ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 червня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/433/19

Суддя Господарського суду Херсонської області Закурін М. К., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом

Комерційного виробничого приватного підприємства «Продсервіс»,

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД-5 С»,

про визнання недійним рішення зборів учасників,

у с т а н о в и в:

30.05.2019 до суду надійшла спільна позовна заява Комерційного виробничого приватного підприємства «Продсервіс», Лободи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з вимогами, спрямованими до Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД-5 С» про визнання недійним рішення зборів учасників, оформлене протоколом № 102 від 23.05.2018.

У тексті позовної заяви позивачі навели попередній розрахунок судових витрат, вказавши, що вони понесли витрати на сплату судового збору у розмірі 1 921 грн. Проте, у додатку до позовної заяви докази сплати судового збору не вказані та безпосередньо до позовної заяви вони не додані.

За змістом частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У свою чергу, у відповідності до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Отже, сплата судового збору є обов`язковою умовою при подачі позову.

Проте, заявники доказів сплати судового збору не подали, у додатках до позову про це не зазначили, хоча, згідно з даними діловодства суду у період з 2009 по 2019 роки одним із учасників позову - КВПП «Продсервіс» неодноразово (у 5 випадках) заявлялися позови у якості позивача зі сплатою судового збору.

За змістом статті 43 ГПК України: «Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1). Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: … 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями …(частина 2)».

Отже, «вчинення дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями» визнається зловживанням процесуальними правами.

У даному випадку суд констатує, що ненадання заявниками доказів сплати судового збору, при обізнаності з обов`язковістю їх подачі, фактично, є діями з маніпулювання автоматизованим розподілом справ між суддями, оскільки після його здійснення у випадку розподілу позову «необхідному судді» такі докази можуть бути надані, а в іншому випадку - ні.

Резюмуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачі допустили зловживання процесуальними правами.

У відповідності до частини 3 статті 43 ГПК України якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути заяву.

Отже, позовна заява підлягає поверненню її заявникам.

На підставі викладеного та керуючись статтею 43 ГПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву повернути заявникам.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Додаток:

Суддя М.К. Закурін