РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2019Справа № 910/3464/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Мусієнко Віталія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК-Центр»

про стягнення 172 100,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мусієнко Віталій Васильович (надалі - ФОП Мусієнко В.В .) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК-Центр» (надалі - ТОВ «ТПК-Центр») про стягнення 172 100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів №09-2/11 від 09.11.2017, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 172 100,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала суду була отримана відповідачем 27.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №273, а відтак ТОВ «ТПК-Центр» мало подати відзив на позов у строк до 11.04.2019.

03.04.2019 через канцелярію суду від ТОВ «ТПК-Центр» надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження, в якому заявник просив суд об`єднати в одне провадження справу №910/3199/19 із справами №910/3460/19 та №910/3464/19, а також здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

09.04.2019 через канцелярію суду від ТОВ «ТПК-Центр» надійшло додаткове клопотання про об`єднання справ в одне провадження, в якому заявник просив суд об`єднати в одне провадження справу №910/3199/19 із справами №№910/3460/19, 910/3464/19, 910/3466/19 та 910/3967/19, а також здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Зміст зазначених клопотань дає підстави для висновку, що вони адресовані судді Сташківу Р.Б. по справі №910/3199/16, а суддям Ягічевій Н.І. по справі №910/3460/19, Босому В. П . по справі №910/3464/19, Мельнику В. І . по справі №910/3466/19 та Ковтуну С.А . по справі 910/3967/19 були подані до відома.

Як вбачається із автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2019 у справі №910/3199/19 було відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «ТПК-Центр» про об`єднання п`яти справ із справою №910/3199/19, в одне провадження (справи №№910/3460/19, 910/3464/19, 910/3466/19 та 910/3967/19) та у розгляді справи в порядку загального позовного провадження.

Таким чином, клопотання які було подані до відома у даній справі, були розглянуті у справі №910/3199/19, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх розгляду.

16.04.2019 через канцелярію суду від ТОВ «ТПК-Центр» надійшло клопотання про поновлення строку подання відзиву та розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2019 ТОВ «ТПК-Центр» відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку подання відзиву на позов, а клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишено без розгляду.

26.04.2019 через канцелярію суду від ТОВ «ТПК-Центр» надійшов відзив на позовну заяву, проте вже після спливу встановленого судом строку для його подачі, при цьому, клопотань про продовження такого строку від відповідача не надходило, а в задоволенні клопотання про поновлення строку судом було відмовлено.

Оскільки відзив на позовну заяву поданий відповідачем після спливу строку для його подання, то суд дійшов висновку про залишення його без розгляду відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України.

14.05.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заявник підтримав позов та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

29.05.2019 через канцелярію суду від ФОП Мусієнко В.В. надійшли заяви про слухання справи без участі представника позивача та про долучення додаткових доказів, а саме заяви свідка.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

09.11.2017 між ФОП Мусієнко В.В. (експедитор/пеевізник) та ТОВ «ТПК-Центр» (клієнт) був укладений договір надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів №09-2/11 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого відповідно до даного договору клієнт доручає, а експедитор бере на себе зобов`язання організувати транспорно-експедиційне обслуговування клієнта, а також надання клієнтові інших послуг, пов`язаних з міжнародними та внутрішніми перевезеннями вантажів транспорту за плату і за рахунок клієнта, відповідно до умов, погоджених сторонами в заявках.

Пунктом 3.1.2 Договору передбачено, що експедитор зобов`язується організувати перевезення відповідно до встановлених клієнтом маршрутів, а також інших послуг відповідно до заявки клієнта.

Згідно з п.п 5.1, 5.2 та 5.3 Договору клієнт зобов`язаний сповістити експедитора письмовою заявкою про необхідність перевезення вантажів не пізніше, ніж за добу до запланованої дати початку виконання доручення. Заявка за підписом представника клієнта, засвідчена печаткою/офіційним штампом клієнта є оформленою належним чином і приймається до виконання після підтвердження її підписом і печаткою/офіційним штампом експедитора. Заявка, передана і підписана за допомогою факсимільного зв`язку має юридичну чинність за умови її підписання та оформлення відповідно до п. 5.2.

Експедитор зобов`язується надати клієнтові за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспорту накладну або CMR з відміткою про доставку вантажу (п. 3.1.5 Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що платежі та взаємні розрахунки за виконання доручення клієнта виконуються відповідно до виставленого рахунку. Сторони погодились, що рахунки передані за допомогою факсимільного зв`язку підлягають оплаті та мають силу оригіналу, до моменту отримання клієнтом всіх документів у відповідності до п. 3.1.5.

Відповідно до п. 4.2 Договору клієнт здійснює оплату послуг експедитора не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів, з моменту виставленого рахунку.

На виконання умов Договору, згідно заявок відповідача №ТР001292 від 01.10.2018, №ТР001307 від 02.10.2018, №ТР001315 від 03.10.2018, №ТР001316 від 03.10.2018, №ТР001364 від 12.10.2018, №ТР001377 від 17.10.2018, №ТР001378 від 17.10.2018, №ТР001402 від 22.10.2018, №ТР001403 від 22.10.2018, №ТР001404 від 23.10.2018, №ТР001416 від 25.10.2018, №ТР001411 від 24.10.2018, №ТР001435 від 29.10.2018, №ТР001441 від 29.10.2018 та №ТР001434 від 29.10.2018, позивач надав послуги з перевезення вантажу на загальну суму 172 100,00 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними №9РІ100101 від 01.12.2018, №2КИ100205від 02.10.2018, №09РІ100301 від 03.10.2018, №04ДН100401 від 04.10.2018, №12.10/02 від 12.10.2018, №17.10/01 від 17.10.2018, №04ДН101701 від 17.10.2018, №09РІ102207 від 22.10.2018, №22.10/01 від 22.10.2018, №25СУ102201 від 22.10.2018, №177 від 23.10.2018, №86/10 від 25.10.2018, №24ПТ102603 від 26.10.2018, №29.10/01 від 29.10.2018, №100/10 від 29.10.2018 та №26ЖТ0103 від 29.10.2018.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих на підставі Договору послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 172 100,00 грн.

Укладений між сторонами Договір є договором транспортного експедирування, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 65 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Матеріалами справи підтверджується (заявки №ТР001292 від 01.10.2018, №ТР001307 від 02.10.2018, №ТР001315 від 03.10.2018, №ТР001316 від 03.10.2018, №ТР001364 від 12.10.2018, №ТР001377 від 17.10.2018, №ТР001378 від 17.10.2018, №ТР001402 від 22.10.2018, №ТР001403 від 22.10.2018, №ТР001404 від 23.10.2018, №ТР001416 від 25.10.2018, №ТР001411 від 24.10.2018, №ТР001435 від 29.10.2018, №ТР001441 від 29.10.2018, №ТР001434 від 29.10.2018 та товарно-транспортні накладні №9РІ100101 від 01.12.2018, №2КИ100205від 02.10.2018, №09РІ100301 від 03.10.2018, №04ДН100401 від 04.10.2018, №12.10/02 від 12.10.2018, №17.10/01 від 17.10.2018, №04ДН101701 від 17.10.2018, №09РІ102207 від 22.10.2018, №22.10/01 від 22.10.2018, №25СУ102201 від 22.10.2018, №177 від 23.10.2018, №86/10 від 25.10.2018, №24ПТ102603 від 26.10.2018, №29.10/01 від 29.10.2018, №100/10 від 29.10.2018 та №26ЖТ0103 від 29.10.2018) надання позивачем відповідачу передбачених умовами Договору послуг з перевезення вантажу на загальну суму 172 100,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 4.2 Договору сторони дійшли згоди про те, що настання грошового зобов`язання пов`язано з моментом виставлення рахунку, а п. 3.1.5 передбачений обов`язок позивача надати відповідачу за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспорту накладну або CMR з відміткою про доставку вантажу.

Судом приймаються до уваги заяви свідків, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідають вимогам ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, у яких свідки підтверджують, що, обіймаючи посади логіста та заступника головного бухгалтера у відповідача, отримували повні пакети документів передбачені Договором по вказаним спірним перевезенням, які передавались директору ТОВ «ТПК-Центр».

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази наявності у ТОВ «ТПК-Центр» будь-яких заперечень та/або зауважень щодо кількості, якості та/або комплектності наданих позивачем по Договору послуг по спірним перевезенням.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2019 ФОП Мусієнком В.В. направлено ТОВ «ТПК-Центр» документи по спірним перевезенням, які передбачені п. 3.1.5 Договору, цінним листом з описом вкладення №658.

Зазначений лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

Тобто, позивачем вчинені всі дії з метою надання відповідачу передбачених в Договорі документів для підписання сторонами актів виконаних робіт.

Окрім того, суд зауважує, що за своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити надані послуги.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №910/9472/17.

При цьому, суд зазначає, що у Договорі вказані банківські реквізити позивача, а вартість послуг погоджена сторонами у замовленнях.

Враховуючи встановлені обставини, заборгованість відповідача за надані позивачем на підставі Договору послуги за спірними перевезеннями вантажу складає 172 100,00 грн., а строк виконання грошового зобов`язання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 172 100,00 грн. за надані на підставі Договору послуги з перевезення вантажу. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ФОП Мусієнко В.В. про стягнення з ТОВ «ТПК-Центр» заборгованості у розмірі 172 100,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, розмір судових витрат, які позивач поніс і очікував понести у зв`язку з розглядом даної справи, становив 2 581,50 грн. судового збору, а також 17 400,00 грн. витрати на професійну правову допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу позивач посилається на договір про правову допомогу №4 від 05.02.2019, укладений з адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем, акт приймання-передачі наданих послуг від 18.03.2019 та квитанцію до прибуткового касового ордера №06-03 від 18.03.2018.

Судом встановлено, що 05.02.2018 між ФОП Мусієнко В.В. (довіритель) та адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем (повірений) було укладено договір про правову допомогу №4, відповідно до п. 1.1 якого повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити наступні дії: 1. Надати правову допомогу у спорі, що виник з ТОВ «ТПК-центр». З цією метою, здійснити вивчення та огляд доказів за їх місцезнаходженням (8 год.). 2. Провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (1 год.). 3. Підготувати пакет документів, необхідних для звернення до суду, підготувати позовну заяву (14 год.). 4. Провести арифметичні розрахунки (2 год.). 5. Вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи в суді та на етапі примусового виконання судового рішення, в т. ч. готувати процесуальні документи на виконання ухвал суду, надавати письмові пояснення, подавати заяви, тощо (13 год.).

За змістом пунктів 2.1, 2.2 Договору за здійснення дій, що визначені у п. 1.1 цього договору, довіритель сплачує повіреному винагороду в розмірі 17 400,00 грн. Розрахунок здійснюється в наступному порядку: кошти у вказаній в п. 2.1 сумі сплачуються повіреному в момент передачі підготовленої позовної заяви.

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором про правову допомогу №4 від 05.02.2018, ФОП Мусієнко В.В. та адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем було складено акт приймання-передачі наданих послуг від 18.03.2019, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно вказаного акту, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом складають 17 400,00 грн., які були сплачені довірителем адвокату 18.03.2019, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №06-03 від 18.03.2019.

Повноваження адвоката Лози В.М. підтвердженні ордером серії ТР №042199 від 18.03.2019 виданим ФОП Мусієнком В.В., а також свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008.

Отже, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем професійної правничої допомоги ФОП Мусієнку В .В . в межах даної справи на суму 17 400,00 грн.

Враховуючи викладене, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Мусієнко Віталія Васильовича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК-Центр» (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, будинок 8, корпус 16-А, поверх 5; ідентифікаційний код 24731636) на користь Фізичної особи-підприємця Мусієнко Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 172 100 (сто сімдесят дві тисячі сто) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2 581 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят одна) грн. 50 коп. та витрату на правничу допомогу у розмірі 17 400 (сімнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий