номер провадження справи 15/29/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.05.2019 Справа № 908/93/19
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ленд Дівелопмент, м. Запоріжжя про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/93/19
при секретарі судового засідання Осоцький Д.І.
За участю представників сторін та учасників процесу:
від позивача не з`явився;
від відповідача 2 Мухін О.І., адвокат, посвідчення ЗП № 001482 від 29.11.2017, ордер ЗП № 053080 від 05.02.2019.
13.05.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Ленд Дівелопмент, м. Запоріжжя про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/93/19.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.05.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ленд Дівелопмент, м. Запоріжжя про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/93/19 прийнято до розгляду. Призначено розгляд заяви на 24.05.2019 о/об 12 год. 15 хв.
В судовому засіданні 24.05.2019 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою Акорд.
Судом перевірені повноваження присутніх в судовому засіданні представників відповідачів 1, 2. З`ясовано про обізнаність наведених представників про права та обов`язки учасників судового процесу. Відводів складу суду не заявлено.
Представник відповідача 2 наполягає на заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Надав клопотання від 24.05.2019 про долучення до матеріалів справи тексту вступного слова адвоката по справі та виписку з рахунку адвоката за 08.05.2019.
Представник відповідача 1 надав відзив від 24.05.2019 на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Просить суд за результатами розгляду заяви ухвалити рішення, що ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим, з дотриманням принципу диспозитивності господарського судочинства.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення ухвали на відповідну адресу.
В судовому засіданні 24.05.2019 судом, в порядку ст. 244 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем.
Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.
Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Додатковою угодою № 1 до договору № 05/02 від 05.02.2019 сторони виклали п. 4.1 Договору в наступній редакції: розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги, здійсненої з дотриманням умов цього Договору, розраховується за фактичні надані послуги, виходячи з витраченого адвокатом часу та погодинної оплати його послуг, що дорівнює 2000,00 грн без ПДВ. Розмір гонорару адвоката за цим договором не може бути більш ніж 50 000,00 грн, незалежно від результатів розгляду справи, що вказана в п. 2.1 Договору. У випадку прийняття за наслідками розгляду справи, що вказана у п. 2.1 Договору, рішення на користь клієнта (відхилення позовних вимог в повному обсязі або частково), клієнт сплачує на користь адвоката додатковий гонорар в розмірі 8000,00 грн.
Представництво відповідача 2 у даній справі здійснювалось адвокатом Мухіним Олегом Івановичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001482 від 29.11.2017, ордер на надання правової допомоги серії ЗП № 053080 від 05.02.2019).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат відповідачем 2 було надано акт про надання правничої допомоги від 07.05.2019 на суму 45 000,00 грн, рахунок № 08/05 від 08.05.2019 на суму 45 000,00 грн та платіжне доручення № 114 від 08.05.2019, банківську виписку від 08.05.2019 в підтвердження здійснення відповідачем оплати вартості наданої правової допомоги.
З огляду на викладене вище, а також те, що дана справа має публічний інтерес суд прийшов до висновку, що відповідачем 2 належними та достатніми доказами доведено, що понесені ним витрати та професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн. пов`язані з розглядом даної справи № 908/93/19.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що представник відповідача 2 надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 908/93/19, суд вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача 2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з Громадської організації Національні дружини - Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ленд Дівелопмент витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 126, 221, 236 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ленд Дівелопмент про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/93/19 - задовольнити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення підписаний 29 травня 2019 року.
Суддя І. С. Горохов