ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

22 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2033/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання: Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від СГВК «Буджак» - не з`явився,

від ОСОБА_1 - ОСОБА_2

від ТОВ «АІФА» - не з`явився,

від РМДОУ «АИСТ» - Чумаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Буджак» та ОСОБА_1

на рішення господарського суду Одеської області від 10.10.2017, ухвалене суддею Рогою Н.В., м. Одеса, повний текст складено 17.10.2017

у справі № 916/2033/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІФА»

до Ренійської міжгосподарської дитячої оздоровчої установи «АИСТ»

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АІФА» (далі ТОВ «АІФА») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Ренійської міжгосподарської дитячої оздоровчої установи «АИСТ» (далі РМДОУ «АИСТ») в якому просило суд визнати недійсним договір оренди нерухомого майна від 04.05.2017, укладений між ТОВ «АІФА» та РМДОУ «АИСТ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З.А. за реєстровим № 301.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

04.05.2017 між ТОВ «АІФА» (орендар) та РМДОУ «АИСТ» (орендодавець) укладено договір оренди нерухомого майна (далі договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування будинки та споруди бази відпочинку «АИСТ», що належать орендодавцю на праві приватної власності, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1672,4 кв.м.

Позивачу стало відомо, що вищезазначений договір з боку орендаря підписаний директором ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3) без належних на це повноважень, оскільки жодного схвалення договору оренди ОСОБА_3 не отримував, загальні збори учасників РМДОУ «АИСТ» з цього приводу не скликались, рішення щодо схвалення дій директора не приймалось.

Відповідно до п. 2.1 Статуту РМДОУ "АИСТ" метою його діяльності є максимальне використання майнових та фінансових ресурсів для організованого оздоровлення відпочинку та виховання дітей працівників АПК, інших категорій населення в канікулярний період забезпечення умов для розвитку природних нахилів та інтересів спрямованих на розвинення умінь та навичок за інтересами, а також забезпечення потреб особистості у творчій самореалізації та організації змістового дозвілля з дітьми, юнаками та студентами від 7-18 років.

Пунктом 3.2.6 Статуту визначено, що до компетенції загальних зборів входить визначення основних напрямів розвитку та діяльності Установи.

З підписанням договору відповідач перестав вести напрям своєї діяльності, передбачений пунктом 2.1. Статуту РМДОУ «АИСТ» і отримує дохід лише від оренди власного майна.

Підписавши договір, ОСОБА_3 , як керівник, перевищив свої повноваження, що призвело до укладення незаконного правочину, оскільки підписавши договір, ОСОБА_3 фактично змінив напрям діяльності відповідача без згоди на це загальних зборів учасників РМДОУ «АИСТ».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.08.2017 вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2033/17.

У відзиві на позовну заяву РМДОУ «АИСТ» зазначило наступне.

Засновниками РМДОУ «АИСТ» є Ренійська районна рада; Сільськогосподарський виробничий кооператив «Буджак» (далі СГВК «Буджак»), та ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1), ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3

19.10.2015 рішенням загальних зборів засновників РМДОУ «АИСТ», оформленим протоколом № 1 ОСОБА_3 призначено на посаду керівника РДМОУ «АИСТ» з 20.10.2015. На вищезазначених зборах були присутні засновники, що володіють 100% внесків до статутного капіталу, що підтверджує правомочність загальних зборів та легітимність обрання директора.

Таким чином, ОСОБА_3 став виконавчим органом РМДОУ «АИСТ» і відповідно отримав всі функції та повноваження, передбачені його Статутом.

Відповідно до п. 3.3 Статуту РМДОУ «АИСТ» директору надано перелік повноважень, серед яких і право на розпорядження майном, укладення договорів з юридичними та фізичними особами.

27.03.2017 РМДОУ «АИСТ» в особі ОСОБА_3 уповноважило ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ) передати в оренду, від імені РМДОУ «АИСТ» нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку «АИСТ», для чого останньому було надано перелік повноважень, в тому числі право підписувати договір оренди майна. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З.А. за реєстровим № 180 (далі довіреність № 180).

04.05.2017 між РМДОУ «АИСТ» та ТОВ «АІФА» укладено спірний договір оренди.

Договір оренди був підписаний представником РМДОУ «АИСТ» на підставі довіреності № 180.

Зазначена довіреність в силу принципу презумпції правомірності правочину є дійсною та правомірною.

РДМОУ «АИСТ», як власник майна має право розпоряджатись їм і передавати його в оренду, при цьому директор уповноважений на прийняття такого рішення самостійно, без погодження із загальними зборами, тому доводи позивача про перевищення директором ОСОБА_3 своїх повноважень є безпідставними.

Позивачем не зазначено, якій із визначених статтею 203 ЦК України вимог, не відповідає спірний договір оренди. Недійсність правочину позивач обґрунтовує лише порушенням ОСОБА_3 положень Статуту РМДОУ «АИСТ», що не є тотожним порушенню вимог законодавства і не може бути самостійною підставою для визнання договору недійсним. Спірний договір підписаний не директором, а представником за довіреністю, повноваження якого позивачем не оскаржуються, що також свідчить про безпідставність позовних вимог.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.10.2017 у справі № 916/2033/17 у задоволенні позову ТОВ «АІФА» відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що при підписанні ОСОБА_6 на підставі довіреності № 180 оскаржуваного договору не було порушено вимог законодавства, оскільки законом передбачена можливість підписання правочину особою, що діє на підставі довіреності, виданої уповноваженою на це особою. Крім того, Статутом РМДОУ «АИСТ» передбачено можливість установи передавати належне їй майно в оренду.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання спірного договору оренди недійсним.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 подали на нього апеляційні скарги.

Апеляційна скарга СГВК «Буджак» мотивована наступним.

Після укладання спірного договору, в період з 20.04.2017 по 07.08.2017 згідно відкритої інформації веб-сайту «http://prozorro.gov.ua з боку ТОВ «АІФА» було проведено 27 тендерів на організацію дитячого відпочинку на загальну суму майже 6620000 грн.

Зазначені факти підтверджуються матеріалами досудового розслідування СВ ВП Ізмаїльського ГУНП у кримінальних провадженнях ЄРДР № 0002551 від 06.09.2017 та ЄРДР № 0003485 від 12.12.2017.

Місцевим господарським судом не було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . одночасно є засновниками як РМДОУ «АИСТ», так і ТОВ «АИФА», які без узгодження з іншими засновниками РМДОУ «АИСТ» позбавили відповідача належного йому нерухомого майна, після чого, також без повідомлення інших засновників РДМОУ «АИСТ» штучно організували у господарському суді Одеської області судовий процес за позовом ТОВ «АІФА» до РДМОУ «АИСТ» про визнання недійсним договору оренди для отримання судового рішення про визнання цього договору чинним.

Судом першої інстанції не встановлено, у чому полягає порушення прав ТОВ «АІФА», як позивача у справі № 916/2033/17.

Згідно спірного договору оренди вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 фактично передали нерухоме майно РМДОУ «АИСТ» від самих себе до самих себе, одночасно позбавивши відповідача та його засновників вести передбачену Статутом РМДОУ «АИСТ» господарську діяльність та отримувати від неї прибуток.

Жодного разу, починаючи з 05.05.2017 в порушення норм Статуту РМДОУ «АИСТ» не було проведено загальних зборів його учасників та заслухано звіти ОСОБА_3 , як директора РМДОУ «АИСТ».

Вказане свідчить про те, що у травні 2017 року ОСОБА_3 одночасно перебувавши засновником РМДОУ «АИСТ» та ТОВ «АІФА», від імені РМДОУ «АИСТ» та без попереднього та подальших інформувань інших засновників РМДОУ «АИСТ», уклав спірний договір з ТОВ «АІФА».

Справа №916/2033/17 була розглянута господарським судом Одеської області без повідомлення та залучення до участі у неї СГВК «Буджак», як одного з засновників РМДОУ «АИСТ», що призвело до порушення його прав та інтересів.

Провадження у даній справі № 916/2033/17 є таким, що без участі засновників РМДОУ «АИСТ» позбавило відповідача належного йому нерухомого майна та права ним користуватись, що суттєво вплинуло на права СГВК «Буджак» та інших засновників РМДОУ «АИСТ», створивши для відповідача суттєві перешкоди для ведення його статутної діяльності та позбавило можливості вести господарську діяльність.

Враховуючи викладене, СГВК «Буджак» просило апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 10.10.2017 у справі № 916/2033/17, прийняти нове, яким позов ТОВ «АІФА» задовольнити та визнати спірний договір оренди недійсним.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається на ті ж обставини та підстави для скасування рішення суду, що і СГВК «Буджак».

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 за вищезазначеними апеляційними скаргами відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 08.04.2019, роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 08.04.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань. Одночасно зупинено дію рішення господарського суду Одеської області від 10.10.2017 у справі № 916/2033/17.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 справу №916/2033/17 призначено до розгляду на 16.05.2019 о 11:00 год., апеляційні скарги СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження для сумісного розгляду в судовому засіданні.

11.04.2019 від РЖМОУ «АИСТ» надійшли відзиви на апеляційні скарги СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 , в яких зазначено наступне.

Обставини щодо складу засновників РМДОУ «АИСТ» та ТОВ «АІФА», з огляду на предмет спору, не входили до предмета доказування у даній справі і не повинні були встановлюватись при розгляді даного спору у суді першої інстанції.

Щодо необхідності отримання згоди засновників РМДОУ «АИСТ», апеляційна скарга не містить обґрунтування такої необхідності, а саме наявності такого порядку у Статуті РМДОУ «АИСТ» або в Законі.

Доводи скаржника щодо наявності відкритих кримінальних проваджень ЄРДР № 0002551 від 06.09.2017, ЄРДР № 0003485 від 12.12.2017 та відсутність з 05.05.2017 проведення загальних зборів РМДОУ «АИСТ» не спростовують висновків суду та не впливають на законність його рішення.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду жодним чином не порушує права СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 , як учасників РМДОУ «АИСТ», не позбавляє їх передбачених статутом та законом прав на участь в управлінні товариством, на отримання певної частки прибутку від доходів підприємства, на одержання інформації щодо діяльності товариства, на внесення будь-яких пропозицій на розгляд вищого чи інших органів товариства, а також права самого підприємства на отримання прибутку, оскільки спірне нерухоме майно було передано ТОВ «АІФА» у строкове платне користування.

Таким чином, оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права, обов`язки та інтереси скаржників, а відтак вони не є суб`єктами права на апеляційне оскарження.

В апеляційних скаргах СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 не обґрунтовано, в якій саме частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції вирішив питання про їх права, обов`язки чи інтереси. Абстрактні вказівки на статус засновників РМДОУ «АИСТ» не перетворюють скаржників на учасників договірних відносин між РМДОУ «АИСТ» та ТОВ «АІФА».

Обставини, які зазначені апелянтами в їх апеляційних скаргах взагалі не входять до предмета спору та предмета доказування.

Одночасно відповідачем подані до суду апеляційної інстанції заяви про закриття апеляційних проваджень за апеляційними скаргами СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 , які мотивовані тим, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про їх права, обов`язки чи інтереси, а відтак вони не є суб`єктами права на апеляційне оскарження.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 розгляд справи відкладено на 22.05.2019 о 15:00 год.

В судове засідання 22.05.2019 з`явились представники ОСОБА_1 та РМДОУ «АИСТ».

Представники СГВК «Буджак» та ТОВ «АІФА» в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про поважність причин неявки своїх представників в судове засіданні 22.05.2019 не повідомили, у зв`язку з чим, судова колегія у відповідності до положень п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України дійшла висновку про можливість розгляду даної справи за їх відсутності.

Крім того, ухвалами суду апеляційної інстанції від 25.03.2019, від 08.04.2019 та від 16.05.2019 явка представників учасників справи не визнавалась обов`язковою, учасників справи попереджено, що незабезпечення в судове засіданні апеляційної інстанції своїх представників не буде перешкоджати розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Колегія суддів зазначає, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17).

Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ «АІФА» визнати недійсним договір оренди нерухомого майна від 04.05.2017 з тих підстав, що він підписаний не уповноваженою на це особою, а також у зв`язку з тим, що після його підписання фактично змінено напрям діяльності РМДОУ «АИСТ» без згоди на це загальних зборів його учасників.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що спірний договір від імені РМДОУ «АИСТ» підписаний ОСОБА_6 , який в свою чергу діяв на підставі довіреності, виданої йому керівником РМДОУ «АИСТ» ОСОБА_3 Суд зазначив, що законом передбачено можливість підписання правочину особою, що діє на підставі довіреності, виданою уповноваженою на це особою. Крім того, Статутом РМДОУ «АИСТ» передбачено можливість установи передавати належне йому майно в оренду.

В апеляційних скаргах на рішення суду СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 , тобто особи, які не були учасниками справи при її розгляді судом першої інстанції, зазначили про порушення оскаржуваним рішенням їх прав та інтересів, як учасників РМДОУ «АИСТ», оскільки після підписання спірного договору їх було позбавлено права користуватись нерухомим майном.

Колегія суддів зазначає, що для з`ясування права на апеляційне оскарження осіб, які не брали участі у розгляді справи, береться до уваги не будь-який існуючий правовий зв`язок між сторонами спору та скаржником, а лише конкретно визначений: або судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Разом з тим, проаналізувавши доводи апеляційних скарг учасників РМДОУ «АИСТ», колегія суддів дійшла висновку про те, що СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 не наведено в якій саме частині оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд вирішив питання про їх права, обов`язки чи інтереси.

Доводи СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 лише про те, що вони є учасниками РМДОУ «АИСТ» не перетворюють їх безпосередньо на учасників договірних відносин з ТОВ «АІФА».

Щодо доводів скаржників, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції про те, що їх протиправно не було залучено до участі у даній справі, колегія суддів зазначає, що з огляду на предмет та підстави позову, до предмету доказування входили обставини правомочності ОСОБА_3 на підписання спірного договору оренди, як представника РМДОУ «АИСТ» та наявність або відсутність порушення спірним договором положень Статуту РМДОУ «АИСТ», тому обставини щодо складу учасників РДМОУ «АИСТ» і не повинні були встановлюватись судом при вирішенні даного спору.

Колегією суддів також враховуються, що рішенням господарського суду Одеської області від 10.10.2017 у справі № 916/2033/17 СГВК «Буджак» та ОСОБА_1 не було позбавлено права, як учасників РМДОУ «АИСТ» приймати участь в його управлінні або отримувати інформацію щодо його діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуваним рішенням не вирішувалось питання про права, обов`язки та/або інтереси скаржників, а відтак вони не мають права на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 264 ГПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 232-236, 240, 264, 281, 283, 286-288 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Буджак» та ОСОБА_1 на рішення господарського суду Одеської області від 10.10.2017 у справі № 916/2033/17 - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 27.05.2019.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна