РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2019Справа № 910/3235/19

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Предславинський" Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
про стягнення 155 564,91 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Предславинський" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (надалі - відповідач) про стягнення грошових коштів в розмірі 97 151, 34 грн, інфляційних втрат в розмірі 6 800, 59 грн, 3% річних в розмірі 1 612, 98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на користь відповідача було надмірно сплачено кошти за договором № 530221 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.03.2013.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

16.04.2019 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, у якому відповідач позов заперечив, з огляду на ненадання позивачем первинних документів які підтвердили-б суму переплати та при цьому відповідач зазначає, що позивачем не надано відповідної вимоги про сплату суми переплати. Також відповідач заперечив щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки умовами договору не передбачено сплачувати кошти на рахунок позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Предславинський" (далі за договором - Абонент) та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі за договором - Енергопостачальна організація) був укладений договір №530221 на постачання теплової енергії у гарячій воді (надалі - Договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої Теплової енергії у гарячій воді, на умовах перед бачених договором.

Відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2 договору Абонент зобов`язаний додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку №1 до Договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку №4 до договору.

Відповідно до п. 7.1. Договору спори сторін, пов`язані з укладенням, зміною, виконанням та розірванням цього договору, регулюються правилами, обміном листами (телеграмами, факсами), укладенням додаткових угод, а також іншими необхідними заходами. Пропозиції по зміненню договірних величин теплопостачання надаються сторонами не пізніше, ніж за 15 днів до початку кварталу.

Сторони зобов`язуються розглянути претензію іншої сторони, та прийняти необхідні заходи щодо її урегулювання на взаємній основі (п.7.2. Договору).

За умовами п. 7.3. Договору сторони передбачили, що після закінчення 30 днів, з моменту отримання претензії відповідачем та не досягнення згоди, сторони мають право звернутися для вирішення спору до Господарського суду міста Києва.

Згідно з п. 8.1. Договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2013.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4 Договору).

Порядок розрахунків сторони погодили Додатком № 4 до Договору, яким передбачено, що Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або ж оформлює Договір про заставу майна, згідно Закону України «Про заставу», як засіб гарантії спожитої електроенергії (п. 1 Додатку № 4 до Договору).

Абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітній період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду; акт виконаних робіт (п. 4 Додатку№ 4 до Договору).

Між тим, 24.04.2018 Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 Про завершення укладеної за публічним акціонерним товариством "Київенерго" Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 з 30.04.2018.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною організацією "Київенерго" Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, що повернуто з володіння та користування публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання визначені у главі 50 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України.

Так, за приписами до ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управленої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, з 01.05.2018 відповідач припинив діяльність у сфері теплопостачання для юридичних та побутових клієнтів м. Києва та припинив дію пропозиції із надання послуг у сфері теплопостачання, оскільки не є теплопостачальною організацією та ліцензіатом у сфері теплопостачання.

Поряд із тим, як вбачається з додаткової угоди до договору № 530221 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.03.2013, копія якої міститься в матеріалах справи, Сторони погодились розірвати вказаний договір починаючи з 30.04.2018.

Водночас, між Сторонами складено акт звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.04.2018 за яким сальдо розрахунків за теплову енергію станом на 01.05.2018 за кредитом позивача становило 97 151,34 грн. Вказаний акт підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Факт зарахування грошових коштів позивачем на рахунок відповідача та на виконання умов договору підтверджується платіжними дорученнями №74 від 16.02.2018 на суму 60 759,47 грн., №80 від 27.02.2018 на суму 30 302,41 грн., № 89 від 15.03.2018 на суму 28 354,84 грн. та № 98 від 29.03.2018 на суму 31 273,60 грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, в матеріалах справи міститься копія адресованого відповідачеві листа №12 від 30.07.2018 (вхідний № 18/1/3/03/1/136951 від 31.07.2018), у якому йдеться про наступне: «У зв`язку з розірванням договору на постачання теплової енергії від 01.03.2013р. № 530221, TOB «Комплекс «Предславинський» просить Вас повернути сплачені кошти у сумі 97 151,34 грн. (дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят одна грн. 34 коп.) за наступними реквізитами: п/р НОМЕР_1 в ПАТ «Асвіо банк» м. Чернігів МФО 353489 код за ». А відтак, виходячи зі змісту даного листа, доводи відповідача про те, що вказаний лист №12 від 30.07.2018 не є претензією у розумінні ст. 530 ЦК України є безпідставними.

При цьому, станом на момент розгляду спору доказів повернення грошових коштів в сумі 97 151,34 грн. позивачем суду не надано.

Таким чином, на даний час у розпорядженні відповідача знаходиться сума переплати у розмірі 97 151,34 грн., яка належать позивачеві та не буде використана у зв`язку із припиненням надання відповідачем послуг теплопостачання, що і є предметом договору № 530221 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.03.2013.

Приписами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Підсумовуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 97 151,34 грн., які набули ознак таких, що перевищують суму грошових коштів за отримані послуги за Договором (переплата), підлягає задоволенню, враховуючи те, що сплата даних коштів є виконанням позивачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором, надавати послуги за яким відповідача позбавлено права з 01.05.2018, відтак підстава, на якій вказані кошти були набуті відповідачем згодом відпала, як наслідок вказана сума підлягає поверненню позивачеві як така, що набута без достатньої правової підстави.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем первинних документів які підтвердили-б суму переплати, а зокрема - про те, що кількість спожитої теплової енергії за спірний період залишається невідомою, а відтак і незрозуміло яким чином позивач розрахував суму надлишково-сплачених коштів є безпідставними, оскільки відповідачем, у свою чергу, не надано суду доказів на підтвердження того факту, що позивачем були спожиті послуги повністю на суму, що сплачена позивачем на користь відповідача до проведення між Сторонами звірки розрахунків від 30.04.2018.

При цьому, проведення між Сторонами бухгалтерської звірки відповідно до акту звірки розрахунків одночасно із розірванням договору 30.04.2018, додатково свідчить про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у вигляді передоплати за послуги теплопостачання за договором, на суму 97 151, 34 грн.

За приписами ст. ст. 74, 86 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, щодо повернення відповідачем грошових коштів, за захистом яких позивач звернувся до суду - порушені відповідачем, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 97 151,34 грн. є обґрунтованими, а відтак позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у зв`язку із тим, що відповідачем було безпідставно збережено грошові кошти в сумі 97 151,34 грн., що належать позивачеві, останній просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 6 800, 59 грн. та 3% річних в сумі розмірі 1 612, 98 грн. за період з 10.08.2018 по 28.02.2019.

При цьому суд приймає до уваги, що вказані положення статті 625 ЦК України підлягають застосуванню до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, в тому числі - до зобов`язань щодо повернення безпідставно збережених коштів відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України.

Відтак, перевіривши за поданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, у зв`язку із чим, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1 612, 98 грн. та інфляційних втрат в сумі 6 800, 59 грн. є обґрунтованими та позов у зазначеній частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 530, 598, 625, 1212, 1213 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Предславинський" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Предславинський" (01004, м. Київ, вулиця Червоноармійська, 9/2; ідентифікаційний ) грошові кошти в сумі 97 151, 34 грн, інфляційні втрати в сумі 6 800, 59 грн, 3% річних в сумі 1 612, 98 грн. та судовий збір в сумі 2 333,47 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 24.05.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко