ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року м.Дніпро Справа № 908/42/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А.( доповідача),

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

cекретар судового засідання: Ревкова Г.О.

представники сторін:

від позивача: Пашко С.Г., довіреність № 2777 від 01.11.2018 р., представник;

від відповідача: Коваленко Ю.М., довіреність № 20-456 від 15.05.2019 р., адвокат;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 року (повний текст складено 15.03.2019 року) у справі № 908/42/19 (суддя Проскуряков К.В.)

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знамянська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ " Українська залізниця"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"

про стягнення 44 600,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 року у справі № 908/42/19 позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 44 600, 00 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин правомірності покладення на відповідача, як на вантажовідправника, відповідальності за внесення неправильних відомостей до перевізних документів, а також з відсутності підстав для зменшення суми штрафу, необґрунтованістю заяви відповідача про таке зменшення.

Не погодившись з рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство "Запоріжсталь" посилається на те, що рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Скаржник зазначав, що суд першої інстанції помилково встановив наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу, оскільки комерційний акт № 410006/264/15 від 13.11.2018 року було складено з порушенням вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334. Відповідачем було виявлено, що зазначений комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району, належних доказів з боку позивача про відсутність у штатному розкладі такої посади не було подано до суду першої інстанції.

Також відповідач вказує, що:

- судом не було досліджено питання щодо права підпису комерційного акту працівником станції ОСОБА_1 та представником вантажоодержувача ОСОБА_2;

- суд першої інстанції безпідставно відмовив у зменшенні розміру штрафу, оскільки відсутні докази настання тяжких наслідків та докази спричинення будь-яких збитків позивачу.

За викладених обставин відповідач вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та матеріалам справи, що є підставою для скасування рішення суду.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач зазначив, що погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його законним та обґрунтованим. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2019 року відкрито апеляційне провадження, розгляд скарги призначено у судове засідання на 06.05.2019 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.05.2019 року повідомлено учасників справи про наступне судове засідання, яке відбудеться 29.05.2019 року.

В судовому засіданні 29.05.2019 року представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2018 року Публічне акціонерне товариство "Запоріжсталь" (надалі - відповідач) здійснило відправлення вагону №53572442 з станції Запоріжжя-Ліве, Придніпровської залізниці на станцію Гуменці Південно-Західної залізниці з вантажем "шлаки гранульовані", що підтверджується накладною на аркуші справі 12 №45945680.

Згідно з накладною №45945680 від 09.11.2018 року вантажовідправником - ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" зазначена маса вантажу - 69 700 кг, тара - 23400 кг.

Вантаж завантажено у вагон № 53572442 вантажовідправником (графа 28 накладної), без оголошення вартості (графа 27 накладної).

12.11.2018 року на проміжній (транзитній) станції Знам`янка Одеської залізниці, у присутності осіб: пр.п. - Миронюк Л.І., оператор - Лозовська Є.Б., пр.п. Садигова Н.Н., Белеля О. А. складено акт загальної форми № 87790, в якому зазначено, що поїзд № 2247 прибув до станції 12.11.2018 року. Станція відправлення (460005) - Запоріжжя Ліве, Придн. зал., станція призначення (333007) - Гуменці, П-Зах. зал. Накладна № 45945680 від 09.11.2018 року. Вагон № 53572442, найменування вантажу (код за УТСНВ - 271008) шлаки гранульовані.

Обставини, що викликали складання акту, комерційна несправність (код - 9180002). Невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах (ТГНЛ), показанням ваг, недостача вантажу. Фактично вантаж занурений нижче бортів 500-600 мм. Втрат, розкрадань вантажу немає. Об`єм кузову на вагоні 76м Вагон відчеплений на перевірку.

13.11.2018 року на підставі вищевказаного акту загальної форми № 87790, здійснено контрольне комісійне переважування вагону № 53572442, про що складено комерційний акт № 410006/264/15 (а.с.17).

З комерційного акту вбачається, що вагон № 53572442 за накладною № 45945680 від 09.11.2018 року, станція відправлення: Запоріжжя-Ліве Принд, станція призначення: Гуменці П-Зах, відправник ПАТ "Запоріжсталь", одержувач: ПАТ "Подільський цемент". У розділі "А" комерційного акту "Відомості про вагон, пломби (ЗПП) та відмітки в накладній" вказано: вагон № 53572442 вантажопідйомністю 70,0 т., який прибув 12.11.2018 з поїздом №2247 у супроводі: без охорони, за пломбами (ЗПП) у кількості: без пломб (ЗПП), вагон у технічному стані виявився: справним.

У комерційному акті від 13.11.2018 року № 410006/264/15 (розділ 1 "Опис пошкодження") зазначено, що згідно акту загальної форми станції Знам`янка №87790 від 12.11.2018 року, вагон відчеплений на ваги та перевірку. В документі зазначено "навантаження насипом", розмір навантаження відповідно до висоти бортів не зазначено, у вологому стані, вага: тара 23 400 кг, нетто 69 700 кг. При перевірці виявлено у вагоні навантаження нижче бортів 500-600 мм.

У розділі "Д" комерційного акту від 13.11.2018 року № 410006/264/15 (опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) зазначено, що на поверхні вантажу слідів розкрадання та втрати вантажу немає. У вагоні глухі торцеві стінки, люки щільно закриті. Об`єм кузова на вагоні - 76 м. куб. При зважуванні вагона з розчіпкою 13.11.2018 року на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знам`янка Од. (держповірка ваг 05.09.2018) року працівником станції ОСОБА_1, в присутності заст. нач. станції Самойленко О.В., нач. станції Мірошниченко А.І. виявилось брутто 82 300 кг, тара з документа 23 400 кг, нетто 58 900 кг, що складає різницю ваги проти документу в бік зменшення на 10 800 кг. По штатному розгляду зав. вантажним двором відсутній.

На підставі вищевикладеного, 13.11.2018 року станцією Знам`янка Одеської залізниці складено протокол зважування партії завантажених вагонів, під п/н 2 якого зазначено: номер вагону - 53572442, вантажопідйомність - 70,000 кг, тара з бруса - 23 400 кг, брутто - 82 300 кг, нетто - 58 900 кг, відхилення нетто - 11 100 кг, вага по візках 1 - 41 350 кг, вага по візках 2 - 40 950 кг., зміщення поздовжнє - 21 мм, зміщення поперечне - 39 мм, зважування навантаженого вагону - 13.11.2018 року об 11 год. 34 хв.

В матеріалах справи міститься технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (звіт) вагонних ваг, тип - тензометр, заводський № , станції Знам`янка Одеської залізниці, підприємство-власник: Знам`янська дирекція залізничних перевезень.

Відповідно до п. 1 вищевказаного технічного паспорту, вид ЗВВТ - тензометричні, модифікація ЗВВТ - СВ-150000В/2. Згідно з п. 7, границі зважування ЗВВТ, т.: найменша - 1 т, найбільша - 150 т; для вагонних ваг - найбільше навантаження - 100 т.

Як вбачається з витягу про повірку, державну метрологічну атестацію, огляд-перевірки вищевказаних ваг, 30.03.2018 року здійснено перевірку ваг, тип - тензометр, заводський № .

05.09.2018 року вагам встановлена границя зважування 150 т, зав. № проведено профілактично-технічне обслуговування. Ваги перевірені робочими гирями.

05.09.2018 року ваги придатні для зважування вагонів, що перевозяться залізничним транспортом.

Відповідно до розділу "Є" комерційного акту від 13.11.2018 року № 410006/264/15 (відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції), під час перевірки різниці проти цього акту не виявлено. Вказаний комерційний акт підписано всім складом комісії, а саме: начальником станції: Сиваком В.П., начальником вантажного району - Бистрицькою О.М. та працівником станції - Петухом І.І.

Позивач на підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній № 45945680, вагон № 53572442, нарахував відповідачу штраф у розмірі 44 600,00 грн., з розрахунку: провізна плата за накладною № 45945680 за вагон № 53572442, за всю відстань перевезення 8 920,00 грн. * 5, штраф = 44 600,00грн.

Несплата відповідачем зазначеного штрафу стала підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до п.п. 8 п. 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року №138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 року за №765/19503, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме: пункту 2.1. та пункту 24 додатку 3, до цих Правил, графа "Маса вантажу, визначена відправником" заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.

Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: неправильного зазначення відповідачем в залізничній накладній №45945680 відомостей про масу вантажу, підтвердження цього факту комерційним актом №410006/264/15 від 13.11.2018 року та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували такий факт, господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в сумі 44600,00грн. за неправильне зазначення у накладній маси вантажу та про задоволення позовних вимог.

На момент розгляду справи доказів добровільної сплати зазначеного штрафу відповідачем не надано, а тому суд першої інстанції правильно зазначив про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України у розмірі 44600,00 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав зменшення розміру нарахованого штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України і ст. 233 Господарського кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Президія Вищого господарського суду України в роз`ясненнях від 29.09.2008 року № 04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" звернула увагу на те, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України.

Крім того, в п. 14 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.02.2010 року N 01-08/71 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів законодавства про відповідальність за порушення у галузі залізничного транспорту (за матеріалами узагальнення судової практики у справах, розглянутих господарськими судами України) " вказано, що виходячи із того, що, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов`язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу, господарський суд не має права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу, встановлений статтями 118 та 122 Статуту, виходячи тільки з того, що, на думку суду, встановлений Статутом розмір штрафу є занадто великим.

У даному випадку мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці.

За таких обставин місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позов і підстави для скасування судового рішення відсутні.

Колегія суддів також не погоджується з твердженням відповідача, що комерційний акт від 13.11.2018 року №410006/264/15 не має юридичної сили, оскільки підписано неповноважними особами з огляду на таке.

Пунктом 10 Правил складання актів встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, при необхідності до перевірки вантажу і підпису акта можуть бути залучені й інші працівники залізниці.

Таким чином, у сукупності комерційний акт повинні підписати три працівники залізниці, перелік посад яких не є нормативно вичерпним.

Приймаючи до уваги, що комерційний акт підписано трьома працівниками залізниці, то він вважається таким, що складено з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. В зв`язку з наведеним, рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року у справі № 908/42/19 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Підписано в повному обсязі 05.06.2019 року.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков