РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 м. Київ Справа № 914/209/19

За позовом: приватного підприємства "СОЛОМІЯ-СЕРВІС";

до: приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: публічного акціонерного товариства "ЛЬВІВСЬКЕ АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО-14630";

про: відшкодування майнової шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 79.405,93 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне підприємство "СОЛОМІЯ-СЕРВІС" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ" про відшкодування майнової шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 79.405,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який належить позивачу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 914/209/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.03.2019 справу № 914/209/19 передано на розгляд до господарського суду м. Києва з підстав місцезнаходження відповідача у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2019 справу 914/209/19 прийнято до провадження судді Балац С.В. та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Як стверджує позивач, 21.05.2018 о 19:30 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля "Land Rover Range Rover" із державним номерним знаком НОМЕР_1 та транспортного засобу "БАЗ А079" із державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1 .

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

В подальшому, позивач на підставі рахунку-фактури від 22.05.2018 № ІМ-200000032, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 79.405,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.06.2018 № 1094, яке наявне в матеріалах справи у вигляді копії.

Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 79.405,93 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З документів доданих позивачем до позовної заяви а саме: довідка про ДТП № 034836, рахунку-фактури від 22.05.2018 № ІМ-200000032, висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 24.06.2018 № 179, вбачається, що вказані документи підтверджують участь у ДТП, здійснення ремонту та оцінки матеріального збитку автомобіля "Range Rover/L405" із державним номерним знаком НОМЕР_3 .

Проте, вказаний автомобіль не має жодного відношення до дорожньо-транспортної пригоди, яку позивач вказує в позовній заяві, оскільки відповідно до постанови Франківського районного суду М. Львова від 23.07.2018 у справі № 465/3379/18

21.05.2018 о 19:30 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Land Rover Range Rover" із державним номерним знаком НОМЕР_1 та транспортного засобу "БАЗ А079" із державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Матеріали даної справи не містять доказів оскарження позивачем вказаної вище постанови або внесення до неї виправлень.

Крім того, в реквізиті "призначення платежу" платіжного доручення від 19.06.2018 № 1094 на суму 79.405,93 грн. зазначено: "Згідно договору №б/н от 26.01.2018 Сума 79 405,93 грн. ПДВ(20%) 13 234,32".

Водночас, з вказаного вище призначення платежу неможливо встановити, що позивачем здійснено оплату рахунку-фактури від 22.05.2018 № ІМ-200000032.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац