нежитлові приміщення є незаселеними, а підприємство відповідача створене з метою утримання та обслуговування житлового фонду, переданого на його баланс, та здійснює утримання будинків лише за рахунок коштів, що надходять від квартирної плати, то оплата вартості послуг з теплопостачання нежитлових приміщень може здійснюватися тільки за рахунок бюджетного фінансування.

Позиція позивача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

14. У відзиві на касаційну скаргу КП "Теплоенерго" зазначає, що оскаржувана постанова є вмотивованою та такою, що прийнята відповідно до чинних норм матеріального і процесуального права, а касаційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю та невідповідністю нормам матеріального та процесуального права.

15. КП "Теплоенерго" звертає увагу на те, що, вказуючи у касаційній скарзі про те, що факт постачання теплової енергії є недоведеним та нічим не підтвердженим, скаржник не враховує того, що всі нарахування за поставлену теплову енергію здійснювалися на підставі показників вузла комерційного обліку теплової енергії, який встановлено на тепловому вводі у будівлі гуртожитку за адресою пров. Універсальний, 6 , та проводилися із дотриманням чинного законодавства.

16. Позивач наголошує на тому, що інформація про здійснення нарахування саме за показниками вузла комерційного обліку була наведена у рахунках (від 30.04.2018 №021032 "Корегування нарахувань", від 30.04.2018 №021032) та актах приймання-передачі теплової енергії (акт від 30.04.2018 №021032, акт 30.04.2018 №021032).

17. Також КП "Теплоенерго" спростовує твердження скаржника про те, що останній не знав про сам факт споживання тепла, оскільки вузол комерційного обліку теплової енергії встановлено на тепловому вводі у будівлі гуртожитку, балансоутримувачем якої є безпосередньо відповідач, тому останній мав об`єктивну можливість як контролювати показники вузла комерційного обліку, так і вжити своєчасних заходів з укладення договору постачання теплової енергії.

18. Крім того, позивач вказує на те, що обізнаність відповідача про теплопостачання у будівлі КП "Теплоенерго" також підтверджується листом КП "Жилсервіc-5" від 07.02.2017 № 17, в якому скаржник, серед іншого, зазначає, що будівлю обладнано водопроводом, каналізацією, електропостачанням, опаленням від КП "Теплоенерго", все в наявності, встановлені прилади загальнобудинкового обліку.

19. КП "Теплоенерго" звертає увагу на статут КП "Жилсервіc-5", відповідно до якого скаржник є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська. Джерелами формування майна відповідача, серед іншого, визначено доходи, отримані від господарської діяльності. Таким чином, відповідно до положень свого статуту відповідач не обмежений у джерелах фінансування виключно коштами, отриманими від населення.

20. Крім того, позивач зазначає, що 21.02.2019 відповідачем здійснено погашення спірної заборгованості в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

21. КП "Теплоенерго" впродовж періоду з 01.10.2016 по 30.04.2018 надавало послуги з опалення за адресою: м. Дніпро, пров. Універсальний, 6, за якою знаходиться КЗ "Дніпропетровська міська поліклініка № 1 "ДОР".

22. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно об`єктом нерухомого майна є нежитлові приміщення комунальної власності загальною площею 908 кв.м, що розташовані у м . Дніпро, пров. Універсальний, буд. 6 , власником яких є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

23. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.05.2016 № 18/8 надана згода на прийняття у комунальну власність територіальної громади міста об`єктів нерухомого майна разом із індивідуально визначеним майном для розміщення внутрішньо переміщених осіб, визначено балансоутримувачем об`єктів нерухомого майна разом із індивідуально визначеним майном КП "Жилсервіс-5", зобов`язано КП "Жилсервіс-5" прийняти на баланс об`єкти нерухомого майна разом із індивідуально визначеним майном.

Додатком до рішення Дніпропетровської міської ради від 18.05.2016 № 18/8 встановлений перелік об`єктів нерухомого майна, які приймаються до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська, серед якого зазначено нежитлові приміщення (частина 1-го, 2-й поверх) будівлі, загальною площею 908 кв.м, разом із індивідуально визначеним майном по пров. Універсальний ,6.

Згідно з актом приймання - передачі основних засобів від 17.10.2016 КП "Жилсервіс-5" прийняло на баланс частину нежитлового приміщення по провулку Універсальному, 6 площею 908 кв .м.

24 . КП "Теплоенерго" направило на адресу КП "Жилсервіс-5" проект договору на постачання теплової енергії від 01.01.2018 № 021032, при цьому супровідний лист до такого проекту договору датовано 16.03.2018 та відповідачем отримано 20.03.2018.

25. КП "Жилсервіс-5" направило позивачу листа від 02.04.18 № 248 з підписаним примірником договору з протоколом розбіжностей та з пропозицією повернути один примірник відповідачу.

26. Доказів узгодження розбіжностей, викладених у протоколі від 02.04.2018, сторонами не надано.

27. Доказів відключення від теплопостачання даного приміщення у спірний період відповідачем не надано.

28. КП "Теплоенерго" направило відповідачу листом від 17.05.2018 № 812-сс розрахунок (коригування нарахувань), акти приймання-передачі теплової енергії за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року, з квітня по 1 травня 2018 року, досудову вимогу на суму 181 793,60 грн.

29. КП "Жилсервіс-5" за поставлену теплову енергію не розрахувалося, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на час звернення до суду з позовною заявою становила 181 793,60 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

30. Господарський кодекс України:

частини перша та четверта статті 179:

- майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями;

при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

частина друга статті 180:

- господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода;

частини третя, четверта, п`ята, шоста статті 181:

- сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору;

за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором;

сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони;

у разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо);

стаття 193:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

31. Закон України "Про теплопостачання":

стаття 1:

- балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами;

- постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

стаття 19:

- споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію;

стаття 24:

- основним обов`язком споживача теплової енергії, зокрема, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії;

частина шоста статті 25:

- у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

32. Правила користування тепловою енергією (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198; далі - Правила):

- Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (частина перша);

- Правила є обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії (частина друга);

- вузол обліку - комплект засобів вимірювальної техніки, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показів яких визначається обсяг спожитої теплової енергії, здійснюється контроль за параметрами теплоносія і налагодження режиму роботи теплового обладнання (частина третя).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

33. Врахувавши наведені законодавчі приписи та встановивши, що: 17.10.2016 КП "Жилсервіс-5" прийняло на баланс частину нежитлового приміщення по провулку Універсальному, 6 площею 908 кв.м; КП "Теплоенерго" у період з 01.10.2016 по 30.04.2018 надавало послуги з опалення за названою адресою; доказів відключення від теплопостачання даного приміщення у спірний період відповідачем не надано; договір про постачання теплової енергії від 01.01.2018 № 021032 позивачем та відповідачем укладено не було, та вірно зазначивши про те, що відсутність договору про послуги теплопостачання сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які фактично були надані позивачем та споживались відповідачем у повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції про стягнення 194,24 грн. 3% річних за період з 30.05.2018 по 11.06.2018, оскільки відповідачем порушено грошове зобов`язання.

34. Аргументи касаційної скарги даних висновків не спростовують та в цілому зводяться до заперечення обставин, встановлених господарським судом апеляційної інстанції у розгляді справи, і перегляду вже здійсненої названим судом оцінки доказів зі справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України). Тому пов`язані з наведеним аргументи КП "Жилсервіс-5" не можуть бути прийняті Касаційним господарським судом. Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути й оцінити ті ж самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

35. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. Звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довів такого неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, яке тягло б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення.

37. Касаційний господарський суд бере до уваги доводи, викладені у відзиві КП "Теплоенерго" на касаційну скаргу, як такі, що узгоджуються з обставинами справи, встановленими судом апеляційної інстанції, у залежності від яких (обставин) і прийнято судове рішення по суті спору.

38. За таких обставин суд касаційної інстанції вважає за необхідне касаційну скаргу КП "Жилсервіс-5" залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін за відсутності передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

Судові витрати

39. Понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства "Жилсервіc-5" Дніпровської міської ради залишити без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі № 904/2588/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов