ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Справа № 915/413/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Ковальжи А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Тіско Україна, вул. Данила Галицького, буд. 4, м. Дніпро, 49102 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мартал Н, провулок Дунайської флотілії, 41, м. Миколаїв, 54051 ()

поштова адреса: а/с 50, м. Миколаїв, 54051

про стягнення грошових коштів в сумі 249 719, 97 грн.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Тіско Україна з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мартал Н грошові кошти в сумі 249 719, 97 грн., в тому числі: суму основного боргу в розмірі 227 018, 16 грн. та штраф в розмірі 22 701, 81 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.03.2019 року позовну заяву ТзОВ Торговий Дім Тіско Україна (вх. № 3034/19 від 25.02.2019 року) до відповідача ТзОВ Мартал Н про стягнення грошових коштів в сумі 249 719, 97 грн. залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 23.04.2019 року.

У зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. у відпустці, розгляд справи № 915/413/19, призначений на 23.04.2018 року, не відбувся.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.05.2019 року розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 20.05.2019 року.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання 20.05.2019 року не забезпечили. Явка сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Позивач про розгляд справи повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. 99-100).

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. 111-112). Причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 20.05.2019 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

Заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 1066 від 11.09.2018 року, укладеного між сторонами, а саме: зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість, на яку нараховано штраф у розмірі 10 %. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 193, 230 ГК України, ст. 526, 629, 655, 692 ЦК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідачем ТзОВ «Мартал Н» письмового відзиву по суті спору суду не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

11.09.2018 року між ТзОВ «Торговий Дім Тіско Україна» (продавець) та ТзОВ «Мартал Н» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 1066 (арк. 59-60).

Відповідно до п. 10.1 Договору договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2020 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які залишилися не виконаними.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві металопродукцію, іменовану далі по тексту «товар», а покупець зобов`язується прийняти цей товар і оплатити його на умовах, викладених у договорі.

Відповідно до п. 1.3 Договору вантажовідправниками і вантажоодержувачами товару можуть бути треті особи.

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість товару вказується у рахунках-фактурах. Остаточний розрахунок за кількістю здійснюється на підставі видаткової накладної, підписаної з обох сторін уповноваженими особами.

Відповідно до п. 5.1 Договору умови оплати - 100% передплата, якщо інше не вказано у специфікації.

Відповідно до п. 5.2 Договору розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на підставі наданого продавцем покупцю рахунку (рахунку-фактури). Допускається передача рахунку або рахунку-фактури по факсимільному зв`язку.

Судом встановлено, що на виконання умов договору між сторонами було складено та підписано специфікацію № 2 від 20.11.2018 року на загальну суму 227 018, 16 грн. (арк. 61).

Відповідно до п. 3 Специфікації умови оплати товару: на протязі 30 календарних днів з дати видаткової накладної.

Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 227 018, 16 грн., що підтверджується видатковою накладною № 2298 від 26.11.2018 року та товарно-транспортною накладною № Р2298 від 26.11.2018 року, яка підписана директором Камінським П.І. (арк. 62-66).

Для проведення оплати позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № 2785 від 19.11.2018 року на суму 227 018, 16 грн. (арк. 67).

Позивач зазначає, що 24.01.2019 року позивачем ТзОВ «Торговий Дім Тіско Україна» на адресу відповідача ТзОВ «Мартал Н» було направлено претензію № 1 з вимогою негайно сплатити заборгованість за поставлений товар (арк. 68-69). Докази направлення претензії відповідачу суду не подано.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

1. Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказано вище, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 227 018, 16 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною та товарно-транспортною накладною (арк. 62-66).

Специфікацією № 2 сторони погодили чіткі строки оплати, а саме: протягом 30 календарних днів з дати видаткової накладної. Отже, граничним строком оплати за товар є 26.12.2018 року включно.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості в розмірі 227 018, 16 грн., строк оплати якої настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за отриманий товар в сумі 227 018, 16 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

2. Щодо вимоги про стягнення штрафу.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства України. Сторона, яка не виконала свої зобов`язання за цим договором зобов`язана відшкодувати іншій стороні збитки понад штрафні санкції (пені та штрафів). Сплата штрафних санкцій не звільняє сторону від відшкодування покладених на неї цим договором обов`язків.

Відповідно до п. 6.4 Договору у разі прострочення оплати товару покупець зобов`язаний відшкодувати продавцю, крім основної суми вартості товару, штраф за несвоєчасну оплату товару в розмірі 20 % від вартості товару, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення неналежного виконання зобов`язань. Штрафні санкції застосовуються до покупця з дня, наступного за днем, коли покупець брав на себе зобов`язання оплатити поставлений товар.

Відповідно до п. 3 Специфікації № 2 у разі порушення обумовлених вище строків поетапної оплати товару покупець зобов`язаний окрім основної суми вартості товару сплатити штраф у розмірі 10 % від суми, що повинна була бути сплачена.

Перевіривши розрахунок розміру штрафу, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування штрафу в розмірі 10 % за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 227 018, 65 грн. Розрахунок штрафу здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору (в редакції п. 3 Специфікації). Отже, нарахування штрафу в сумі 22 701, 81 грн. є обґрунтованим та підставним. В цій частині позов підлягає задоволенню.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку. Правовідносини між сторонами у даній справі регулюються договором купівлі-продажу, який в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання. Умовами договору встановлено чіткі строки проведення оплати за отриманий товар. Проте, відповідачем у встановлений договором строк оплату за отриманий товар не сплачено, що не спростовано самим відповідачем та підтверджено матеріалами справи. За порушення виконання зобов`язання, а саме строку оплати за товар, умовами договору передбачено нарахування штрафу, який позивачем нараховано обґрунтовано, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір в розмірі 3 745, 77 грн. (платіжне доручення № 2106 від 12.02.2019 року). Отже, судовий збір в розмірі 3745, 77 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мартал Н, провулок Дунайської флотілії, 41, м. Миколаїв, 54051 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Тіско Україна, вул. Данила Галицького, буд. 4, м. Дніпро, 49102 ():

- 227 018, 16 грн. (двісті двадцять сім тисяч вісімнадцять грн. 16 коп.) основного боргу;

- 22 701, 81 грн. (двадцять дві тисячі сімсот одна грн. 81 коп.) штрафу;

- 3 745, 77 грн. (три тисячі сімсот сорок п`ять грн. 77 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 27.05.2019 року.

Суддя Е.М. Олейняш